АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/9560/16-ц Головуючий суддя І інстанції Довготько Т. М.
Провадження № 22-ц/790/5946/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Сащенко І.С., Коваленко І.П.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади Харківської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Харківської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначає, що 17 січня 2016 року померла ОСОБА_3, з якою вона проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня її смерті. ОСОБА_3 23 травня 2000 року склала заповіт, за яким усе своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось та взагалі все те, що належатиме їй на день смерті та все те, на що вона за законом матиме право, заповіла їй.

ОСОБА_3 та її чоловікові ОСОБА_4 належало на праві власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1. 08 березня 2004 року ОСОБА_4 помер. 11 жовтня 2011 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, однак не зареєструвала право власності на спадщину за законом в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Після смерті ОСОБА_3, яка сталася 17 січня 2016 року відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, а 1/2 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Для отримання спадщини за заповітом вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, де 03 лютого 2016 року було заведено спадкову справу №02/2016. Однак 01 серпня 2016 року нотаріусом їй відмовлено в отриманні свідоцтва на 1/2 частину квартири з підстав відсутності державної реєстрації права власності.

Відповідач ОСОБА_6 громада в особі Харківської міської ради в судове засідання не з'явились.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3, померлої 17 січня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити та скасувати зареєстроване за ОСОБА_2 право власності від 18 лютого 2017 року.

Зазначає, що позивач умисно не повідомила суд про всі відомі їй рішення судів, які стосуються даного предмету спору.

Позивачу достеменно відомо, що на час розгляду даної справи існують інші спадкоємці. Більш того, в провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває її позов до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Частиною 1 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності належало по 1/2 частині квартири АДРЕСА_3.

08 березня 2004 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини вказаної квартири.

11 жовтня 2011 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, яка складається з 1/2 частини квартири, виданого державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим №8-1208.

23 травня 2000 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, за яким все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось та взагалі все, на що вона за законом буде мати право на день смерті, в тому числі і належну їй частину квартири АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2

17 січня 2016 року ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої увійшло 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, належної їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 січня 1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний №5А-98-113861, а інша 1/2 частини квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 жовтня 2011 року після смерті її чоловіка ОСОБА_4, померлого 08 березня 2004 року, яка в КП «ХМ БТІ» не зареєстрована.

03 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та 16 серпня 2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 лише на 1/2 частину квартири, а відносно іншої 1/2 частини квартири відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності державної реєстрації права власності.

Рішенням суду від 29 листопада 2016 року визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину квартири після смерті ОСОБА_3 При цьому суд виходив з тих обставин, що інших спадкоємців немає і тому відповідачем є територіальна громада в особі Харківської міської ради.

Між тим, як вбачається з відповіді приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_5 29 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщин після смерті ОСОБА_3, яка була зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №35.

Однак, участі при розгляді даної справи вона не приймала; до участі у справі не притягалась.

Крім того, на даний час в провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання вказаного заповіту недійсним, що підтверджується копією ухвали суду від 15 серпня 2016 року про відкриття провадження.

Оскільки судом першої інстанції не було зясовано коло всіх спадкоємців та не залучено всіх цих осіб до участі у справі, рішення суду підлягає скасуванню як передчасне з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Згідно п.п.1, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат провести відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 29 листопада 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до територіальної громади Харківської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2055 грн. 35 коп.( дві тисячі пятдесят пять гривень тридцять пять копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: