Справа № 452/836/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" квітня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючої судді Карнасевич Г.І.,

секретаря Страхоцької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 07 жовтня 2013 року в

с. Никловичі Самбірського району Львівської області померла її мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 326155 від 09.10.2013 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало їй на праві власності, в тому числі, на земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради Самбірського району Львівської області.

При житті, 01 серпня 2012 року, її мати ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все своє майно, де б воно не знаходилось і все, на що за законом вона буде мати право заповіла позивачці, своїй дочці ОСОБА_1. Спадкоємців до обов'язкової частки немає.

Вона, будучи рідною дочкою померлої, і спадкоємцем її майна по заповіту, звернулася до Рудківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадкове майно після смерті матері.

Державний нотаріус прийняв заяву про прийняття спадщини, провів реєстрацію спадкової справи і роз'яснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право па спадщину на земельну ділянку є те, що померла була ОСОБА_3, а Державний акт на право приватної власності на землю виданий ОСОБА_4.

Позивачка ОСОБА_1 народилася 17.02.1950 року в с. Никловичі Самбірського району Львівської області, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії I-СГ № 406815 від

12 лютого 2014 року.

Зі свідоцтва про народження позивачки відомо, що її матір'ю була ОСОБА_3. Разом з матір'ю вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1.

14 лютого 1976 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_5, у зв'язку з чим, своє дошлюбне прізвище «Бабяк» змінила на «Нагурська». що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 14.02.1976 року, актовий запис № 2.

ЇЇ мати, ОСОБА_3, народилася 31 грудня 1921 року в с. Никловичі Самбірського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серія

II-АВ № 415203 від 31.01.1974 року.

У різних документах матері, вона була записана по-різному. Так, у погоcподарській книзі вона записана головою двору як «Бабяк Зофія Степанівна».

У пенсійному посвідченні серія АГ №746000 померла записана «Бабяк Зофія Степанівна». Аналогічно записана і у посвідченні учасника війни серія Д №957128.

У посвідченні до нагороди медалі «Ветеран праці» від 20.06.1978 року її мати записана на російській мові як «Бабьяк София Степановна».

У трудовій книжці колгоспника померла записана як «Бабяк Софія Степанівна».

Зі списку осіб, які мали право на середню земельну частку (пай), убачається, що її мати була внесена у списки осіб, котрі мають право на земельну частку (пай) під іменем «Баб'як Софія Степанівна», тому сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), а пізніше і Державний акт на право приватної власності на землю, був виданий па ім'я «Баб'як Софії Степанівни».

Згідно довідки №114, виданої 20.02.2017 року ОСОБА_2 сільською радою убачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 одна і та ж особа.

Документи, які б підтвердили зміну прізвища та імені матері, відсутні, оскільки при житті вона прізвище та ім'я не змінювала. Дані помилки були допущені службовою особою при заповненні бланків документів.

Її мати у повсякденному житті називали «Софія», і тому під час видачі Державного акту на право приватної власності на землю ім'я матері було записано з її слів «Софія».

Померлій ОСОБА_3 на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 1,7520 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЛВ №074183, виданого Самбірською райдержадмінісграцією. Дані земельні ділянки померла обробляла, користувалася ними, вела підсобне господарство.

Позивачка зверталася в усній формі до Самбірської районної державної адміністрації із проханням внести виправлення у Державний акті, проте, їй було повідомлено, що такі виправлення не допускаються.

Обгрунтовану відмову вона отримала і в нотаріальній конторі, оскільки на підставі даного Державного акту нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину.

У зв'язку з помилкою, допущеною в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №074183 з вини службової особи, яка заповнювала бланк Державного акту, вона позбавлена можливості оформити свідоцтво про право власності на спадкове майно.

А тому просить постановити рішення, яким встановити належність ОСОБА_3, яка померла 07.10.2013 року, Державного акту на право приватної власності на землю серії

II-ЛВ № 074183, виданого Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 22.03.2002 року на імя ОСОБА_4 та визнати її власником земельних ділянок загальною площею, 1,7520 га в с. Никловичі Самбірського району Львівської області, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЛВ № 074183, виданого Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 22.03.2002 року на підставі розпорядження голови Самбірської РДА № 121 від 18.03.2002 року в порядку спадкування по заповіту майна ОСОБА_3, яка померла 07.10.2013 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, представила суду заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутності у звязку із сімейними обставинами, позов підтримує повністю. Просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у його відсутності.

Суд, розглянувши справу в порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 57, 60, 61, 174, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити належність ОСОБА_3, яка померла 07.10.2013 року, Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЛВ № 074183, виданого Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 22.03.2002 року на імя ОСОБА_4.

Визнати ОСОБА_1 власником земельних ділянок загальною площею, 1,7520 га в с. Никловичі Самбірського району Львівської області, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЛВ № 074183, виданого Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 22.03.2002 року на підставі розпорядження голови Самбірської РДА № 121 від 18.03.2002 року в порядку спадкування по заповіту майна ОСОБА_3, яка померла 07.10.2013 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області, а особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя