Провадження № 2/337/848/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпеченні позову

15 травня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Нещеретна Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 120000 гривень та заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно в межах заявленої суми відшкодування спричиненої з його вини шкоди, в тому числі на автомобіль ЗАЗ DAEWOO, модель «Сенс», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови № 9 Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність-зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Оцінка судом обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову здійснюється з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, зокрема, виходячи з відповідності заходу вимогам, на забезпечення яких він вживається, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

До клопотання не додано доказів, які підтверджують, що автомобіль ЗАЗ DAEWOO, модель «Сенс», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 на який необхідно накласти арешт дійсно належить відповідачу на праві власності і вартість такого майна співмірна розміру заявлених позовних вимог.

Крім того, суду не надано доказів існування реальної загрози невиконання можливого рішення суду, доказів наміру відповідача на здійснення з конкретним майном дій, які призведуть до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, наявності підстав припускати, що відповідач може розпорядитися своїм майном.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, як необґрунтованої.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.М. Нещеретна