Справа № 697/1312/16-ц
№ пров. 2/697/28/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Льон О.М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача- Ткаліча А.І.

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому в м. Каневі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась у суд з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі- ПАТ «СГ «ТАС») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Свій позов обгрунтовувала тим, що 22.08.2013 ОСОБА_6 о 15 год. 10 хв. в м. Каневі, по вул. Г. Дніпра, керував транспортним засобом „ВАЗ-21099" - д.н.з. НОМЕР_1 і виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу автомобілю НОМЕР_2, змусивши останнього різко змінити напрямок руху, створив аварійну ситуацію, чим порушив п.10.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП. Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.10.2013, яка набрала законної сили, по справі № 697/2308/13-п ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті вищевказаної ДТП автомобілю марки CHERY, A 13, д.н.з. НОМЕР_3, що належить їй на праві приватної власності, були заподіяні технічні пошкодження, що підтверджується актом огляду транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5, як власника джерела підвищеної небезпеки, при експлуатації транспортного засобу марки „ВАЗ-21099", д.н.з. НОМЕР_1, застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС».

Вартість матеріального збитку, згідно висновку, зазначеному у Звіті про проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку завданого власникові автомобіля НОМЕР_4 від 07.05.2016, складеного оцінювачем ОСОБА_8 становить 88 400,92 грн.. У звязку з відмовою відповідачів добровільно сплатити завдану матеріальну шкоду, змушена була звернутись до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_6 на її користь суму завданої матеріальної шкоди (шкоду заподіяну майну), що становить 54 000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., витрати за проведення та пересилку незалежної оцінки вартості матеріального збитку завданого власникові автомобіля в розмірі 1 355,00 грн. та стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на її користь суму завданої матеріальної шкоди (шкоду заподіяну майну), що становить 34 400,00 грн.. Стягнути пропорційно задоволеним вимогам з відповідачів ОСОБА_6 та ПАТ «Страхова група «ТАС» понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 084,01 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 7 513, 60 грн..

У судове засідання позивач ОСОБА_4 не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, з участю її представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов та просив задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_6 не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, причин неприбуття у суд не повідомив.

У судове засідання відповідач ОСОБА_5 не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що є неналежним відповідачем по даній справі, поскільки на момент вказаної ДТП його власним транспортним засобом „ВАЗ-21099", д.н.з. НОМЕР_1 керував його син ОСОБА_6, який має відповідне посвідчення на право керування транспортним засобом та якому він передав реєстраційний документ на автомобіль та дозволив на законних підставах ним користуватись. Відповідно до п.2.2 ПДР України водій ОСОБА_6 використовував вказаний автомобіль на момент вказаної ДТП, а тому має нести відповідальність за завдання шкоди, а тому вважає, що є неналежним відповідачем в даній справі.

У судове засідання представник відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» ОСОБА_3 не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі письмового заперечення, в якому зазначив, що після звернення позивача за страховою виплатою між ними була досягнута згода про виплату ОСОБА_4 шкоди в розмірі 34400 грн., про що свідчить її заява від 08.04.2014 за №01-14/1616 (а.с.212), а тому просив відмовити в первісному позові про стягнення з ПАТ «СГ «ТАС» матеріальної шкоди в сумі 49050 грн., моральної шкоди в сумі 20000 грн. та понесених позивачем судових витрат. У попередніх судових засіданнях представник відповідача надав пояснення та не заперечував щодо позову в частині стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 в розмірі 34400 грн..

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 623493 (а.с.18) вбачається, що легковий автомобіль марки CHERY, модель A 13, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 належить на праві власності позивачу ОСОБА_4, з відміткою про право керування ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.10.2013, яка набрала законної сили, по справі № 697/2308/13-п ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

У вказаній постанові суду встановлено, що 22.08.2013 ОСОБА_6 о 15 год. 10 хв. в м. Каневі, по вул. Г. Дніпра, керував транспортним засобом „ВАЗ-21099" - д.н.з. НОМЕР_1 і виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу автомобілю марки CHERY, модель A 13, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, змусивши останнього різко змінити напрямок руху, створив аварійну ситуацію, чим порушив п.10.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП. Під час розгляду вказаної справи ОСОБА_6 пояснив, що дійсно 22.08.2013р. в м. Каневі, по вул. Г.Дніпра повертаючи ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу створив аварійну ситуацію, з власної необережності, просив суворо не карати, він усвідомив всю серйозність тієї дорожньої ситуації, в подальшому зобов'язався бути уважним та обережним.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_9 показав, що 22.08.2013 в м. Каневі по вул. Г.Дніпра під час керування транспортним засобом марки CHERY, модель A 13, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 було створено аварійну обстановку водієм транспортного засобу „ВАЗ-21099" - д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6, який виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу автомобілю марки CHERY, змусивши його різко змінити напрямок руху.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_11 показав, що працюючи інспектором відділення ДАІ Канівського МВ УМВС України виїздив на місце скоєння ДТП 22.08.2013 м. Каневі, по вул. Г.Дніпра, де встановив, що ОСОБА_6 керував транспортним засобом „ВАЗ-21099" - д.н.з. НОМЕР_1 і виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу автомобілю марки CHERY, модель A 13, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, змусивши останнього різко змінити напрямок руху, створив аварійну ситуацію, чим порушив п.10.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП. Внаслідок аварійної ситуації водій автомобіля марки CHERY змушений був виїхати на бордюр, чим було заподіяно технічні пошкодження автомобілю марки CHERY. У звязку з тим, що зіткнення між автомобілями не було протокол про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП не складено.

Таким чином, дії правопорушника ОСОБА_6 внаслідок створення ним аварійної ситуації та пошкодження автомобіля марки CHERY, модель A 13, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 через необхідність різко змінити напрямок руху для вжиття заходів щодо забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян, що знаходилися в автомобілі правопорушника ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинно-наслідковому звязку.

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася автомобілю марки CHERY, модель A 13, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, були заподіяні технічні пошкодження, що підтверджується актом огляду транспортного засобу.

Згідно наданої ПАТ «Страхова група «ТАС» копії висновку №19-14 експертного автотоварознавчого дослідження щодо збитків, завданих власнику транспортного засобу марки CHERY, модель A 13, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4, внаслідок ДТП, яка сталася 22.08.2013 в м. Каневі по вул. Г.Дніпра, (а.с.108-114) вбачається, що матеріальна шкода власнику транспортного засобу складала 37079,95 грн..

Власником транспортного засобу автомобіля НОМЕР_5, що спричинив ДТП в результаті якого було пошкоджено мій автомобіль, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 383872 є ОСОБА_5.

На підставі ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Таким чином, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, був пошкоджений автомобіль позивача, що заподіяло їй як матеріальну так і моральну шкоду, тому позивач, як потерпіла особа, має право на відшкодування шкоди завданої їй в результаті ДТП.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в розділі «Субєктивний склад сторін у спорі» Узагальнення «Судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках» від 20 червня 2012 року, було розяснено, що доказами, що підтверджують правову підставу володіння автомобілем, можуть бути свідоцтво про реєстрацію автомобіля або документ, що підтверджує право користування та (або) розпорядження вказаним автомобілем, і виданий на період дії такого документа тимчасовий реєстраційний талон.

У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, судом встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.08.2013 в м. Каневі по вул. Г. Дніпра за кермом транспортного засобу „ВАЗ-21099", д.н.з. НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_5, перебував ОСОБА_6, який відповідно до п.2.2 ПДР України здійснював управління транспортним засобом на підставі відповідного посвідчення на право керування транспортним засобом та переданого йому власником реєстраційного документу на автомобіль, а тому є належним відповідачем в даній справі.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою.

Також, як передбачено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В звязку з цим, Верховний суд України в п. 9 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 розяснив, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Таким чином, позивач має право на повне відшкодування збитків, якими є як реальна вартість пошкодженого транспортного засобу, так і вартість робіт, виконання яких необхідно для повного відновлення транспортного засобу.

Вартість матеріального збитку, згідно висновку, зазначеному у Звіті про проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку завданого власникові автомобіля НОМЕР_6 від 07.05.2016 року, складеного оцінювачем ОСОБА_8, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 3167, видане Фондом державного майна України, становить 88 400,92 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України «За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору».

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5, як власника джерела підвищеної небезпеки, при експлуатації транспортного засобу марки „ВАЗ-21099", д.н.з. НОМЕР_1, застрахована ОСОБА_7 акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», згідно Полісу № АЕ /0853508, ліміт відповідальності, згідно п. 4 Полісу, за шкоду заподіяну життю і здоровю складає 100 000, 00 грн., а за шкоду заподіяну майну складає 50 000,00 грн. Отже, в даному випадку розмір страхового відшкодування не може перевищувати встановленого ліміту. При цьому, відповідно до п. 5 Полісу, розмір франшизи становить 950,00 грн. (а.с.68).

Відповідно 4.15.1 ст.15 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за першим типом застрахована відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2014 ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_12 звернулась до АТ «СГ «ТАС» із заявою про настання події (ОСЦПВ) та про страхове відшкодування з приводу ДТП, яка сталася 22.08.2013 в м. Каневі по вул. Г.Дніпра з участю транспортного засобу марки „ВАЗ-21099", д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6А.(а.с.69), після чого АТ «СГ «ТАС» складено страховий акт №14041/34/2014 від 26.06.2014 та відмовлено позивачу ОСОБА_4 у виплаті страхової суми посилаючись на те, що відповідно до постанови Канівського міськрайонного суду від 23.10.2013 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та не зазначено, що в його діях є склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, про що направлено відповідні листи на адресу позивача ( а.с.74-75).

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому зазначеним законом порядку оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП, життю, здоровю, майну третьої особи, також моральну шкоду потерпілому.

Згідно ст. 22.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із п.9.1 ст.9 вказаного Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

При настанні страхового випадку відповідач ОСОБА_7 акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк згідно ч.3 п.1 ст. 988 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статей 525, 526 ЦК зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно із ст. 623 ЦК боржник який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки, відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 07.05.2016 року, проведеної експертом оцінювачем ОСОБА_8 розмір матеріального збитку, який завданий власнику автомобіля НОМЕР_6, ОСОБА_4 внаслідок ДТП, складає 88 400,92 грн. то різниця між фактично спричиненою шкодою в сумі 88 400, 92 грн. та сумою, яка підлягає стягненню в межах заявлених вимог з відповідача ПАТ «»Страхова група «ТАС» в сумі 34400 грн. складає 54000 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» відшкодування матеріальної шкоди в сумі 34400 грн. з урахуванням заявлених позовних вимог, відповідно з відповідача ОСОБА_6 в сумі 54000 грн., суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Крім того, в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4, передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Внаслідок душевних страждань у звязку з пошкодженням майна позивачу заподіяно моральну шкоду. Враховуючи глибину душевних страждань позивача у звязку з пошкодженням належного їй транспортного засобу, необхідністю докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а також виходячи з вимог розумності і справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу становить 5000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_6 згідно заявлених позовних вимог на користь позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено витрати за проведення незалежної оцінки вартості завданого матеріального збитку, як склали 1355 грн. 00 коп. з яких: аванс за проведення експертизи складає 700,00 грн.; кінцевий розрахунок за експертизу 620,00 грн. та послуги з пересилання експертизи перевізником «ОСОБА_1 пошта», що складають 35,00 грн., що підтверджується відповідними підтверджується квитанціями про оплату та накладними про доставку (а.с.39-41).

На підставі ст. 88 ЦПК України вимога позивача ОСОБА_4 про стягнення з відповідача ОСОБА_6 витрат за проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 1335,00 грн. підлягає стягненню частково пропорційно до розміру задоволених позовних в сумі 1084,00 грн..

На підставі ст. 88 ЦПК України вимога позивача ОСОБА_4 про стягнення з відповідачів ОСОБА_6 та ПАТ «Страхова група «ТАС» понесених нею судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 084,01 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 7 513, 60 грн. (а.с.1, 203-205) підлягають до стягнення з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача ОСОБА_6 судові витрати на сплату судового збору в сумі 867,20 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 6010,88 грн., з відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» судові витрати на сплату судового збору в сумі 216,80 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 1502,72 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 218 ЦПК України, ст.ст. 16,22,23, 386,509,525,526,979,1167,1187,1188,1192,1194,СУД

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в сумі 54 000,00 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., витрати за проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 1084,00 грн., судові витрати на сплату судового збору в сумі 867,20 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 6010,88 грн., всього 66962,08 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в сумі 34 400,00 грн., судові витрати на сплату судового збору в сумі 216,80 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 1502,72 грн., всього 36119,52 грн. .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О . М . Льон