Справа № 369/1890/17
Провадження № 2/369/1785/17
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує, посилаючись на те, що 07.10.2014 року між позивачем та ТОВ «Лізингфінанс» було укладено договір добровільного страхування неземного транспортного засобу № 49/ТП/0043818/2.1.5.5 за страховим випадком «ДТП».

07.10.2015 р. відбулось ДТП за участю транспортних засобів «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та «ДЕУ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

На підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування було виплачене страхове відшкодування у розмірі 52 212,96 грн.

Тому, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» 52 212,96 грн. відшкодування матеріальної шкоди та стягнути судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з»явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до положень ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди , зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».

Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.»

Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.»

Судом встановлено, що 07.10.2014 року між позивачем та ТОВ «Лізингфінанс» було укладено договір добровільного страхування неземного транспортного засобу № 49/ТП/0043818/2.1.5.5 за страховим випадком «ДТП».

07.10.2015 р. відбулось ДТП за участю транспортних засобів «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та «ДЕУ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Відповідно до рахунку від 30.10.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_3 становить 52 212,96 грн.

Згідно страхового акту № 49/37300/2.1.5.1 страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в розмірі 52 212,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12919 від 11.11.2015 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. 33 Закону України « Про страхування», ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4 на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна» відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 52 212,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4 на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна» суму сплаченого у справі судового збору в розмірі 1600,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня, наступного за його проголошенням.

Суддя Д.Д.Усатов