АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/4419/17 Головуючий І інстанції Курганнікова О.А.
Провадження № 22ц/790/5884/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації Юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації міської ради про визнання та встановлення права користування приміщенням, -

встановив:

12.07.2017 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до Управління державної реєстрації Юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації міської ради, у якому просив встановити та визнати його право бути членом ГБК «Прогрес», користуватись гаражним боксом № 17 ГБК «Прогрес» розташованого по вулиці Ньютона, 131 м. Харків з підстави, що ним сплачено пайовий внесок вартість гаражного боксу №17 повністю.

В обґрунтування позову вказав, що він звернувся із заявою до Богодухівського районного суду Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просив суд встановити та підтвердити факт, що ОСОБА_3 є членом ГСК «Прогрес», користується гаражем № 17 (бокс №17), повна вартість гаража № 17 (внесок) ним сплачена повністю в 1974 році, за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, 131.

Зазначив, що відповідно до розяснень суду, які надані в ухвалі Богодухівського районного суду Харківської області від 23.09.2016 року про залишення її без розгляду у справі № 613/1224/16-ц, ця справа повинна розглядатись в позовному провадженні, та посилаючись на ст. 384 ЦК України просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, та не сприяв повному, обєктивному і неупередженому розгляду справи.

Зазначив, що суд не взяв до уваги докази, що наявні в матеріалах справи, не застосував аналогію закону та не узяв до уваги обставини викладені у мотивованій частині ухвали від 23 вересня 2016 року Богодухівського районного суду Харківської області.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Крім того зазначив, що до повноважень відповідача взагалі не входить прийняття самостійного рішення про реєстрацію права користування будь-яким приміщенням, у тому числі гаражним боксом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. (ч. 1 ст. 303 ЦПК України).

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту свого права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 11, ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Обравши способом захисту пред'явлення позову про визнання та встановлення права користування гаражним боксом, ОСОБА_3Г в силу ст. 10 ЦПК України, був зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог, зазначити чим саме порушено його право.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 60 ЦПК).

Таким чином, тягар доказування обґрунтованості своїх вимог покладено на позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 10 ЦПК України.

У позові ОСОБА_3 зазначив, що його право користування гаражним боксом порушено з боку Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації міської ради.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право користування ОСОБА_3 гаражним боксом № 17 гаражно-будівельного кооперативу «Прогрес» розташованого по вулиці Ньютона, 131 м. Харків, відповідачем не порушено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернувся у суд з вимогою про визнання та встановлення права користування за ним спірним майном до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації міської ради.

Судовим розглядом встановлені наступні обставини.

З довідки № 9 від 15.11.2012 року гаражно-будівельного кооперативу «Прогрес» №9 від 15.11.2012 року, яка видана ОСОБА_3, вбачається, що ОСОБА_3 є членом ГБК «Прогрес» розташованого за адресою: м. Харків, вул.. Ньютона, 131, та користується гаражним боксом № 17. Пайові внески у розмірі 1200 рублів сплачені повністю в 1974 році.

Зазначена довідка видана позивачу по праву спадкового користування гаражним боксом як сину ОСОБА_4 який помер 03.06.2011 року.

ОСОБА_3 16.03.2017 року та 20.03.2017 року звертався із заявами до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (далі за текстом Департамент реєстрації) щодо державної реєстрації права власності на гараж.

30.03.2017 року Департаментом реєстрації надана відповідь за №814/0/50-17 стосовно того, що цей орган виконує повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі по тексту Закон) і Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі по тексту Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2015 №1127, та розяснений діючий порядок державної реєстрації з посиланням на норми Закону та Порядку.

Із заявою щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, 12.05.2017 року, позивач звертався також і до головного територіального управління юстиції у Харківській області Міністерства юстиції України, на яку останнім позивачу повідомлено, що повноваження з реєстрації речових прав на нерухоме майно передані до органів місцевого самоврядування та місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до ст. ст. 4, 10, 11,18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання, ін.

Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх обєднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

З аналізу наведених норм закону, вбачається, що державну реєстрацію проводить державний реєстратор, який самостійно приймає рішення під час проведення дій та до повноважень якого не входить визнання та встановлення права користування будь-якими приміщеннями.

Той факт, що позивач є членом гаражно-будівельного кооперативу «Прогрес» і користується гаражним боксом №17, в судовому засіданні ніким не заперечувався, порушень прав останнього щодо користування спірним майном з боку відповідача судовим розглядом не встановлено.

Отже, посилання позивача, що суд неправильно визначив норми, за якими регулюються спірні правовідносини, не застосував аналогію Закону та не керувався ст. 384 ЦК України, є безпідставними і не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не відповідають змісту оскарженого ним рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими і висновків суду також не спростовують.

За таких обставин апеляційний суд, відповідно до ст.308 ЦПК України, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.О. Бровченко

ОСОБА_2