441/1264/17 2/441/700/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2017 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

з участю секретаря - Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на частки в житловому будинку з господарськими та надвірними спорудами, як на майно колгоспного двору -

в с т а н о в и в :

07 травня 1991 року помер ОСОБА_4, який до дня смерті проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 07.09.2017року звернулись з позовом до Угрівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської області про визнання за ними права спільної часткової власності по 1/3 частині за кожним на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по вул. Яблунева, 8 в с.Стоділки Городоцького району Львівської обл., як на майно «колгоспного двору».

Вимоги мотивували тим, що після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом і зокрема на житловий будинок по вул. Яблунева, 8 в с.Стоділки, право власності на який належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності виданого 21 липня 1988 року. Разом з тим, нотаріус постановою від 16 серпня 2017 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 21 липня 1988 року статус вказаного житлового будинку визначений як «колгоспний двір» і на день смерті спадкодавця є інші члени колгоспного двору ОСОБА_2, ОСОБА_3. Між тим, з огляду на те, що Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачає здійснення реєстрації майна колгоспного двору, а також через те, що Свідоцтво про право власності видане на ОСОБА_4, вони змушені звертатись до суду із зазначеним позовом для захисту своїх прав.

Позивачі до суду не зявились, подали заяви, в якій висловились на підтримку позову, просили про розгляд справи за їх відсутності за наявними в справі доказами.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, 08.11.2017 року подав заяву, якою позовні вимоги визнав, не заперечує про задоволення позову, просив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

П. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначає, що:

а) спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору;

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

г) згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України №13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно свідоцтва про право власності виданого Самбірським МБТІ 21.07.1988 року житловий будинок в с.Стоділки, вул. Яблунева, 8 має статус "колгоспного двору", головою двору вважався ОСОБА_4.

Як вбачається з технічного паспорта (а.с.20-26, 37-40), вказаний будинок збудований у 1964 р., складається із трьох житлових кімнат, коридору, веранди, загальна площа 57 м.кв., житлова 40,6 м.кв. будинок мав статус «колгоспний двір».

Із витягів погосподарських книг (а.с. 34-36) також вбачається, що членами колгоспного двору станом на 1989-1991 рік були: ОСОБА_4, помер 07.05.1991 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть І- СГ №295472 виданим повторно 23.11.2013р. (а.с.14), ОСОБА_5 (позивач 1), ОСОБА_2 (позивач 2) та ОСОБА_3 ( позивач 3).

Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Городоцького нотаріального округу ОСОБА_6 від 16.08.2017р. (а.с.17) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що вказаний житловий будинок ао вул. Яблунева, 8 в с.Стоділки згідно поданого правовстановлюючого документу має статус «колгоспного двору».

Таким чином, житловий будинок по вул. Яблунева, 8 в с. Стоділки Городоцького району Львівської обл. не може бути обєктом спадкових прав, оскільки має статус «колгоспного двору», позивачі є останніми членами колгоспного двору, відтак з огляду на положення вищезазначеного законодавства позивачі на даний час вважається фактичними співвласниками вищевказаного житлового будинку.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Отже, оскільки житловий будинок по Яблунева, 8 в с.Стоділки Городоцького району Львівської обл. має статус «колгоспний двір», позивачі є останніми членами колгоспного двору, що не втратили частку в майні цього двору, отже слід визнати за ними право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами як на майно «колгоспного двору».

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,258-259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 328-330, 375, 1218, 1225, 1261 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право спільної часткової власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в с. Стоділки, вул. Яблунева, 8 Городоцького району Львівської обл., як частку в майні «колгоспного двору».

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право спільної часткової власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в с. Стоділки, вул. Яблунева, 8 Городоцького району Львівської обл., як частку в майні «колгоспного двору».

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, право спільної часткової власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в с. Стоділки, вул. Яблунева, 8 Городоцького району Львівської обл., як частку в майні «колгоспного двору».

Стягнути з Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 сплачений ними судовий збір в сумі по 651 грн. (шістсот п»ятдесят одну) грн. 86 коп. кожному.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «03» січня 2018р.

СуддяОСОБА_7