Справа № 755/5301/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді - В.П.Гончарука

за участі секретаря І.В.Краснової

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Рапала ВМС Корпорейшн, Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна» про надання достовірної інформації про продукцію та відшкодування завданої шкоди, суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рапала ВМС Корпорейшн, Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна» про надання достовірної інформації про продукцію та відшкодування завданої шкоди. З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд зобов'язати Відповідачів відшкодувати Позивачу упущену вигоду у сумі 650 416 євро; Зобов'язати Відповідачів відшкодувати завдану Позивачу моральну шкоду у розмірі 71 988 євро; Розподілити суми відшкодування упущеної вигоди і завданої моральної шкоди у розмірі 90 відсотків за рахунок Відповідача Рапала ВМС Корпорейшн і 10 відстотків за рахунок Відповідача Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна», оскільки неправомірні дії Відповідача 2 є похідними і залежними від неправомірних дій Відповідача 1; Залишити суми відшкодування завданої майнової та моральної шкоди в іноземній валюті на підставі положень Закону України «Про режим іноземного інвестування» або визначити ці суми у національній валюті з урахуванням обмінного курсу Національного банку України євро щодо гривні на момент винесення остаточного судового рішення.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідачі пропонують споживачам так звані акустичні (звукові) риболовні приманки, які за типом акустичного пристрою можуть бути поділені на дві головні групи: приманки з дзвіноподібним акустичним пристроєм, такі як обертові блешні(спінери); приманки з кульковим акустичним пристроєм (типу брязкальця), такі як воблери, коливальні блешні, м'які приманки з вмонтованим брязкальцем тощо. У цілому, відповідачі позиціонують усі акустичні риболовні приманки на ринку як такі, що приваблюють рибу.

Проте, існують нарікання риболовів, які скаржаться на те, що акустичні приманки не дозволяють з очевидністю ловити більшу кількість риби у порівнянні із звичайними приманками (без акустичного пристрою). Випробовування придбаних позивачем акустичних приманок також не підтверджують їх задекларованих переваг. Таким чином, задекларовані переваги акустичних риболовних приманок потребують свого підтвердження. Слід наголосити, що звичайні споживчі характеристики будь-яких риболовних приманок (матеріал, вага, довговічність тощо) треба відрізняти від їх стимульних (етологічних) характеристик, які не підпадають під звичайні технічні регламенти. За визначенням, стимульні характеристики риболовних приманок впливають на Поведінку риб чи інших водних тварин, а їх ефективність визначається не інакше як у науково-статистичний спосіб шляхом дослідження і тестування приманок (у лабораторних та природних умовах) із застосуванням стандартних методів біологічної статистики.

Крім того, не існує жодної інформації щодо допустимого впливу звуків акустичних риболовних приманок компанії Рапала на екологію риб і інших водних тварин, тобто щодо допустимого рівня акустичного забруднення водного середовища цими приманками.

Таким чином спроби позивача отримати від компанії Рапала достовірну інформацію про акустичні риболовні приманки та довести невідповідність їх властивостей описам шляхом перемовин не досягай успіху. Більше того, експертне дослідження «Українського центру судових експертиз» № 1-29/05 від 29.05.2015 встановило, що через ОСОБА_1 достовірної інформації про продукцію та продаж продукції, споживчі властивості якої не відповідають її описам та рекламі, компанія Рапала завдала позивачу моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Рапала ВМС Корпорейшн в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна» - Попадюк А.П. в судовому засіданні заперечувала проти позовних в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву, які долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів/

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Захист інтересів споживачів фінансових послуг є метою державного регулювання ринків фінансових послуг також відповідно до пункту 2 статті 19 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно з положенням пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбавати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Згідно ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Рапала ВМС Корпорейшн та Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна» про надання достовірної інформації про продукцію та відшкодування завданої шкоди в порядку Закону України «Про захист прав споживачів».

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачем не було надано суду доказів, якими підтверджується порушення прав ОСОБА_1 як споживача з боку відповідачів Рапала ВМС Корпорейшн та Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна» та доказів того, що між сторонами у справі існували договірні правовідносини в результаті порушення яких позивач зазнав збитків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Разом з тим, суд критично ставиться до стверджень позивача про його співпрацю з відповідачем Дочірнім підприємством «ВМС Вотер Куїн Україна», оскільки згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, що підтверджує факт вимагання позивачем грошових коштів злочинним шляхом у відповідача Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна». (а.с. 202-205 Т.1).

Даний вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року набрав законної сили та не оскаржував ся стороною позивача.

Відповідно до поданої заяви позивача просить відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 71 988,00 Євро, яка завдана порушенням відповідача його прав споживача.

Однак, Закон України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість відшкодування моральної шкоди у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Інших підстав для задоволення зазначених вимог законом не передбачено.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

При цьому, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" регламентовано, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Умовою відповідальності за моральну шкоду є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов`язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності).

Разом з тим суд не бере до уваги Висновок № 1-29/05 Експертного дослідження Українського центру судових експертиз від 29.05.2015 року, який долучений до матеріалів справи позивачем, оскільки немає правових підстав про обов'язок компанією «Рапала» надати позивачу інформацію, щодо своєї продукції.

Вина відповідачів у спричиненні позивачу моральної шкоди не доведена, відсутній причинний зв'язок між будь-яким погіршенням здоров'я позивача і діями відповідача, які мали б винний характер, а тому у задоволенні вимоги про стягнення з Рапала ВМС Корпорейшн, Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна» на користь позивача моральної шкоди, слід відмовити.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Рапала ВМС Корпорейшн, Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна» про надання достовірної інформації про продукцію та відшкодування завданої шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 14, 15, 16, 22, 627-628, 638, 1167-1168Цивільного кодексу Україн, Законом України «Про захист прав споживачів», п.5 постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст.ст.10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рапала ВМС Корпорейшн, Дочірнього підприємства «ВМС Вотер Куїн Україна» про надання достовірної інформації про продукцію та відшкодування завданої шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом 10 діб з моменту проголошення рішення .

.

Суддя