Справа № 570/711/17
Номер провадження 2/570/791/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

головуючого судді Таргоній М.В.

з участю секретаря Беднарчук Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Мельничука (ОСОБА_3 про стягнення відшкодування шкоди, завданої злочином, із урахуванням встановленого індексу інфляції від невиплаченої суми, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування пред'явлених вимог позивачі покликаються на те, що 16.03.2012 року вироком Рівненського районного суду Рівненської області стягнуто із ОСОБА_3 (після реєстрації шлюбу - Мельничук) В.О. на їх користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі по 50 тис. грн. на кожного із них. Визначено стягнення по 1 тис. грн. кожному позивачу щомісячно. В подальшому на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист від 03.09.2012 року державним виконавцем ВДВС Рівненського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусове стягнення із відповідача вказаних сум.

Оскільки рішення суду не виконується, відшкодування не виплачено, позивачі, покликаючись на положення ст. 625 ЦК України, просять стягнути із відповідача суму із урахуванням встановленого індексу інфляції від зазначеної невиплаченої суми, що становить 197 тис. 222 грн. 43 коп.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю, із підстав та обгрунтувань, наведених у ньому.

Відповідач позов не визнав. Просив відмовити в його задоволенні, оскільки він не має можливості виплачувати відшкодування у вказаному розмірі з огляду на відсутність постійної роботи та його матеріальний стан.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, дослідивши представлені докази, суд приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Рівненського районного суду Рівненської області стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі по 50 тис. грн. на кожного із них. Визначено стягнення по 1 тис. грн. кожному позивачу щомісячно (а.с. 7-9). В подальшому на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист від 03.09.2012 року державним виконавцем ВДВС Рівненського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусове стягнення із відповідача вказаних сум. Станом на 06.02.2017 року за весь період виконання рішення суду перераховано ОСОБА_1 - 5 тис. 239 грн. 55 коп (а.с. 10). Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінив прізвище на Мельничук (а.с. 27).

Позивачі пред'явили вимогу про стягнення встановленого індексу інфляції від невиплаченої суми за вказаним рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК України, в якій йдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Крім того, з рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність (лист Верховного суду України «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» від 01.07.2014).

Відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист ВСС України "Про деякі питання застосування статті 625 ЦК України" №10-74/0/4-13 від 16 січня 2013 року).

Таким чином, дія частини другої статті 625 ЦК про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання - ст. 625 ЦК України (правова позиція ВСУ по справі № 6-2759цс15).

Оскільки між сторонами спору виникли не зобов'язальні правовідносини, а такі, які виникають з приводу виконання судових рішень, вимоги про стягнення встановленого індексу інфляції від невиплаченої суми вішкодування матеріальної шкоди - не підлягають до задоволення у зв'язку з їх безпідставністю. Тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10-11, 60, 209, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 625 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Мельничука (ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином із урахуванням становленого індексу інфляції від невиплаченої суми.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Таргоній М.В.