АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

19 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Саліхова В.В.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2,

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року (суддя П'ятничук І.В.) у справі № 759/6174/17 Святошинського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Нева» про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Нева» (далі - ОКБЕІГ «Нева», Кооператив) за захистом порушення прав члена Кооперативу на отримання інформації та просив зобов'язати відповідача надати йому належним чином завірену копію протоколу зборів уповноважених членів кооперативу від 26.12.2016, належним чином засвідчену копію протоколу загальних реєстрації членів кооперативу уповноважених осіб для участі у зборах 26.12.2016, зобов'язати відповідача надати для ознайомлення копії рішень правління кооперативу за 2006-2008 роки.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідачем було порушено його права як члена кооперативу та відмовлено в наданні запитуваних документів його представнику.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував на те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було допущено порушення ст. 8 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про кооперацію», ст. 5 Закону України «Про інформацію», ст. 1, 20 Закону України «Про звернення громадян». Законами України «Про інформацію» та «Про звернення громадян» врегульовано питання щодо права особи на отримання інформації в тому числі і документів. Вважав, що судом неправомірно взято до уваги положення статуту Кооперативу, та безпідставно не застосовано положення Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію», які мають вищу юридичну силу ніж Статут.

Крім цього, зазначав про те, що оскільки відповідачем порушено його право як члена Кооперативу на отримання інформації, то способом порушеного права буде зобов'язання примусово виконати обов'язок по наданню інформації.

Посилаючись на те, що рішення не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, апелянт просив рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представник відповідача - Возний Р.М. та голова ОКБЕІГ «Нева» Шевченко Л.О. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили відмовити, а рішення залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 січня 2017 року ОСОБА_1 як член Кооперативу звертався до ОКБЕІГ «Нева» із заявою про надання інформації, в якій просив надати належним чином завірені копії документів, а саме: засвідчену копію протоколів загальних зборів уповноважених членів кооперативу від 26.12.2016 засвічдену копію протоколу членів кооперативу уповноважених осіб для участі в зборах 26.12.2016, засвідчені копії рішень правління кооперативу за 2006-2008 роки.

На заяву ОСОБА_1 від 12.01.2017 головою правління Кооперативу Шевченко Л.О. 20 січня 2017 року надано лист-відповідь № 2 (а.с. 5). В листі зазначено, що Законами України «Про кооперацію», «Про звернення громадян» надання завірених копій запитуваних документів не передбачено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 15 ЦПК України (в редакції 2004 року зі змінами), яка діяла на момент ухвалення рішення судом, визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства.

У частині другій статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) зміна правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Однак, серед встановлених ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав та інтересів судом, не зазначено такого способу захисту, як оскарження дій, рішень та повноважень кооперативу, які відповідно до закону, статуту об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої компетенції, та оскарження таких дій не підлягає захисту в судовому порядку.

У контексті обставин справи, зміст спірних правовідносин, які склалися між сторонами обмежується з'ясуванням правової природи дій або бездіяльності ОКБЕІГ «Нева», які за Законом України «Про кооперацію» і Статутом віднесені до повноважень цієї самоврядової організації і є питанням їхньої внутрішньої (статутної) діяльності.

Отже, на такі спірні правовідносини компетенція суду, згідно вимог ст. 16 ЦК України, не поширюється, оскільки дані питання стосуються внутрішньої статутної діяльності цієї організації.

Саме така правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-1002цс16 та є обов'язковою для всіх судів.

Так, статтею 12 Закону передбачено основні права члена кооперативу, а саме: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов'язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Отже, діючим законодавством передбачено право члена кооперативу на отримання інформації про проведення зборів членів кооперативу, про реєстрацію членів кооперативу для участі у зборах, інформація про прийняті рішення зборами членів кооперативу, інформація про перевірку діяльності кооперативу ревізійною комісією.

Праву члена кооперативу на отримання інформації кореспондує обов'язок кооперативу надати відповідну інформацію члену кооперативу.

Як вірно встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач реалізував своє право на отримання інформації, шляхом звернення до управління Кооперативу із відповідною заявою, на яку йому надано відповідь (а.с. 5).

Положеннями статті 12 Закону, на яку в позовній заяві посилається позивач, не передбачено надання належним чином завірених копій документів.

Крім цього у відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону Статут кооперативу є правовим документом, що регулює діяльність.

В матеріалах справи міститься належним чином завірена копія Статуту ОКБЕІГ «Нева» (а.с. 72-83), яким не передбачено надання завірених копій документів, які просить надати позивач.

За наведених обставин та положень закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про законність відмови ОКБЕІГ «Нева» у видачі ОСОБА_1 належним чином завірених копій документів, зокрема протоколу загальних зборів уповноважених членів кооперативу від 26.11.2016 та протоколу реєстрації членів кооперативу уповноважених осіб для участі в зборах 26.11.2016 та надання для ознайомлення копій рішень правління Кооперативу за 2006-2008 роки.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст. 12 Закону України «Про кооперацію» є необґрунтованими, а тому на увагу судової колегії не заслуговують.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо не застосування судом першої інстанції положень Законів України «Про інформацію», «Про звернення громадян», оскільки відповідно до принципу диспозитивності суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, а зі змісту позовної заяви вбачається, що звертаючись до суду з позовом, позивач обґрунтовував свої позовні вимоги порушенням відповідачем його прав, як члена кооперативу.

Крім того, слід зазначити, що ОКБЕІГ «Нева» в своїй діяльності керується Законом України «Про кооперацію», яким визначено правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні, та який є спеціальним по відношенню до даних Законів України «Про інформацію», «Про звернення громадян».

При цьому, як вбачається з мотивувальної частини рішення, суд першої інстанції посилався на положення наведених вище законів.

Більш того, матеріалами справи підтверджується, що представниками відповідача надано належним чином завірені копії протоколу загальних зборів уповноважених членів кооперативу від 26.11.2016 та протоколу реєстрації членів кооперативу уповноважених осіб для участі в зборах 26.11.2016, які судом долучено до справи (а.с. 43-53).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Дата виготовлення повного тексту постанови 22 грудня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПО С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/6174/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12781/2017

Головуючий у суді першої інстанції: П'ятничук І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.