Справа № 336/1345/17
Провадження № 2/336/1137/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Марко Я.Р., ., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомПублічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 64 014,41 грн. за договором № DNH4KS11400081 від 02.04.2005 року, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі статей 224 226 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою позивача.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до пункту 1.1. договору № DNH4KS11400081 від 02.04.2005 року (надалі по тексту - Договір від 02.04.2005 року) для повного розрахунку за товар і сплати комісії ТОВ "Приват-Кредит" за даною угодою, банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 3 408,76 грн., на термін 42 місяці по 02.10.2008 року включно зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,09% в місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту. Позичальник доручає банку здійснити списання кредитних засобів з позикового рахунку на користь продавця і банку.

Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісячно у період сплати, за який приймається період з 21 по 28 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 123,37 грн. для погашення заборгованості за даним договором, яка складається із заборгованості за кредитом та відсотками, а також інші витрати банку відповідно до пунктів 3.9, 3.18 (пункт 1.2. Договору від 02.04.2005 року).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань зі сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого у відповідача, станом на 02.03.2017 року, виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 64 014,41 грн., у тому числі:

- 881,50 грн. заборгованість за кредитом;

- 16 711,03 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 46 421,88 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 128 Цивільного процесуального кодексу України, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що 02.04.2005 року між сторонами було укладено договір, за умовами якого позивач надає позичальнику строковий кредит в сумі 3 408,76 грн., на термін 42 місяці по 02.10.2008 року включно зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,09% місяць.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України про Договір позики, якщо інше не встановлено законодавством і не випливає із суті кредитного договору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання щодо надання відповідачу кредиту виконав належним чином, що підтверджується банківськими виписками з рахунку відповідача, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої Наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 року № 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, додані позивачем до позовної заяви банківські виписки по особовому рахунку відповідача є первинними документами, а відповідно і належними та допустимими доказами в розумінні статей 58-59 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідач (позичальник) свої зобов'язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив порушення своїх зобов'язань по сплаті кредиту та процентів за користування кредитом. Розрахунки, надані позивачем не оспорив, не подав доказів на їх спростування повне або часткове.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором .

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем доказів сплати коштів на користь позивача суду не надано, документів які б підтверджували наявність розбіжностей у сумі взаєморозрахунків, а також таких, які б спростовували здійснений позивачем розрахунок суми боргу, відповідачем суду також не надано, а тому, суд приходить до висновку, що факт наявності заборгованості за Договором від 02.04.2005 року по кредиту в розмірі 881,50 грн., 16 711,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем, в порядку статей 10 та 60 Цивільного процесуального кодексу України не спростований.

Розрахунок заборгованості, який міститься в матеріалах справи виконаний у відповідності до умов Договору від 02.04.2005 року, і оскільки він не оспорюються відповідачем, то приймається судом як достовірний.

Згідно з частиною статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 3.10 Договору від 02.04.2005 року сторони погодили, що при порушенні позичальником кожного із зобовязань, передбачених пунктами 1.1, 3.1, 3.2, 3.3 даного Договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки.

Позивачем в якості наслідків порушення зобов'язання у відповідності до даного пункту Договорувід 02.04.2005 року було нараховано пеню на загальну суму 46 421,88 грн.

Дії відповідача є порушенням вимог Договору від 02.04.2005 року, що є підставою для застосування відповідальності за умовами Цивільного кодексу України, відтак позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 пені на загальну суму 46 421,88 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк "Приватбанк" є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 18.01.2001 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, гурт., на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса та адреса для листування: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат) МФО 305299) заборгованість за договором № DNH4KS11400081 від 02.04.2005 року у сумі 64 014,41 грн. що складається із заборгованості за кредитом у сумі 881,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 16 711,03 грн., заборгованості по пені у розмірі 46 421,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 18.01.2001 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, гурт., на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса та адреса для листування: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат) МФО 305299) понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Я.Р.Марко