Справа № 309/3641/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Готри Т. Ю.

з участю секретаря Терпай С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Керечанина Василя Івановича, що діє від імені відповідачки ОСОБА_2, на рішення Хустського районного суду від 4 липня 2017 року по справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2, третя особа - СП "Лест Сервіс", про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Хустського районного суду від 4 липня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 90 000 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

На це рішення адвокат Керечанин В. І., що діє від імені відповідачки ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу. Вказує, що кредитного договору та договору поруки відповідачка не укладала, позивачем пропущено строк позовної давності, а договір поруки є припиненим. Рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити (а.с.98-100).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник відповідачки Керечанин В. І. скаргу підтримав та просив задовольнити. Представник позивача Гриниха Т. Ю. проти скарги заперечила та просила її відхилити.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

У відповідності до статті 553 ЦПК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи слідує, що 1 листопада 2004 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та Спільним українсько-італійським підприємством «Лест-Сервіс» було укладено договір №009/РА про надання строкового кредиту на суму 79 500 грн. для фінансування поточної діяльності підприємства під 20, 08 % річних строком до 1 листопада 2007 року.

При порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по погашенню кредиту та відсотків, передбачених пп..1.3, 2.2.2, 2.2.3, 2.3.2 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 40, 16 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

1 листопада 2004 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за умовами якого остання поручилася перед банком за виконання Спільним підприємством «Лест-Сервіс» своїх зобов'язань за кредитним договором № 009/РА від 01.11.2004 р.

За п. 2 цього договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

У випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 4 договору поруки).

Своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима позичальник СП «Лест-Сервіс» належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 29.06.2016 року у нього виникла заборгованість по кредиту в розмірі 237 071, 44 грн. З них:

-33 761, 93 грн. борг по кредиту;

-73 479, 13 грн. відсотки;

-129 830, 38 грн. пеня.

17 вересня 2016 року позичальнику СП «Лест-Сервіс» та поручителю ОСОБА_2 було направлено повідомлення про необхідність погашення простроченої заборгованості, однак ця претензія була залишена без задоволення.

Право вибору способу судового захисту належить позивачу, у цій справі позивач таким правом скористався, заявив вимогу до поручителя ОСОБА_2 про стягнення частини боргу в сумі 90 000 грн. (33 761, 93 грн. боргу по кредиту та 56 238, 07 грн. боргу за відсотками).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та виходив з того, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Посилання відповідачки ОСОБА_2 на те, що вона не підписувала договір поруки, до уваги не приймаються, оскільки в матеріалах справи є цей договір поруки, який підписано відповідачкою ОСОБА_2 (а.с.14). ОСОБА_2 цей договір не оспорила, отже він є чинним. Той факт, що ОСОБА_2 не укладала кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанк» та безпосередньо не одержувала кредитних коштів на висновки суду не впливають, оскільки у спірних відносинах відповідачка виступає в якості поручителя СП «Лест-Сервіс». Наявність заборгованості СП «Лест-Сервіс» за вказаним вище кредитним договором та його розмір апелянтом не оспорено, і доводів, які б спростували це не наведено. Підстав для застосування строку позовної давності у справі також немає.

За цих обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Керечанина Василя Івановича, що діє від імені відповідачки ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 4 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді