Справа № 186/595/17
Провадження № 2/0186/316/17
У х в а л а

22 травня 2017 року. Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

18 травня 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Просить суд визнати свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним; визнати за нею право власності на 2/9 від 2/3 частин житлового будинку №37 по вул. Шахтарська, м.Першотравенська; накласти арешт в порядку забезпечення позову на 2/3 вказаного будинку, що належить ОСОБА_2

Відповідно ч.ч.2-5 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільній справі», у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.."

Отже, кожна з заявлених позивачкою вимог є об'єктом справляння судового збору, та підлягає сплаті окремо за кожну.

Згідно ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Позивачкою в позовній заяві не вказано ціну позову за вимогу майнового характеру, що може вплинути на суму судового збору, що підлягає сплаті. Сплачено судовий збір за вимогу майнового та немайнового характеру, як передбачено законом.

Однак, позовна заява також містить вимогу про накладення арешту в порядку забезпечення позову, яка не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України і до неї не додано квитанції про сплату судового збору.

Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 320,00 гривень.

У відповідність ч. 1 ст. 121 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з моменту отримання позивачем копії ухвали суду.

Керуючись ч. 1 ст.121 ЦПК України, - суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків - 5 днів з моменту отримання нею копії ухвали.

Відповідно ст.293 ЦПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя: С.А.Янжула