УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І.,Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,Коротуна В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Квант АО» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості із оплати комунальних послуг за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Квант АО» (далі - ТОВ «Квант АО») звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Роздолівської сільської ради № 6/28-129 від 23 листопада 2012 року і на його підставі укладеного між радою та ТОВ «Квант АО» договору № 7 від 23 листопада 2012 року, позивач надає послуги на постачання води, у тому числі і населенню с. Роздоловка Артемівського району Донецької області.

Рішенням Роздолівської сільської ради № 6/30-144 від 28 грудня 2012 року були затверджені тарифи на послуги з водопостачання, що надаються ТОВ «Квант АО» населенню в межах 8,61 грн за м3.

Між позивачем та ОСОБА_6, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, особистий рахунок НОМЕР_1 та позивачем склалися договірні відносини, за умовами яких позивач надав відповідачу за період з 01 лютого 2013 року по 01 вересня 2014 року послуг з водопостачання в кількості 492 м3, а отримав від відповідач оплату лише у розмірі 488,43 грн, тобто за 56,7 м3 води.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ТОВ «Квант АО» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з водопостачання за період із 01 лютого 2013 року по 01 вересня 2014 року у розмірі 3 782,00 грн. У задоволені іншої частини вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що між сторонами склалися фактично договірні правовідносини, відповідно до яких позивач надавав відповідачу послуги, які остання сплачувала не в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Роздолівської сільської ради № 6/28-129 від 23 листопада 2012 року і на його підставі укладеного між радою та ТОВ «Квант АО» договору № 7 від 23 листопада 2012 року, позивач надає послуги на постачання води, у тому числі і населенню с. Роздолівка Артемівського району Донецької області.

Рішенням Роздолівської сільської ради № 6/30-144 від 28 грудня 2012 року були затверджені тарифи на послуги з водопостачання, що надаються ТОВ «Квант АО» населенню в межах 8,61 грн за м3.

У період з 01 лютого 2013 року по 01 вересня 2014 року між сторонами склалися фактично договірні відносини, за умови яких позивач ТОВ «Квант АО» надав відповідачу послуги з водопостачання за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач вносила відповідні платежі позивачу за фактичне отримання послуг по водопостачанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

В силу вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до наданої позивачем ТОВ «Квант АО» інформації станом на 01 вересня 2014 року відповідачем ОСОБА_6 використано за період з 01 лютого 2013 року по 01 вересня 2014 року 477 м3 води, що підтверджено підписом відповідача.

Згідно квитанцій до прибуткового касового ордера за період з 01 травня 2013 року по 01 вересня 2014 року відповідачем сплачено 324,78 грн, що складає 38 м3 спожитої води.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позивачем було надано відповідачу послуги з водопостачання,обов'язок по оплаті яких лежить на відповідачеві та яка своєчасно та повно плату за надані послуги не вносила.

Також суди попередніх інстанцій правильно не прийняли до уваги результати перевірки лічильника, як доказ відсутності заборгованості відповідач, оскільки лічильник води НЕ-1.5 № 09373774, який було встановлено за місцем проживання відповідача, знято і направлено на дослідження в порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, а саме: знято не позивачем і без дозволу позивача, що підтвердив у судовому засіданні у суді першої інстанції представник відповідача.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

РішенняАртемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова В.М. Коротун