Справа № 454/2779/16 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/783/2416/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

12 травня 2017 року суддя апеляційного суду Львівської області Струс Л.Б., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Заочне рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02 березня 2017 року залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року, однак апелянт вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не виконав, тому ухвалою судді від 06 квітня 2017 року скаргу повторно залишено без руху та надано строк для усунення цих недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали. Копію ухвали заявником отримано та 10 травня 2017 року подано до суду лист, в якому просив продовжити строк виконання ухвали від 03.04.2017 року, звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного суду України подання щодо конституційності Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», чітко вказати норми Конституції України, якими керувався суд при встановленні суми судового збору та уточнити суму судового збору. По суті, в заяві особа, яка подала апеляційну скаргу, вважала, що у неї відсутні підстави для сплати судового збору та необхідність сплати такого вважає несправедливою та такою, що суперечить Конституції України.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року в задоволенні аналогічного клопотання ОСОБА_2 викладеного в листі від 17 березня 2017 року відмовлено та роз`яснено норми Конституції України, якими керувався суд при встановленні суми судового збору та повторно вказано розмір судового збору, реквізити та порядок його сплати. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року і надалі залишено без руху у зв'язку із не усуненням згаданого недоліку, а саме не сплатою судового збору за подання скарги у відповідності до вимог закону та не подання суду доказів, які б безспірно свідчили про звільнення від сплати судового збору апелянта з посиланням на статтю закону, на підставі якої такий звільнений.

Натомість, ОСОБА_2 надіслано аналогічний за змістом лист, який надійшов на адресу Апеляційного суду Львівської області 10.05.2017 року, у якому такий просить продовжити строк виконання ухвали від 03.04.2017 року та повторно звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного суду України подання щодо конституційності Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», чітко вказати норми Конституції України, якими керувався суд при встановленні суми судового збору та уточнити суму судового збору.

При цьому, доводи апелянта та зміст листа в цілому аналогічні попередньому листу, надісланому на виконання вимог ухвали судді судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2017 року.

Щодо клопотання про продовження строку виконання ухвали, то відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання, зважаючи на те, що таке заявлено ж без жодних обгрунтувань необхідних для задоволення.

Як вбачається із листа та додатків до нього, апелянтом не оплачено судовий збір та не суду доказів, які б безспірно свідчили про звільнення від сплати судового збору апелянта з посиланням на статтю закону на підставі якої такий звільнений, та жодним чином не наведено доводів для задоволення такого клопотання, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Зі змісту ж ст. 168 ЦПК України вбачається, що заяви і клопотання осіб, які беруть участь у справі, розглядаються судом після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала. Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню з інших підстав та відповідно унеможливлює заявлення клопотання з аналогічних підстав.

Крім цього, слід звернути увагу на те, що в ухвалах Апеляційного суду Львівської області від 02.03.2017 року та 03.04.2017 року було чітко зазначена суму судового збору, реквізити та порядок оплати такого та норми Конституції, якими врегульовано питання, що порушуються.

У відповідності до змісту ч.2 ст.121 та ч.2 ст.297 ЦПК України, якщо особа, яка подала скаргу відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ч.2 ст.297 цього Кодексу, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вимог ухвали судді судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року ані протягом 5 днів з дня отримання її копії, ані на даний час виконано не було; наведеного вище недоліку апеляційної скарги не усунуто - апеляційну скаргу слід вважати ноподаною та повернути особі, яка її подала.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 297 та ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 297 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкодивважати неподаною та повернути заявнику.

хвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя Л.Б. Струс