"11" вересня 2017 р. Справа № 363/4124/15-ц
УХВАЛА

11 вересня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

встановив:

в суді сторона позивача заявила чотири відводи головуючому по справі від 25, 26 і 30 квітня 2016 року та від 8 лютого 2017 року, посилаючись на вчинення ряду процесуальний дій, що на думку сторони позивача вчинені всупереч вимог ЦПК України, зокрема, призначення і проведення судової експертизи, відхилення клопотань сторони позивача й задоволення клопотань сторони відповідача, неправильне приєднання письмових доказів, в тому числі без їх дослідження в судовому засіданні, надіслання експертові листа щодо подання додаткових доказів, та з посиланням на оцінку наявних у справі доказів.

Заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши справу, суд дійшов наступного.

Так, одним із завдань цивільного судочинства є справедливий і неупереджений розгляд справи законним складом суду у продовж розумного строку.

В разі наявності недовіри до судді сторони мають право заявити відвід.

При вирішенні заяви суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом вимог ст.ст. 10 і 27 ЦПК сторони мають рівні права щодо подання доказів й доведеності переконливості їх перед судом та заперечені проти них, коли суд має сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України суд не бере до розгляду лише ті докази, які не стосуються предмета доказування.

При цьому жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, оцінка яких буде здійснена тільки після розгляду справи по суті й у нарадчій кімнаті при ухваленні рішення згідно вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України.

Суд звертає увагу на те, що розгляд справи по суті не розпочато, докази судом не досліджувалися. Сторона позивача не позбавлена можливості досліджувати всі без виключення наявні в справі докази, заперечувати проти них та доводити перед судом їх переконливість.

Саме тільки посилання на незгоду з постановленими в ході розгляду справи ухвалами й на відхилення судом клопотань учасника процесу не може свідчити про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні справи, порушення прав позивача.

Заперечення на ухвали суду, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються згідно ч 2 ст. 293 ЦПК України до апеляційної скарги на рішення суду, яким завершується розгляд справи по суті.

Не позбавлялася сторона позивача й права подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта, а також заявити відвід тому чи іншому експертові. При цьому кількість і зміст питань при призначені експертизи визначена судом згідно ст. 143 ЦПК України, з огляду на зміст позовних вимог та предмет спору.

При цьому головуючий повинен забезпечити здійснення ефективного правосуддя протягом розумного строку та здійснювати для цього всі необхідні процесуальні дії згідно вимог ЦПК України.

Відтак доводи заяви про відвід на обєктивних даних не ґрунтуються й мотивовані субєктивними оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших процесуальних питань, що виникали при розгляді справи.

Дані про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні.

З викладених у відводах доводів суд не може погодитися з тим, що сторона позивача під час розгляду справи опинилася в менш вигідному становищі, а також з тим, що головуючий має прихільність чи упередженість до однієї із сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з мотивів висловлених у заявах, підстав для відводу судді, про які йдеться в ст. 20 ЦПК України, не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись статтями 20, 24, 166 і 210 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволені заявлених відводів відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя