АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
758/1547/15-ц Доповідач Чобіток А.О.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного т товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного т товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Євгеновича,третя особа: ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, та зазначав , що 17.02.2015 року йому було подаровано за договором дарування валютних цінностей частину коштів в сумі 3 700 доларів США, які знаходилися на поточному рахунку НОМЕР_1, відкритому ОСОБА_3згідно з договором №006-28570-230914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку. 17.02.2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, за яким банк відкрив позивачу поточний рахунок НОМЕР_2 у доларах США. У зв'язку з цим позивач 18.02.2015 року подав до банку заяву з проханням перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_3валютні кошти в сумі 3 700 доларів США на йогорахунок .До заяви позивач додав копію договору дарування валютних цінностей. ОСОБА_3також на адресу ПАТ «Дельта Банк» направив заяву про перерахування валютних коштів в сумі 3 700 доларів США з його поточного рахунку на поточний рахунок позивача і додав до заяви нотаріально засвідчену копію договору дарування валютних цінностей. Однак, інформації про перерахування грошових коштів на рахунок позивача нимтак і не отримано.

Після уточнень своїх вимог позивач просить зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 3 700 доларів США, що еквівалентно 99 375,02 грн., але не більше суми, що знаходиться на рахунку, у відповідності до договору дарування валютних цінностей (грошових коштів) від 17.02.2015 року; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з одночасним включенням його до вказаного переліку; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» відшкодувати йому кошти за договором банківського вкладу в сумі 3 700 доларів США, що на час введення тимчасової адміністрації еквівалентно 99 375,02 грн., але не більше суми, що знаходиться на його рахунку , відповідно до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року за № 14.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що суд при постановленні рішення по даному спору порушив норми процесуального та матеріального права,що регулюють правовідносини,які виникли між сторонами.

Вислухавши доповідь судді,пояснення представників сторін,обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи,колегія вважає,що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено,що 23.09.2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір №005-28570-230914 банківського вкладу (депозиту), відповідно до якого ОСОБА_3 вніс на рахунок у банку 8 000 доларів США з умовою виплати процентів в розмірі 8 процентів річних на строк до 07.10.2014 року (т.1 а.с.31).

23.09.2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір №006-28570-230914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів , відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відкрив ОСОБА_3 поточний рахунок НОМЕР_1 у доларах США та надав в його користування електронний платіжний засіб (т.1 а.с.30)

Додатковою угодою №1 до договору №005-28570-230914 банківського вкладу (депозиту) від 23.09.2014 року (а.с.33), укладеною між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3, передбачено викладення пунктів 1.9. та 1.10. договору №005-28570-230914 банківського вкладу в новій редакції, а саме, що проценти та вклад по закінченню строку розміщення вкладу зараховуються на поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «Дельта Банк» (т.1 а.с.33).

Таким чином після закінчення строку дії депозитного договору на рахунок НОМЕР_1 було зараховано 8 025,43 доларів США ( т 1а.с.34,35).

17.02.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування валютних цінностей (грошових коштів), відповідно до якого ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 частину коштів в сумі 3 700 доларів США, які знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1 , відкритому 23.09.2014 року згідно з договором №006-28570-230914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів у ПАТ «Дельта Банк». Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кочергою Г.Г., зареєстрований в реєстрі за №138.(т.1 а.с.18-19).

У відповідності до п.4 договору дарування право власності на подаровані за цим договором валютні цінності у обдаровуваного виникає з моменту підписання даного договору та його нотаріального посвідчення.

17.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відкрив позивачу поточний рахунок НОМЕР_2 у доларах США (т.1а.с.62).

18.02.2015 року позивач подав до ПАТ «Дельта Банк» заяву, в якій просив перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_3, НОМЕР_1 відкритого згідно з договором №006-28570-230914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, валютні кошти в сумі 3 700 доларів США на рахунокНОМЕР_2 , який відкритий позивачеві 17.02.2015 року згідно з договором №007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів у ПАТ «Дельта Банк». До заяви позивач додав копію договору дарування валютних цінностей (грошових коштів) від 17.02.2015 року. Заяву було зареєстровано в ПАТ «Дельта Банк» 18.02.2015 року (т.1 а.с.63).

18.02.2015 року на адресу ПАТ «Дельта Банк» дарувальником ОСОБА_3 поштою було направлено заяву про перерахування з його поточного рахунку НОМЕР_1 валютних коштів у сумі 3 700 доларів США на рахунок НОМЕР_2 , який відкритий 17.02.2015 року на ОСОБА_1 До заяви також було додано нотаріально посвідчену копію договору дарування валютних цінностей (грошових коштів) від 17.02.2015 року. Заяву було отримано ПАТ «Дельта Банк» 26.02.2015 року( т.1 а.с.64-65)

Однак,ПАТ «Дельта Банк»грошові кошти в сумі 3 700 доларів США на рахунок позивача не перераховані,що стало підставою для звернення позивача з таким позовом за судовим захистом.

Задовольняючи позловні вимоги,суд першої інстанції встановив і виходив з того,що банк, отримавши заяви від дарувальника та обдарованого, а також договір дарування, зобов'язаний був виконати перерахування коштів з рахунку дарувальника на рахунок обдарованого у визначений Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» строк, однак цього не зробив.

Колегія суддів вважає,що суд першої інстанції прийшов до такого висновку з дотримання норм матеріального та процесуального права,правильно встановив обставини та правовідносини,які виникли між сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують,оскільки йдеться посилання на норми матеріального права,які не можуть бути застосовані до правовідносин,що виникли між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 3 вказаної норми визначено, що банк не має право визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частиною 3 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Строки проведення переказу визначені статтею 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Відповідно до п. 8.2. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Аналіз вказаних норм матеріального права дають підстави вважати,що саме ці норми в сукупності з нормами,які регулюють договір дарування та ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» необхідно застосувати до правовідносин,які ви никли між сторонами.

Посилання представника банку на п.6 ст.2 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,не ґрунтуються на встановлених судом обставинах,а тому не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції правильно встановив, що на підставі постанови правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким лише з 03.03.2015 року у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію на строк по 02.06.2015 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В..

Тоді як вищезазначені заяви від ОСОБА_3 та позивача про перерахування на його розрахунок 3700 доларів США,подарованих ОСОБА_3,були отримані банком 26.02.2015 року,тобто до запровадження у банку тимчасової адміністрації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними посилання в апеляційній скарзі на те,що будь які вимоги,що надійшли після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 ЗУ« Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,вважаються погашеними,крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування.

Судом першої інстанції правильно зазначено в рішенні,що згідно з договором дарування валютних цінностей (грошових коштів) від 17.02.2015 року власником грошових коштів у сумі 3 700 доларів США став позивач. Право власності набуте на законних підставах та ніким не оспорюється, а томувідповідачем всупереч норм чинного законодавства України своєчасно не перераховано з поточного рахунку ОСОБА_3на поточний рахунок позивача грошові кошти у визначеному договором дарування розмірі та не повернуто їх позивачеві.

В апеляційній скарзі не наведено доводів на спростування тієї обставини,що правовідносини між сторонами виникли до часу введення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» і неперерахування своєчасно грошових коштів з рахунку дарувальника на рахунок позивача потягнуло в подальшому не включення позивача тимчасовим адміністратором до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та яким останній зобов'язаний провести виплати у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також невиплату позивачеві коштів.

Рішення суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією ВСУ у справі за № 6-1297цс17 від 11.10.2017 року,в якій зазначено,що відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак ненадання вкладнику можливості користуватися цими коштами, зобов'язання банку з повернення вкладу не вважається виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.

2. Окрім того, згідно зі статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

3. Згідно із частиною п'ятою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має повне право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Однак, пунктом 1 частини шостої статті 36 цього Закону (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, у національній валюті України.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -