Справа №: 343/2149/17
Провадження №: 2/0343/873/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

за участю секретаря судового засідання- Височанської О.З.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначив, що 02.08.1981 року виконавчим комітетом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис №20. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обгрунтування позову покликається на те, що з відповідачем не змогли створити міцної сім"ї через різні погляди на життя та сімейні обов"язки. З відповідачкою більше 10 років проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Розірвати шлюб в позасудовому порядку немає можливості, оскільки дружина відмовляється подати спільну заяву про розірвання шлюбу в відділ реєстрації актів цивільного стану Долинського РУЮ. Наведене призвело до остаточного розпаду сімї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе.

В судове засідання позивач не з"явився, однак в позовній заяві просить розгляд справи провести у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з"явилась однак подала заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутності , позов визнає .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НМ № 184977 від 23.11.2017 року, виданого повторно, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, виконавчим комітетом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №20, був зареєстрований шлюб.

Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд встановив, що від даного шлюбу у сім"ї народилося двоє дітей, які є повнолітніми.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на викладене судом встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, спільного побуту не ведуть. Більше десяти років проживають окремо, шлюб між ними носить формальний характер, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду сім'ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати.

На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 12, 13, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН: НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 25.02.1999 року) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН: НОМЕР_3, паспорт серії СС 501515 від 05.03.1998 року) зареєстрований 02.08.1981 року виконавчим комітетом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, №20-розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Долинського районного суду І. М. Андрусів

Повне судове рішення складено: 20.12.2017 року