ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

02.11.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 11 травня 1997 року виконавчим комітетом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є вже повнолітньою та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне подружнє життя не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені. Таким чином, позивачка вважає, що збереження сімї не можливе, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітнього сина залишити проживати з нею та залишити їй шлюбне прізвище.

В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 травня 1997 року виконавчим комітетом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та Гаращенко (після реєстрації шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_5, про що зроблений відповідний актовий запис № 11 (а.с.4).

Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей ОСОБА_3,07.11.1997року народження, яка вже є повнолітньою та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 30.09.2016року Фастівським міськрайонном відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.6).

Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу.

Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині.

Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в заяві просила залишити шлюбне прізвище «Логвиненко».

Стосовно визначення місця проживання дитини суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Зі змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За наведених обставин, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів щодо спільної домовленості батьків про місце проживання дитини, суд відмовляє у задоволені вимог в цій частині.

Позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, у встановленому законом порядку звільнено від оплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 60, 208-209, 212-215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 11 травня 1997 року виконавчим комітетом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 11 - розірвати.

ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Логвиненко».

У задоволені іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.Ю.Чернишова