Провадження № 2/235/790/17
Справа № 235/1228/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

при секретарі Муханової В.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Новоолександрівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 13 січня 2015 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка останній час проживала та померла у Білицькому будинку перестарілих, розташованому на території Новоолександрівської сільської ради Покровського району Донецької області. За життя ОСОБА_3 був складений заповіт, яким вона заповіла їй, ОСОБА_1, належний їй сертифікат на право на земельний пай. Зазначений заповіт посвідчений державним нотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори Донецької області, за реєстром № 2003.

Вказаний заповіт разом із Державним актом на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Покровського району Донецької області, виданий 20.01.2008р. на імя ОСОБА_4 були видані їй адміністрацію будинку перестарілих після смерті ОСОБА_3 Інших документів, зокрема, сертифіката на право на земельну частку (пай) серед переданих їй документів не було.

За її заявою приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 була відкрита спадкова справа № 156/2016, однак постановою від 13.03.2017р. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 228/02-32 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як в у заповіті не зазначені розмір земельної ділянки, територія, на якій ця земельна ділянка розташована, земля якого КСП підлягає розпайовці.

Для зясування ситуації вона звернулась до Красноармійської районної державної адміністрації з проханням видати копії розпоряджень, на підставі яких ОСОБА_4 була видана у власність земельна ділянка. З наданої їй копії розпорядження вбачається, що спадкодавцю була передана земельна ділянка як власнику сертифіката на право на земельну ділянку (пай) КСП імені Шевченка на території Новоолександрівської сільської ради розміром 14,9388 га, кадастровий номер :06:000:0151. ОСОБА_3 скористалась своїм правом на отримання державного акту на право приватної власності на землю на підставі Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2016 року їй було надано додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

У звязку з відмовою у видачі їй нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку розміром 14,9388 га, розташовану на території Ноолександрівської сільської ради Покровського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 13 січня 2015 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позові вимоги, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлена такі обставини та відповідні ним правовідносини.

13 січня 2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 6 жовтня 2016 року Новогродівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7).

За життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай), власником якого вона є, заповіла ОСОБА_1. Заповіт було посвідчено держнотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 2003 (а.с.8).

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 вона була власником земельної ділянки площею 14,9388 га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Покровського (колишнього Красноармійського) району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 125164, виданого 30 січня 2008 року на підставі розпоряджень Красноармійської райдержадміністрації від 23.01.2007р. № 16, від 25.05.2007р. № 307 (а.с.11, 13-15).

7 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_1 була заведена спадкова справа № у реєстрі 59618257, № у нотаріуса 156/2016, після смерті 13 січня 2015 року ОСОБА_3 (а.с.9).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2016 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 13 січня 2015 року, у три місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с.12).

Постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2017р. № 228/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 14,9388 га, кадастровий номер :06:000:0151, яку надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради, ОСОБА_1 відмовлено у звязку з тим, що заповіт спадкодавця складений на сертифікат на право на земельну ділянку (пай), без зазначення будь-яких реквізитів земельного паю або земельної ділянки (не зазначено розмір умовних гектарів, місце розташування землі, землі якого КСП підлягали розпаюванню). У звязку з тим, що нотаріусу для оформлення спадщини надано Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 14,9388 га, виданий 30 січня 2008 року Красноармійською райдержадміністрацією Донецької області на імя спадкодавця ОСОБА_3, - у нотаріуса відсутня можливість правильно тлумачити зміст заповіту та ідентифікації спадкового майна (а.с.32).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 від 18.04.217р. № 303/02-14 спадкова справа після померлої ОСОБА_3, 1924р.н., відкрита нею 7 жовтня 2016 року (спадкова справа № 156/2016) за заявою ОСОБА_1, 1967р.н., про прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає (а.с.57-60).

Під спадкуванням ст.1216 ЦК України визначає перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначено у ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Положеннями ст.1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, регулюються Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003р. № 899-1У зі змінами та доповненнями (далі Закон № 899).

Згідно ст.1 Закону № 899 право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Ст.2 Закону № 899 передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до ст.3 Закону № 899 підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Положннями ч.1 ст.12 Закону № 899 передбачено, що оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) здійснюється землевпорядною організацією, яка виконала землевпорядні роботи щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

З розяснень Верховного Суду України, що містяться у постанові Пленуму від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим документом (п.10).

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай) (п.11 зазначеної постанови).

З тексту заповіту ОСОБА_3 вбачається, що вона заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай), власником якого вона є, ОСОБА_1, не зазначивши реквізитів земельного паю, тобто заповіла право на земельну частку (пай).

Разом з тим, в ході розгляду справи було встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 скористалась своїм правом на виділення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), оформивши таким чином своє право приватної власності на земельну ділянку площею 14,9388 га, кадастровий номер :06:000:0151, яку надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Покровського району Донецької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 125164, виданого 30 січня 2008 року.

Тобто, з часу набрання спадкодавцем права власності на спірну земельну ділянку, вона втратила право на земельну частку (пай), скориставшись процедурою передачі її у власність, яка передбачена Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Таким чином, на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 їй належить право власності на земельну ділянку і не належить право на земельну частку (пай), яке вона заповідала у 2001 році ОСОБА_1 Отже, суд приходить до висновку про те, що спірна земельна ділянка не входить до складу спадкової маси, а позивачка не є спадкоємцем за заповітом зазначеної земельної ділянки після смерті ОСОБА_8, яка померла 13 січня 2015 року.

За таких обставин у задоволенні позову позивачці необхідно відмовити.

Суд не приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання суперечить нормам матеріального права, а саме положенням про спадкове законодавство.

Згідно ст.88 ЦПК України у звязку з відмовою в задоволенні позов понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ст.ст.1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1225, 1233 ЦК України, керуючись ст.ст.1-3, 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003р. № 899-1У, керуючись ст.ст.11, 15, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини проголошені негайно після проголошення судового розгляду 12 травня 2017 року, повний текст рішення суду виготовлений 17 травня 2017 року.

Суддя Г.В. Назаренко