Справа № 761/9479/17
Провадження № 2/761/4291/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Яриновської Є.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації та Відділ опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), третя особа - Відділ опіки та піклування Шевченківської державної адміністрації в м. Києві (третя особа 1) про визначення місця проживання дитини, відповідно до вимог якої просила визначити місце проживання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_4.

Позовна заява мотивовна тим, що сторони з 23 червня 2012 року перебували у шлюбі та ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син - ОСОБА_6. Позивач вказує, що має намір розірвати шлюб з відповідачем, а їх спільна дитини проживає та буде проживати разом з нею. Зазначає, що займається вихованням дитини, піклується про здоров'я сина, має змогу утримувати дитину та вказує, що за її місцем проживання, де на даний час проживає дитина організовані належні матеріально-побутові умови для її проживання та розвитку.

Не погоджуючись з первісним позовом, ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, відповідно до вимог якого просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з його баткьом ОСОБА_7.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 подано до суду позов про розірвання шлюбу після розірвання якого, остання вважає, що спільна дитина сторін залишиться проживати разом з нею. З зазначеним позивач за зустрічним позовом не погоджується, вважає, що син має проживати разом із ним, так як він має належні умови для проживання дитини, має змогу забезпечити його усім необхідним, стабільний дохід. Вказує, що постійно слідкує за здоров'ям сина, його розаитком, хоче займатись його вихованням та споглядати на його ріст, приймати участь у його житті. Вказує, що в інтересах дитини проживати разом з батьком, у зв'язку з чим просив визначити місце проживання дитини разом з ним.

В процесі розгляду справи судом на підставі ст. 35 ЦПК України(в редакції, яка діла на момент розгляду питання)було залучено Службу у справах дітей Солом'янської в м. Києві державної адміністрації в якості третьої особи (далі по тексту - третя особа 2).

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом просив первісний позов задовольнити та визначити місце проживання дитини з матір'ю, в задоволенні зусчтріного позову відмовити.

Відповідач за первісним позовом просив у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов підтрима та просив задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи 1 пітримала первісний позов та зазначила доцільним визначити місце проживання дитини з матір'ю.

Третя особа 2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Направила до суду листа, відповідно до якого просила розглядати справу за відсутності представника служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2012 року. В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 13, 16).

Судом встановлено, що сторони проживають окремо та спільний син сторін після проживає разом з позивачем за первісним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 працює на посаді головного юрисконсульта відділу правовового забезпечення фінансового моніторингу упраління правового забезпечення банківського нагляду та ринків капіталів юридичного департаменту Національного банку України (а.с. 14).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.1 ст. 160 , ч.1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно листа та висновку Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 14.11.2017 року № 108-19155, первісний позов Орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації підтримує, проти задоволення зустрічного позову - заперечує. Вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього - ОСОБА_8, 2014р.н. з матір'ю ОСОБА_4

За змістом ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р., зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною 2 ст. 161 СК України передбачено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з цими обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання їх дитини, що стало підставою для подачі первісного та зустрічного позову до суду.

Враховуючи, що на даний час дитина проживає разом з позивачем за первісним позовом, має особисту прихильність до матері, яка не чинить перешкод у спілкуванні сина з батьком, Орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації надав суду висновок про доцільність проживання ОСОБА_5 з матір'ю ОСОБА_4, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини дитини - ОСОБА_5 з матір'ю.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 263,264, 265, 268, 272 ЦПК України, 19, 141, 157, 160-161 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації та Відділ опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з його матір'ю - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ М.А. РИБАК