Провадження № 2/522/93/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

«30» березня 2017 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Погрібного С.О.

за участі секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», за участі третьої особи - ОСОБА_2, про визнання припиненим зобов'язання за договором кредитної лінії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, просив визнати припиненим в повному обсязі договір кредитної лінії №514 від 17.12.2007 року, укладений між ним та АКБ «ІМЕКСБАНК», посилаючись на обґрунтування свого позову на таке.

17 грудня 2007 року між позивачем та АКБ "ІМЕКСБАНК" (далі за текстом - відповідач) укладено кредитний договір №514. Надалі між ним та відповідачем 2 лютого 2009 року укладений договір про внесення змін до договору кредиту № 514 від 17.12.2007 року. Згідно з вказаним договором позивач отримав від відповідача кредитні кошти у сумі 39865 (тридцять дев'ять тисяч вісімсот шістдесят п'ять) доларів США. Протягом всього строку дії вказаного договору позивачем сумлінно та вчасно виконувались обов'язки щодо повернення відповідачу кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними. Згідно з виписками банку по операції від 26.01.2015 року станом на 26 січня 2015 року загальна сума заборгованості за вказаним договором кредитної лінії склала 2699 (дві тисячі шістсот дев'яносто дев'ять) доларів, 29 центів США, що еквівалентно 42627 (сорок дві тисячі шістсот двадцять сім) грн. 33 коп. за офіційним курсом НБУ на вказану дату.

07 червня 2011 року відповідачем укладено договір банківського рахунку №90047871 з ОСОБА_2, згідно з яким ОСОБА_2 відкрила поточний рахунок НОМЕР_1 - ДЕП. Станом на 26.01.2015 р. залишок коштів на вказаному поточному рахунку становив приблизно 150000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень.

Рішенням Національного банку України з 15 січня 2015 року ПАТ "ІМЕКСБАНК" віднесено до категорії проблемних банків. На підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 року №50 "Про віднесення ПАТ "ІМЕКСБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб№16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації строком на 3 місяці.

23 січня 2015 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ОСОБА_2 передала йому належне їй право вимоги за договором банківського рахунку щодо розпорядження грошовими коштами у сумі 43000 (сорок три тисячі) грн. 00 коп., що знаходяться на її поточному рахунку НОМЕР_1 - ДЕП.

26 січня 2015 р. ОСОБА_2 повідомила відповідача про укладання договору про відступлення права вимоги між нами шляхом подання заяви.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Враховуючи одночасну наявність у позивача грошової вимоги до відповідача у сумі 43000 гривень за договором банківського рахунку, а також грошового боргу перед відповідачем у сумі 42627 гривень за договором кредитної лінії позивачем заявлено відповідачу про зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 ЦК України. Відповідну заяву позивачем подано 26 січня 2015 року та зареєстровано відповідачем за вх. №202 від 26.01.2015 року. У поданій заяві також містилось прохання видати позивачу фінансовий документ на підтвердження виконання ним у повному обсязі грошового зобов'язання за договором кредитної лінії №514. Враховуючи відсутність будь-якої відповіді відповідача на вказану заяву, 06 лютого 2015 року позивачем подано повторну заяву з аналогічними вимогами, яка у той же день прийнята та зареєстрована відповідачем. Як на першу, так й на повторну заяви жодної відповіді від відповідача позивачем отримано не було.

23 березня 2015 року ОСОБА_2 отримала від відповідача виписку з рахунку НОМЕР_1, з якої слідує, що відповідач не здійснив жодних дій із задоволення вимог позивача, оскільки сума грошових коштів на зазначеному рахунку не змінилася з дати підписання договору про відступлення права вимоги. Така бездіяльність, на думку позивача, відповідача порушує його право та законний інтерес на отримання підтвердження факту повного виконання мною зобов'язання за договором кредитної лінії, що породжує невизначеність правовідносин позивача з відповідачем та може призвести у майбутньому до пред'явлення до нього необґрунтованих претензій з боку відповідача або третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі без винятку правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 15 ЦК України передбачене право кожної особа на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України, визначаючи способи захисту цивільних прав та інтересів, вказує, що суд може захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, крім тих, що передбачені цією статтею.

У здійсненому Верховним Судом України аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України зазначається, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

На переконання позивача, Верховний Суд України у своїх правових висновках підтвердив правильність застосування судами у необхідних випадках такого способу захисту цивільних прав та інтересів, як визнання зобов'язання за договором припиненим (справа №6-125цс13).

У справі відкрито провадження ухвалою від 14 серпня 2015року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2015 року зупинено провадження у цій цивільній справі до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер у віці 39 років, про що свідчить актовий запис за №10944. В порядку правонаступництва, 26 грудня 2016 року звернулася до суду ОСОБА_1, дружина позивача, із клопотанням про відновлення провадження та залучення останньої до участі у справі в статусі належного позивача у цій справі у зв'язку з поданням заяви приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про прийняття спадщини від свого імені та в інтересах їхньої неповнолітньої доньки, з огляду на що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 та правонаступником у цій цивільній справі. За правилом ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Беручи до уваги, що після смерті позивача ОСОБА_3 є спадкоємець першої черги, а також, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, з метою недопущення порушення прав сторін суд повинен був здійснити заміну сторони - позивача - у порядку процесуального правонаступництва у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», за участі третьої особи - ОСОБА_2, про визнання припиненим зобов'язання за договором кредитної лінії, шляхом покладення всіх процесуальних прав та обов'язків ОСОБА_3 у цій цивільній справі на залучену особу - ОСОБА_1.

Відповідач в судове засідання не з'явився неодноразово, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів, які не з'явились, у порядку заочного розгляду справи.

Позивачка надала суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з'явилася.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Суд вважає доведеними обставини укладення між первинним позивачем ОСОБА_3 та відповідачем АКБ «ІМЕКСБАНК» договору кредиту №514 від 17 грудня 2007 року від 17 грудня 2007 року, разом з внесеними до нього змінами від 2 лютого 2009 року, а так само укладення відступлення права вимоги між позивачем та третьою особою.

Суд має частково погодитися з правовою оцінкою правових відносин стороною позивача, втім додатково має врахувати наступні обставини, що виникли та з'ясовані судом під час розгляду цієї справи судом.

Відповідно до листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» від 29.09.2016 року №6560 відповідач повідомив нового позивача про те, що станом на момент видачі цієї довідки ОСОБА_3 не мав заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями та іншим платежем.

Ці обставини підтверджено судові у запереченнях відповідача проти цього позову, в яких зазначено про відсутність заборгованості перед відповідачем за будь-якими видами платежів (отримано судом 29.03.2017 року).

Суду надано лист директора департаменту аналізу та супроводу кредитів про те, що заборгованість сплачена ОСОБА_3 в повному обсязі.

Втім, суд має врахувати, що відповідачем не надано жодних платіжних документів на доведення викладених обставин, з яких слідувало б зробити висновок саме про сплату суму боргу вказаною особою.

Враховуючи визнання відповідачем самого факту припинення кредитного зобов'язання ОСОБА_3, одночасно з необґрунтуванням цією стороною правовою підстави припинення таких правових відносин, суд зобов'язаний погодитися з доводами поданого позову в частині визнання припиненим кредитного зобов'язання.

При цьому, визнання відповідачем обставин припинення кредитного зобов'язання не позбавляє нового позивача права вимагати розгляду поданого позову й не спростовує існування підстав його задоволення судом.

За правилом частини 1 статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, (п.7) припинення правовідношення.

Враховуючи, що суд не може повною мірою погодитися з доводами позивача, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом справу розглянуто в порядку заочного розгляду, з огляду на що суд мав виходити з того, що відповідач не скористався правом подати власні докази з метою заперечення позиції позивача. Втім, відповідач не позбавлений права надати власні докази на підтвердження своєї правової позиції разом із заявою про перегляд заочного рішення. З врахуванням положення статті 11 ЦПК України, постановляючи це заочне рішення, суд має виходити з наданих позивачем доказів та висновку про те, що позиція позивача заперечена належним чином не була.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 598-601 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Визнати припиненим договір кредитної лінії №514 від 17 грудня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним банком «ІМЕКСБАНК», з однієї сторони, та ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

30.03.17