Справа № 569/3176/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Мельничук В.Л.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_3 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. 05 грудня 2017 року надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із його перебуванням у щорічній відпустці з 04.12.2017 року по 27.12.2017 року, на підтвердження долучив копію наказу №199-8 про надання відпустки. Однак, відповідач не навів причин, які б свідчили про неможливість його явки в судове засідання.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнала, з підстав викладених у запереченнях проти позову. Додатково пояснила суду, що її чоловік, співвідповідач по справі ОСОБА_3, дійсно здійснив демонтаж замка, тому що він не міг потрапити до себе в квартиру. Вона з чоловіком хотіли відремонтувати замок, і купили на заміну кодовий замок. Всі співвласники квартир у підїзді окрім позивача ОСОБА_1 погодилися на встановлення кодового замка. Електромеханічний замок не може бути встановлений на вхідних дверях підїзду, тому що це порушує правила пожежної безпеки, перешкоджає потраплянню в підїзд служби з надзвичайних ситуації, медичної служби.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та уточненій позовній заяві. Просить суд, визнати протиправними дії відповідачів щодо пошкодження електромеханічного замка у дверях третього підїзду будинку №18 по проспекту Миру в м. Рівне, зобовязати відповідачів за власні кошти здійснити заміну пошкодженого електромеханічного замка у дверях третього підїзду будинку №18 по проспекту Миру в м. Рівне на новий та повернути співвласникам майна три пристрої дистанційного керування та ключі від даного замка в кількості 46 штук, судові витрати покласти на відповідачів. Додатково пояснив суду, що відповідачі пошкодили замок на вхідних дверях підїзду. Вони заявили, що такий замок не повинен стояти на вхідних дверях підїзду. При цьому вони не є власниками квартири в якій проживають.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, покази свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

В судовому засідання встановлено, що 25 листопада 2016 року відповідач по справі ОСОБА_7 пошкодив електромеханічний замок та металеві вхідні двері підїзду №3 в будинку №18 по проспекту Миру в м. Рівне, проти чого не заперечує і відповідач по справі ОСОБА_2 Дані обставини також стверджуються Висновком затвердженим начальником Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області від 01.12.2016 року.

Як вбачається з відповіді заступника начальника Рівненського відділу поліції від 10 лютого 2017 року №2370/200/02-2017, відомості щодо пошкодження магнітного замка та вхідних дверей підїзду №3 в будинку №18 по проспекту Миру в м. Рівне ОСОБА_2 25 листопада 2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України. 24 грудня 2016 року слідчим Водяним Д.М. в порядку п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, було прийнято процесуальне рішення про закриття даного кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення. В даній події виникли цивільно-правові відносини, що не належать до компетенції Національної поліції, а вирішуються виключно в судовому порядку.

Як вбачається з копії товарного чеку від 20 жовтня 2016 року вартість вхідних металевих дверей становить 4450,00 грн. Вартість електромеханічного замка «Аtis» відповідно до копії товарного чека від 23 листопада 2016 року становить 750,00 грн.

Як вбачається з відомості про отримання ключа від вхідних дверей третього підїзду власниками квартир будинку №18 по проспекту Миру в м. Рівне від 27-28 жовтня, мешканцям підїзду було видано сімнадцять ключів від електромеханічного замка дверей третього підїзду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала суду, що 25 листопада 2016 року біля 19 год. 30 хв. їй подзвонили в двері. Вийшовши з квартири вона побачила позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їхню дочку, які сперечалися між собою через замок у вхідних дверях підїзду. Відповідачі скаржилися на те, що до них в квартиру ніхто не може пройти, через постійно закриті двері. Свідок сказала ОСОБА_8, що нові двері в підїзді це добре, в підїзді тепер чисто, а проблему з проходом можна вирішити дуже легко, просто виготовивши дублікати ключів, однак вона продовжувала далі кричати, казала, що замок тут не буде стояти. Потім свідок чула від сусідів, що ОСОБА_7 зломав замок. Після інциденту, ОСОБА_7 ходив по сусідах і питав який замок вони хочуть встановити, чи електромагнітний чи звичайний кодовий, однак на сьогоднішній день, він так нічого не полагодив, нового замка не встановив. Раніше на дверях в підїзді був кодовий замок, однак позитивного результату він не давав. Зараз двері підїзду відкриті.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що він встановив електромеханічний замок і двері підїзду за власні кошти, також виготовив до них ключі. все це він придбав як приватний підприємець в порядку спонсорської допомоги мешканцям квартир третього підїзду. Свідком пошкодження електромеханічного замка він не був. Після пошкодження замка були зібрані збори мешканців третього підїзду. На зборах були присутні 75% мешканців підїзду, всі вони вирішили, що відповідачам необхідно встановити електромеханічний замок в строк до 10 травня, що вони не виконали. Тому ОСОБА_1, як старший по будинку, подав цей позов до суду. Зі слів сусідів йому відомо, що ОСОБА_9, виходячи з підїзду взяв з собою інструменти, якими зломав замок, пошкодив частину дверей, зломав електрообладнання та відрубав проводку. Відповідач ОСОБА_2 казала, що електромеханічний замок їм заважає.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що 25 листопада 2016 року між 7.30 год. та 8.00 год. ранку він почув звук, ніби хтось по чомусь бє, після чого він вибіг з квартири і побіг вниз до дверей підїзду. Там він побачив ОСОБА_3, ОСОБА_2 з дітьми. ОСОБА_3 бив молотком по замку. Під дверима лежало багато інструментів. На запитання навіщо він ломає замок, ОСОБА_3 сказав, що замок йому перешкоджає зайти, зібрав свої інструменти і побіг в підїзд. Він пошкодив замок, нові металеві двері та обрізав проводку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Субєктами права власності є фізичні особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства), юридичні особи (господарські товариства, професійні спілки, громадські, релігійні обєднання тощо), держава. Їх рівність перед законом і забезпечення захисту їхніх прав державою закріплено у ст. 13 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6, розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В судовому засіданні, встановлено факт завдання шкоди майну, а саме пошкодження електромеханічного замка у дверях третього підїзду будинку №18 по проспекту Миру в м. Рівне відповідачем ОСОБА_3 в присутності відповідача ОСОБА_2 Також судом встановлено, що при встановленні електромеханічного замка, мешканцям третього підїзду було видано ключі до встановленого замка у кількості сімнадцять штук. В подальшому мешканці підїзду за власні кошти виготовляли дублікати ключів у кількості, яка їм необхідна та встановлювали пристрої дистанційного керування.

Згідно ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з розясненнями в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку із заподіянням шкоди майну.

Згідно листа начальника Рівненського міськрайонного управління Головного управління державної служби України з Надзвичайних ситуацій у Рівненській області ОСОБА_10, вхідні двері до будинків повинні обладнуватися кодовими замкам, проте що вхідні двері заборонено обладнувати електромеханічними замками в листі нічого не зазначено.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За вищевикладених обставин, позовна вимога позивача про визнання дій відповідачів щодо пошкодження електромеханічного замка у дверях третього підїзду будинку №18 по проспекту Миру в м. Рівне протиправними, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Позовну вимогу про зобовязання відповідачів здійснити заміну пошкодженого електромеханічного замка і повернути три пристрої дистанційного керування з ключами у кількості 46 штук слід задоволити частково. В частині заміни пошкодженого електромеханічного замка у дверях третього підїзду будинку №18 по проспекту Миру в м. Рівне на новий за власні кошти та зобовязання придбати 17 ключів до нього, відповідно до кількості ключів, яка була видана власникам квартир підїзду при встановленні замка.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальної шкоди, задоволити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо пошкодження електромеханічного замка у дверях третього підїзду будинку №18 по проспекту Миру в м. Рівне протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за власні кошти здійснити заміну пошкодженого електромеханічного замка у дверях третього підїзду будинку №18 по проспекту Миру в м. Рівне на новий і придбати до замка 17 (сімнадцять) ключів.

В іншій частині позовних вимог позивачу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_11