Справа № 443/2042/16-ц Провадження № 2/443/428/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2017 р. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Башти Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачів в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Кам"яне в особі ОСОБА_2 міської ради Жидачівського району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований по вул. Дністрова, 23 в с. Кам"яне Жидачівського району Львівської області та земельні ділянки площею 1.5527 гектарів та 1.5683 га, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_3, який помер 12 травня 2012 року. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3, 10 жовтня 2007 року склав заповіт, посвідчений секретарем Піддністрянської сільської ради, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів онукові, ОСОБА_1. Він як єдиний спадкоємець після смерті діда за заповітом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Просить позов задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_2 міської ради Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_4, до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року,Законом України "Про власність",Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII"Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування",Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат",постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105"Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року,Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.05.1988 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Кам"яне по вул. Дністрова, 23, Жидачівського району Львівської області дійсно належить ОСОБА_5 в межах згідно з планом, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно Довідки Стрийського МБТІ № 2306 від 17.10.2016 р., житловий будинок та госпо-дарські будівлі в с. Кам"яне по вул.Дністрова, 23, складається: з житлового будинку А-1, (загальною площею 115.5 кв.м., житловою площею 79.9 кв.м.), сараю В, погребу Д, вбиральні Ж, сараю З, літньої кухні Л, огорожі 3, воріт 4, інвентаризаційною вартістю 498811 грн.

Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що житловий будинок по вул. вул. Дністрова, 23 в с. Кам"яне Жидачівського району Львівської області та земельні ділянки належали ОСОБА_3, однак правовстановллючі документи на них відсутні.

Згідно Довідки відділу Держгеокадастру у Жидачівському районі Львівської області від 30 листопада 2016 року № 31-1309-0.2-5295/2-16, згідно книги записів ОСОБА_6 на право власності на землю, зареєстровано ОСОБА_6 акти за гр. ОСОБА_5, на земельну ділянку площею 1.5683 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія ІІІ-ЛВ № 054868, зареєстрований за № 29 від 22.03.2002 року та за гр.ОСОБА_7 - земельна ділянка площею 1.5527 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія ІІІ-ЛВ № 054869, зареєстрований за № 29 від 22.03.2002 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, помер 12 травня 2012 року, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 284942 від 12 травня 2012 року, виданим виконкомом Піддністрянської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та ОСОБА_6 актів на земельні ділянки, позбавляє можливості позивача належним чином прийняти спадщину після смерті діда, зареєструвати її та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно матеріалів спадкової справи № 546/2012 від 09 жовтня 2012 року, відкритої після смерті ОСОБА_3, який помер 12 травня 2012 року, ОСОБА_1 являється онуком померлого ОСОБА_3, а відтак єдиним спадкоємцем по заповіту та закону після смерті свого діда.

Постановою № 1112/02-31 від 23.10.2012 року, державний нотаріус ОСОБА_8 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про праву на спадщину на житловий будинок, розташований по вул. Дністрова, 23 в с. Кам"яне Жидачівського району Львівської області у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Згідно довідки № 545 від 09.10.2012 р., виданої виконкомом Піддністрянської сільської ради Жидачівського району Львівської області, у господарстві в с. Кам"яне по вул. Дністрова, 23 Жидачівського району Львівської області, під № 0323-1 рахується господарство робітничого двору, головою і одночасно останнім членом якого до дня смерті був ОСОБА_3, яка настала 12 травня 2012 року. В Піддністрянській сільській раді посвідчено заповіт за № 67 від 10.10.2007 р. в користь онука ОСОБА_1, який не змінено та не скасовано. Заборони та арешту на майно немає.

Відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та ОСОБА_6 актів на земельні ділянки, позбавляє можливості позивача належним чином прийняти спадщину після смерті діда, зареєструвати її та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Оцінюючи докази в справі у їх сукупності, суд вважає, що позивач є таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 на все його майно, у тому числі і на земельну ділянку, яка належала бабі ОСОБА_7, котра померла 26 квітня 2009 року, та яку успадкував дід, однак до нотаріуса з приводу оформлення спадщини не звертався, а відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно не може бути перешкодою для оформлення спадкових прав позивача.

Таким чином, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок № 23, розташований по вул. Дністрова, в с. Кам"яне Жидачівського району Львівської області, земельні ділянки площею 1.5683 га та 1.5527 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно ОСОБА_6 актів серія ІІІ-ЛВ № 054868, та серія ІІІ-ЛВ № 054869, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 12 травня 2012 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212,214,215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2 "а"/29 Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 12 травня 2012 року, право власності на : житловий будинок загальною площею 115.5 кв.м., житловою площею 79.9 кв.м, господарські будівлі і споруди, розташовані по вул. Дністрова, № 23, в с. Кам"яне Жидачівського району Львівської області; земельну ділянку площею 1.5683 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 054868, та земельну ділянку площею 1.5527 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 054869 .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Жидачівський районний суд Львіввської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.І. Ціпивко