АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1141/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 46 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Черкаський шовковий комбінат», Дочірнє підприємство «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» ПАТ «черкаський шовковий комбінат» про визнання такими, що втратили право користування житлом у гуртожитку,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона являється наймачем кімнати № 37 в гуртожитку по вул. Добровольського, 27 в м. Черкаси, в якій зареєстрована з 2003 року та проживає там разом зі своєю дочкою ОСОБА_11 та онучкою ОСОБА_12 по теперішній час.

В даній кімнаті зареєстровані також ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які в даній кімнаті не проживають без поважних причин з 2003 року та по теперішній час та вибули з неї добровільно.

Позивач вказує, що реєстрація вказаних осіб у даній кімнаті перешкоджають їй як наймачу кімнати оформити субсидію, як малозабезпеченій сімї, а також їх реєстрація впливає на вартість оплати комунальних послуг за дану кімнату.

Оскільки відповідачі втратили зв'язок з житлом, воно не є їх постійним місцем проживання, перешкод у користуванні їм не створюється, тому ОСОБА_6 просила суд визнати ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 такими, що втратили право користування кімнатою №37 за адресою вул. Добровольського, 27 в м. Черкаси.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів відповідачами ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у звязку з фактом їх реєстрації у кімнаті № 37 гуртожитку по вул. Добровольського, 27 у м. Черкаси.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, у відповідності до відомостей, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_7, вона з 1986 року по 2005 рік працювала на Черкаському шовковому комбінаті на різних посадах та була звільнена 27.07.2005 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (а.с. 86-88).

Розпорядженням № 206 від 12 липня 2000 року АТЗТ «Черкаський шовковий комбінат» ОСОБА_13 поселено з кімнату 37 гуртожитка, який знаходиться за адресою м. Черкаси вул. Добровольського, 27 (а.с.71).

Відповідно до розпорядження АТЗТ «Черкаський шовковий комбінат» № 359 від 15.03.2004 року ОСОБА_6 надано дозвіл на заселення в кімнату №37 у гуртожитку по вул. Добровольського, 27 (а.с. 6).

З довідки №219 від 24.11.2016 року вбачається, що в даній кімнаті зареєстровано 7 осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_11 дочка, ОСОБА_12 внучка та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.7).

Згідно з ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не має право бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 127 ЖК України та п. 2 Положення про гуртожитки затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 № 84, гуртожиток - це спеціально споруджений або переобладнаний жилий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Рішенням ВК Черкаської міської ради депутатів трудящих № 398 від 04 липня 1974 року було передано на баланс Черкаському шовковому комбінату та введено в експлуатацію 9-ти поверхового гуртожитку на 408 місць по вул. Добровольського, 27 в м. Черкаси (а.с. 146).

Наказом № 394/1 від 03.10.2016 року ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» затверджено Положення про гуртожитки, які перебувають у приватній власності ПАТ «ЧШК» (а.с.83).

Згідно Положення ПАТ «ЧШК» про гуртожитки особи, які проживають в гуртожитку зобовязані використовувати виділене ліжко-місце за його прямим призначенням для власного проживання та проживання членів своєї сімї (а.с. 84).

Відповідно до Наказу ДП «РЕУ ЧШК» №47 від 01.08.2003 року встановлено, що нарахування оплати за проживання в гуртожитках для одиноких громадян, у тому числі по вул. Добровольського, 27 проводити з 01.08.2003 року із розрахунку затвердженої собівартості ліжко-місця (а.с.145).

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору судом.

Згідно розяснення Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового Кодексу України) необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Як видно з матеріалів справи, будинок № 27 по вул. Добровольського у м. Черкаси на даний час належить ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» та має статус гуртожитку для одиноких громадян, у комунальну власність територіальної громади не передавався, тому кімнати в цьому гуртожитку не підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Так, ОСОБА_6 та відповідачі являються окремими наймачами, відсутність одного з наймачів в кімнаті не порушує житлових умов іншого наймача, крім того право вимоги визнати відсутню особу такою, що втратила право на користування жилим приміщенням може належати виключно власнику будинку або ж балансоутримувачу, яким являється ПАТ «ЧШК».

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, позивач не надала належних та допустимих доказів щодо порушення її прав у відповідності до ст. 60 ЦПК України. Посилання ОСОБА_6, що реєстрація відповідачів призводить до покладення на неї надмірних платежів та не дозволяє оформити субсидію є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи міститься рахунок-повідомлення Черкаської ТЕЦ про нарахування вартості опалення (а.с. 196), з якого видно, що рахунок надходить на 3 мешканців та при цьому позивач користується субсидією, що в свою чергу спростовує її доводи в цій частині.

Також, як видно з матеріалів справи у спірній кімнаті площею 11,4 кв.м. зареєстровано 7 осіб, що унеможливлює їх спільне проживання на цій площі. До того ж, Наказом ДП «РЕУ ЧШК» № 47 від 01.08.2003 року визначено, що кількість ліжко-місць в кімнаті визначається площею кімнати поділеної на 6 кв.м.

Посилання апелянта, що суд першої інстанції в неповній мірі встановив обставини, що мають значення для справи є безпідставними та не спростовують висновків суду, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що районний суд ухвалив правильне та справедливе рішення, вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, з дотриманням норм матеріального та процесуального права на підставі наявних та наданих сторонами належних та допустимих доказів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.1 ст. 308, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після його проголошення.

Головуючий :

Судді :