Справа № 760/3768/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 грудня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

24 лютого 2017 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами за період з 01 вересня 2010 року по 30 квітня 2013 року в сумі 9562 гривні 51 копійки.

Посилається на те, що квартира № АДРЕСА_1 належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 17 червня 2002 року. Між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» і відповідачем існують відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, відповідно до яких підприємство надає житлово-комунальні послуги, а відповідач, як споживач, зобов'язаний вносити плату за надані послуги. Відповідач плату своєчасно не вносить, у зв'язку з чим утворився борг.

Починаючи з 01 вересня 2010 року по 30 квітня 2013 року сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги складає 8325 гривень 39 копійок, індекс інфляції - 639 гривень 05 копійок, 3 % річних - 598 гривень 07 копійок. Станом на 01 серпня 2015 року зазначена заборгованість відповідачем не сплачена.

28 травня 2015 року до Солом'янського районного суду м. Києва було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. 09 липня 2015 року у видачі судового наказу відмовлено.

У судове засідання представник позивача не з'явився. З позовної заяви вбачається, що позивач просить розглядати справу у відсутність представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва». Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 5).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що власником квартири № АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17 червня 2002 року (а.с. 7).

Відповідач зареєстрований у цій квартирі, що підтверджується довідкою форми № 3 від 05 січня 2017 року № 37 (а.с. 6).

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що станом на 01 серпня 2015 року становить 9562 гривні 51 копійку, що складається з:

-основного боргу в розмірі 8325 гривень 39 копійок;

-індексу інфляції в сумі 639 гривень 05 копійок;

-3 % річних в розмірі 598 гривень 07 копійок.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано до Солом'янського районного суду м. Києва заяву на видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з відповідача, проте ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09 липня 2013 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено (а.с. 9).

Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, проте ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов'язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг.

Позивачем було вчинено дії на користь відповідача - надано послуги, тому договір про надання послуг, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту отримання відповідачем таких послуг.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або формами, затвердженими в установленому порядку.

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості (а.с. 8).

Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму інфляційних втрат в розмірі 639 гривень 05 копійок та 3 % річних у розмірі 598 гривень 07 копійок.

З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9562 гривні 51 копійки.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 88 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись статтями 256-258, 260, 261, 364, 267, 322, 526, 610, 625 ЦК України, статтями 66, 67, 156, 162, 179 ЖК України, статтями 12, 13, 14, 18, 19, 20, 24, 29, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, якою затвердженні Правила користування приміщеннями житлових будинків зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» суму основного боргу в розмірі 8325 гривень 39 копійок, індекс інфляції в розмірі 639 гривень 05 копійок, 3 % річних у розмірі 598 гривень 07 копійок та судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: