Справа №585/2843/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 22-ц/788/1765/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Роменська міська рада Сумської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

01 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 вересня 2012 року їй на праві власності належить житловий будинок літ. «А», загальною площею 85,9, житловою площею 48,1 кв.м, сарай літ. «Б», гараж літ. «Г», огорожа літ. «№», розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів №1 від 06 січня 1979 року за домоволодінням АДРЕСА_2 зареєстровано земельну ділянку площею 362 кв.м, а за домоволодінням №18- земельна ділянка площею 225 кв.м.

На підставі рішення виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів №1 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_6, який проживає АДРЕСА_3» від 06 січня 1979 року в матеріалах інвентарних справ приведені генеральний план присадибної ділянки АДРЕСА_4 станом на 01 березня 1979 року та викопіювання з будівельного кварталу присадибної ділянки АДРЕСА_5 станом на 02 березня 1979 року в яких визначено конфігурація та межі земельних ділянок.

Таким чином, вважає, що нею у відповідності до ст. 377 ЦК України в редакції чинній на час набуття права власності на домоволодіння та ст. 120 ЗК України, одночасно з набуттям права власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 85,9 кв.м, житловою площею 48,1 кв.м, сарай літ. «Б», гараж літ. «Г», огорожа літ. «№», розташовані по вул. АДРЕСА_6 було набуто право користування земельною ділянкою згідно рішення виконавчого комітету Роменської міської ради.

Рішенням 46 сесії Роменської міської ради Сумської області 6 скликання «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 25 вересня 2013 року затверджено технічну документацію із землеустрою з уточненням площ при обмірі земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_4 по АДРЕСА_7 земельну ділянку площею 0,0272 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1.

07 листопада 2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану по вул. АДРЕСА_8, кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0272 га.

Між домоволодінням по вул. АДРЕСА_9 та вул. АДРЕСА_10 ОСОБА_4 збудовано паркан з металевого профілю на металевих стовпах.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року, яке набрало законної сили задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та визнано незаконним та скасовано підпункт 1.2 пункту 1 рішення 46 сесії Роменської міської ради Сумської області 6 скликання від 25 вересня 2013 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою з уточненням площ при обмірі земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0272 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Вважає, що видане ОСОБА_4 Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07 листопада 2013 року підлягає визнанню недійсним, а збудований нею паркан між їх домоволодіннями знесенню.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року у справі №585/79/16-ц встановлено, що висновком судової земельно-технічної експертизи № 660 від 19 листопада 2015 року встановлено невідповідність даних інвентаризаційних справ № 6519 (АДРЕСА_20) та № 2909 (АДРЕСА_11) і поквартального плану № 175 м. Ромни та даних правовстановлюючих документів фактичного використання земельних ділянок АДРЕСА_12

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 18 лютого 2016 року, яке набрало законної сили встановлено невідповідність оскаржуваного рішення рішенню виконавчого комітету Роменської міської ради №1 від 06 січня 1979 року, даних правовстановлюючих документів, фактичного використання земельних ділянок АДРЕСА_13 та даних інвентаризаційних справ № 6519 та № 2909 і поквартального плану № 175 м. Ромни.

Оскільки підпункт 1.2 пункту 1 рішення 46 сесії Роменської міської ради Сумської області 6 скликання «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» від 25 вересня 2013 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою з уточненням площ при обмірі земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_4 по АДРЕСА_14 земельну ділянку площею 0,0272 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд визнано незаконним та скасовано рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року, як таке, що прийнято всупереч вимогам ст.ст. 12, 107, 118 ЗК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів 2.2, 2.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками то видане на підставі нього свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07 листопада 2013 року не відповідає вимогам закону, що є підставою для визнання такого свідоцтва недійсним.

Просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07 листопада 2013 року про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_14, м. Ромни, кадастровий номер НОМЕР_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та зобов'язати ОСОБА_4 знести паркан з металевого профілю на металевих стовпах, збудований на земельній ділянці по вул. АДРЕСА_6.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 жовтня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07 листопада 2013 року про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_14, м. Ромни кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0272 га та зобов'язати ОСОБА_4 знести паркан з металевого профілю на металевих стовпах, збудований на земельній ділянці по вул. АДРЕСА_6.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що одночасно з набуттям права власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 85,9 кв.м, житловою площею 48,1 кв.м, сарай літ. «Б», гараж літ. «Г», огорожа літ. «№», розташовані по вул. АДРЕСА_6 було набуто право користування земельною ділянкою згідно рішення виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів №1 від 06 січня 1979 року.

Вказує, що зроблений судом першої інстанції висновок, що позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_4 знести паркан з металевого профілю на металевих стовпах, збудований на земельній ділянці по вул. АДРЕСА_9 в м. Ромни є передчасним, суперечить роз'ясненням, наданим Пленумом Верховного Суду України в пунктах 7, 18 постанови № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року та вимогам ст.ст. 377, 386, 391, 396 ЦК України, ст.ст. 120, 155 ЗК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_7, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, який проти скарги заперечував, та вважає рішення суду вірним, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 вересня 2012 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 85,9 кв.м, житловою площею 48,1 кв.м, що розташований по вул. АДРЕСА_6 Сумської області (а.с.9).

Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів №1 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_6, який проживає АДРЕСА_15» від 06 січня 1979 року зареєстровано за домоволодінням АДРЕСА_16 земельну ділянку площею 362 кв.м; зареєстровано за домоволодінням АДРЕСА_17 земельну ділянку площею 225 кв.м. Зобов'язано міжміське бюро технічної інвентаризації внести відповідні зміни в правовстановлюючі документи домоволодінь АДРЕСА_18. На підставі вказаного рішення в матеріалах інвентарних справ приведені генеральний план присадибної ділянки АДРЕСА_4 станом на 01 березня 1979 року та викопіювання з будівельного кварталу присадибної ділянки АДРЕСА_5 станом на 02 березня 1979 року, в яких визначено конфігурація та межі земельних ділянок (а.с.10-12).

Відповідно до витягу з рішення 30 сесії 6 скликання Роменської міської ради від 09 листопада 2012 року ОСОБА_3 в м. Ромни по вул. АДРЕСА_9 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, що були раніше надані громадянам для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.13).

Відповідно до витягу з рішення 46 сесії 6 скликання Роменської міської ради Сумської області від 25 вересня 2013 року затверджено технічну документацію із землеустрою з уточненням площ при обмірі земельних ділянок та передано у власність ОСОБА_4 по АДРЕСА_14 земельну ділянку площею0,0272 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_1) (а.с.14).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2015 року у справі № 585/2469/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Роменської міської ради Сумської області, реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції, управління Держкомземагенства у Роменському районі Сумської області зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 належною їй на праві власності земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_19, шляхом перенесення воріт, встановлених по вул. АДРЕСА_9 в м. Ромни за межі належної їй на праві власності земельної ділянки за вказаною адресою.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 18 лютого 2016 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 (а.с.20-22).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року у справі № 585/79/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_4 визнано незаконним та скасовано підпункт 1.2. пункту 1 рішення 46 сесії Роменської міської ради Сумської області 6 скликання «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» від 25 вересня 2013 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою з уточненням площ при обмірі земельної ділянки та передано у власність гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_14 земельну ділянку площею 0,0272 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_1) (а.с.17-19).

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №660 по цивільній справі № 585/2469/14-ц від 19 листопада 2015 року встановлено порушення меж (накладання) земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_20 (землекористувач ОСОБА_3 ) та за адресою: АДРЕСА_11 (землевласник ОСОБА_4.). На підставі проведеного дослідження та аналізу встановлено невідповідність даних інвентаризаційних справ № 6519 ( АДРЕСА_20) та № 2909 (АДРЕСА_21 і поквартального плану № 175 м. Ромни та даних правовстановлюючих документів, фактичного використання земельних ділянок АДРЕСА_22 (а.с.23-27).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на землю, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачено скасування свідоцтв про право власності на землю.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можливо.

Відповідно до вимог ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом способів.

Пленум Верховного Суду України в пункті 7 Постанови №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року вказав, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до частини 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в діючій на час видачі свідоцтва редакції, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації права на нерухоме майно, видається, зокрема: фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно підписується державним реєстратором і засвідчується печаткою.

Отже, наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки у власність є необхідною умовою для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року у справі № 585/79/16-ц, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_3 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення задоволено. Визнано незаконним та скасовано пудпункт 1.2. пункту 1 рішення 46 сесії Роменської міської ради Сумської області 6 скликання «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» від 25 вересня 2013 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою з уточненням площ при обмірі земельної ділянки та передано у власність: гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_14 земельну ділянку площею 0,0272 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_1).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року у справі № 585/79/16-ц встановлено, що висновком судової земельно-технічної експертизи № 660 від 19 листопада 2015 року встановлено невідповідність даних інвентаризаційних справ № 6519 (АДРЕСА_20) та № 2909 (АДРЕСА_11) і поквартального плану № 175 м. Ромни та даних правовстановлюючих документів фактичного використання земельних ділянок АДРЕСА_13.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 18 лютого 2016 року у справі №585/2469/14-ц, яке набрало законної сили, встановлено невідповідність оскаржуваного рішення рішенню Виконавчого комітету Роменської міської Ради народних депутатів №1 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_6, який проживає АДРЕСА_3» від 06 січня 1979 року, даних правовстановлюючих документів, фактичного використання земельних ділянок АДРЕСА_13 та даних інвентаризаційних справ № 6519 та №2909 і поквартального плану №175 м. Ромни.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що п.1.2. п.1 рішення 46 сесії Роменської міської ради 6 скликання від 25 вересня 2013 року прийнято всупереч вимогам ст.ст.12, 107, 118 ЗК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів 2.2, 2.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затв. Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року №376 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року № 391/17686 та прийняте до приведення у відповідність даних фактичного використання земельних ділянок до даних правовстановлюючих документів АДРЕСА_13 та до винесення в натурі меж земельної ділянки АДРЕСА_13, відповідно до правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 4 ст. 84 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки підпункт 1.2. пункту 1 рішення 46 сесії Роменської міської ради Сумської області 6 скликання «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» від 25 вересня 2013 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою з уточненням площ при обмірі земельної ділянки та передано у власність: гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_14 земельну ділянку площею 0,0272га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_1) визнано незаконним та скасовано рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2017 року у справі №585/79/16-ц як таке, що прийнято всупереч вимогам ст.с.12, 107,118 ЗК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів 2.2, 2.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затв. Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року №376 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року №391/17686 тому і видане на підставі нього свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07 листопада 2013 року не відповідає вимогам закону, що є підставою для визнання такого свідоцтва недійсним.

З рішенням суду в частині вирішення вимог про зобов'язання ОСОБА_4 знести паркан колегія суддів погоджується в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами позивачка ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 вересня 2012 року набула право власності на житловий будинок та належні до нього прибудови за адресою: АДРЕСА_23. Земельна ділянка за даною адресою перейшла до ОСОБА_3 у користування.

Відповідно до положень ст. 125, 126 ЗК України, в редакції чинній на час набуття позивачкою права власності на домоволодіння, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування земельною ділянкою виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Проте позивачка в порушення вказаних вище вимог діючого законодавства своє право користування належним чином не оформила. Чіткі межі земельної ділянки на місцевості належним чином не визначені, не закріплені та не передані ОСОБА_3 як новому користувачу. Тому твердження ОСОБА_3 про те, що спірний паркан побудований на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_20, тобто на її земельній ділянці, порушує її право користування даною земельною ділянкою, належними доказами не підтверджується.

Посилання ОСОБА_3 на те, що межі земельної ділянки по вул. АДРЕСА_9 в м. Ромни визначалися та закріплювалися попередньому власнику станом на 02 березня 1979 року не спростовують висновків суду, оскільки діюче законодавство передбачає таке закріплення, оформлення меж земельної ділянки для кожного, нового користувача земельної ділянки без будь яких виключень.

Висновок експерта Демузенко І.В., на який посилається позивачка в своєму позові, також не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки висновок останнього ґрунтувався на матеріалах визначення та закріплення меж земельної ділянки для попереднього користувача.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає, що рішення суду в частині вирішення вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно підлягає скасуванню згідно вимог ст. 376 ЦПК України з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог та апеляційної скарги сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 1 344 грн. (1280+1408:2) згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 жовтня 2017 року в даній справі скасувати в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно і прийняти в цій частині нову постанову.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07 листопада 2013 року про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану за адресою: Сумська область, АДРЕСА_11, кадастровий номер: НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1 344 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -

Судді -