Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/2152/17
Провадження № 2/433/1130/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 рокуТроїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачу на підставі права власності належить квартира готельного типу, яка складається з однієї житлової кімнати, що розташована в АДРЕСА_1. Між позивачем та відповідачем була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належної відповідачу вказаної квартири. Позивачем було передано відповідачу домовлену суму за відчуження належного їй зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 54 000 гривень, про що було вчинено відповідну розписку та договір купівлі-продажу від 26 грудня 2016 року. На даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач фактично ухиляється від нотаріального посвідчення даного правочину. Позивач просить суд визнати відповідний договір купівлі-продажу дійсним та право власності на вказану квартиру.

Позивач до суду не зявилася, просила справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, про що надала заяву.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить дану справу розглянути без її участі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом було встановлено, що дійсно ОСОБА_2 на підставі права власності належить квартира готельного типу, яка складається з однієї житлової кімнати, що розташована в АДРЕСА_1.

Між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належної відповідачу вказаної квартири.

Позивачем було передано відповідачу домовлену суму за відчуження належного їй зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 54 000 гривень, про що було вчинено відповідну розписку та договір купівлі-продажу від 26 грудня 2016 року.

Згідно п. 10 Договору відповідач була зобовязана зявитися до приватного нотаріуса Троїцького районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3 для посвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу 26 січня 2017 року о 10 годині 00 хвилин. Однак, з невідомих причин, до нотаріуса відповідач зазначеної дати та в зазначений час не зявилася, у наслідок чого їй було направлено повідомлення, в якому відповідачу було запропоновано зявитися до нотаріуса 10 лютого 2017 року. Вказане повідомлення відповідач отримала 03 лютого 2017 року, однак з невідомих причин до нотаріуса знову не зявилась. 22 травня 2017 року відповідачу повторно було направлено повідомлення, в якому їй було запропоновано зявитися до нотаріуса 08 червня 2017 року. Вказане повідомлення відповідач отримала 30 травня 2017 року, однак з невідомих причин до нотаріуса відповідач не зявилася.

Таким чином, на даний час, вже майже на протязі одного року, позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу.

З огляду на вищезазначене, позивач домовилася з відповідачем щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу належного останній вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшла вказана вище квартира, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення зазначеного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Даний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно.

У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у неї відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 220, 328, 334, 638, 655 ЦК України, керуючись 5-13, 76-81, 89, 142, 206,211, 258-259, 265, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 26 грудня 2016 року, за яким ОСОБА_1 купила, а ОСОБА_2 продала квартиру готельного типу, яка складається з однієї житлової кімнати, що розташована в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру готельного типу, яка складається з однієї житлової кімнати, що розташована в АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І.Суський

21.12.17