Єдиний унікальний номер 235/5318/17 Номер провадження 22-ц/775/2145/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Будулуци М.С., Санікової О.С.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2017 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Величко О. В.. у місті Покровську, в справі номер 235/3754/17, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про стягнення заборгованості та пені за несвоєчасну виплату аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про стягнення заборгованості та пені за несвоєчасну виплату аліментів.

В обґрунтування позову посилалася на те, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 27.04.2016 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуті аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 30.03.2016 року до досягнення нею 23 років на період навчання в учбовому закладі.

Внаслідок невиконанням відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 5625,81 грн.

ОСОБА_1 вказала, що знаходиться в тяжкому матеріальному положенні, оскільки навчається в іншій країні та витрачає великі суми на транспорт, на проживання у гуртожитку та харчування. ОСОБА_2 зовсім не надає ніякої матеріальної допомоги та не виплачує присуджені за рішенням суду аліменти на її утримання і вона фактично знаходиться на матеріальному утриманні матері, у якої є ще одна неповнолітня дитина.

Позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 5625,81 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 1832грн., а всього 7457,81 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про стягнення заборгованості та пені за несвоєчасну виплату аліментів задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 248 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 21,31 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилася позивач ОСОБА_1 і оскаржила його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалите нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

В судове засідання апеляційного суду третя особа - ОСОБА_3 не зявилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 6040 (а.с. 113).

В судове засідання апеляційного суду представник Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Частиною 2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає можливим слухати справу у відсутність учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно виконавчого листа № 235/2270/16ц від 27.04.2016 року, ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 30.03.2016 року до досягнення нею двадцяти трьох років 20.11.2018 року, з позбавленням права на утримання у разі припинення ОСОБА_1 навчання в учбовому закладі. За вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження. Виконавчий лист був предявлений в липні 2016 року до виконання.

Згідно довідки - розрахунку від 07.09.2017 року, заборгованість ОСОБА_2 по аліментам за період з 30.03.2016 року по 31.08.2017 року становить 5625,81 грн.

В вересні 2016 року відповідачем на користь позивачки перераховано 400 грн. (по 200 грн.), в жовтні 2016 року 400 грн., в листопаді 2016 року 400 грн., в жовтні 2017 року 400 грн.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська материнства та стягнення аліментів» передбачено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції за квітень, травень, червень, липень, серпень 2016 року пеня не була стягнута, що є порушенням її права на допомогу та порушує норми матеріального права, є безпідставними, оскільки виконавчий лист був предявлений до виконання в липні 2016 року, в період з липня по серпень 2016 року відповідач ухилявся від сплати аліментів, а з вересня 2016 року відповідно до Ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 вересня 2016 року, зупинено виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року до закінчення касаційного розгляду (а.с. 25). За липень та серпень 2016 року рішенням суду пеня з відповідача стягнута в розмірі 248 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Відповідно до Правової позиції до Постанови Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції неправильно відмовив їй у стягненні заборгованості однією сумою, пославшись на те, що ці відносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження», є безпідставними, оскільки порядок стягнення аліментів передбачений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини 2 якої передбачено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції у повному тексті судового рішення від 07.11.2017 року третя особа ОСОБА_3, як учасник судового розгляду відсутня, є безпідставними, оскільки в рішенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2017 року вказана третя особа - ОСОБА_3 (а.с. 52-53).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно розглянув справу, вірно визначився з правовідносинами, які уклалися між сторонами і згідно з нормами матеріального і процесуального права дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: