Справа № 466/829/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Зима І.Є.

при секретарі - Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про зобов»язання до виконання мирової угоди ,-

установив:

06.02.17р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача виконати мирову угоду від 07.06.2011р., яка визнана ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.09.11р. та стягнути з ОСОБА_1 18 364,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.09 2009 у справі №2а-4/2009 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління соцзахисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та ін., визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту щодо розгляду питання про надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, передбаченої п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268, за 2008 рік. Зобовязано Управління соціального захисту розглянути питання про надання ОСОБА_1 О Є матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, передбаченої п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268. за 2008 рік.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 у справі №82326/09/9104 згадану постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 16.09.2009 у справі №2а-4/2009 скасовано, та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено . Зобовязано Управління соціального захисту внести зміни та доповнення у штатний розпис свого структурного підрозділу, внести зміни до Положення Про преміювання, внести виправлення у трудову книжку позивача, встановити, та виплатити за новими умовами премію позивачу, встановити та виплатити позивачу надбавку за знання та використання в роботі іноземної (російської) мови тощо.

На стадії примусового виконання вищезгаданої постанови Львівського апеляційного адміністративного суду, а саме 07.06.2011 року між Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та ОСОБА_1 укладено мирову угоду, яка визнана ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2011р.

На виконання мирової угоди та постанови суду від 09.11.10р., управлінням соцзахисту виплачено ОСОБА_1 загалом 19 587,27 грн.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2013р., постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 скасовано, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2009 року залишено в силі.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди та виплати ОСОБА_1 вказаних коштів, після скасування ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2013 постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010, ОСОБА_1 зобов'язаний повернути 18364,37 грн. на рахунок управління соціального захисту.

Оскільки відповідач добровільно відмовляється виконувати умови мирової угоди, тому просить суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні такого у звязку з пропуском строку позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.09.2009 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та ін., визнано протиправною бездіяльність управління соцзахисту щодо розгляду питання про надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268, за 2008 рік. Зобовязано управління соцзахисту розглянути питання про надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 за 2008 рік.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 скасовано постанову Шевченківського райсуду м. Львова від 16.09.2009, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобовязано управління соціального захисту внести зміни та доповнення у штатний розпис свого структурного підрозділу, внести зміни до Положення про преміювання, внести виправлення у трудову книжку позивача, встановити та виплатити за новими умовами премію позивачу, встановити та виплатити позивачу надбавку за знання та використання в роботі іноземної (російської) мови тощо.

На виконання даної постанови Львівського апеляційного адміністративного суду, управлінням соцзахисту видано наказ від 22.04.20р №317р «Про виконання судового рішення», згідно якого управлінням проведено перерахунок по заробітній платі ОСОБА_1 за період з 04.01.2007р. по 28.05.2008 згідно із нововстановленими розміром премії, надбавкою за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 10 відсотків, надбавки 10 відсотків посадового окладу за знання та використання в роботі іноземної мови, однієї європейської, та проведено впродовж березня листопада 2011 року виплату недоотриманих сум за рішенням суду у сумі 12867,08 грн., з яких: 230,34 грн. - недоотримана заробітна плата за IV квартал 2006 року; 5999,78 грн. - недоотримана заробітна лата за 2007-2008 роки; 6636,96 грн. - недоотримані суми допомоги по тимчасовій непрацездатності за 2007 і 2008 роки, розрахункові за 2008 рік.

При виконанні судового рішення 07.06.2011 між управлінням соціального захисту та ОСОБА_1 укладено мирову угоду, яка визнана ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2011р., якою визнано, що розмір щомісячної премії стягувача протягом спірного періоду (лютий 2007 року - травень 2008 року) становить 150 відсотків посадового окладу та заборгованість управління соціального захисту перед ОСОБА_1 на момент укладення мирової угоди становить 6720,19 грн., з яких: 3696,80 грн. - премія ОСОБА_1 за спірний період (150% посадового окладу щомісячно) у грошовому еквіваленті; 3023,39 грн. - сума коштів, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 після перерахунку усіх належних йому сум (допомог тощо) з огляду на те, розмір премії ОСОБА_1 за спірний період становить 150% посадового окладу щомісячно.

Вказана заборгованість виплачена управлінням соціального захисту ОСОБА_1 14.10.2011р.

Відтак, загальна сума виплачених управлінням соціального захисту коштів на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 р.становить 19587,27 грн.

При цьому, згідно з п. 6 мирової угоди стягувач гарантує, що у випадку скасування постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 в касаційному порядку він поверне усі кошти сплачені йому боржником, на виконання даного судового рішення, пропорційно до позовних вимог, у задоволенні яких буде відмовлено, у тримісячний строк з моменту прийняття рішення суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2013 у справі скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010р. та залишено в силі постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 16.09. 2009р.

Враховуючи постанову Шевченківського райсуду м. Львова від 16.09.09р., рішення суду касаційної інстанції, управлінням соцзахисту проведено перерахунок ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2008 рік та визначено її розмір, що підлягав виплаті стягувачу, у сумі 1222,90 грн.

Згідно п. 6 мирової угоди, ОСОБА_1 зобовязаний повернути кошти, виплачені управлінням соціального захисту на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 у загальній сумі 18 364,37 грн., про що його було повідомлено листом управління соцзахисту від 11.02.2014 №2605-вих-337.

Як встановлено, на даний час відповідач ОСОБА_1 порушив зобовязання, взяте ним згідно мирової угоди, щодо повернення усіх коштів, сплачених йому управлінням соцзахисту на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010, пропорційно до позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.

Мирова угода укладена між управлінням соціального захисту та ОСОБА_1 відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України та затверджена судом.

Виходячи зі правової природи поняття «мирова угода», порядку її визнання судом з постановлениям відповідної ухвали між сторонами виникають визначені ними у мировій угоді зобовязання, а тому діючим КАС України в основу мирової угоди покладено принцип добровільності як на її укладення та і виконання. У випадку ж ухилення однією із сторін мирової угоди від добровільного виконання її умов, іншою стороною може бути заявлено позов про спонукання до виконання умов мирової угоди і у разі ухвалення судового рішення про задоволення таких позовних вимог, лише після цього можуть вирішуватися всі процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, які передбачені Розділом V КАС України, в тому числі і питання звернення до виконання (ст. 258 КАС України).

Відтак, затверджена судом мирова угода у даній справі за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства, враховуючи ч.7 ст.9 КАС України, має бути виконаний за правилами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або Законом, зокрема - припинення зобовязання або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки та відшкодування збитків. За змістом ст. ст. 599, 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконання, проведеним належним чином.

У постанові ВСУ від 11.11.2015 по справі №6-242цс15, Верховний Суд України дійшов висновку, що мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішенням спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах І повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.

Враховуючи викладене, а саме те, що на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди 23.09.2011р. та виплаті ОСОБА_1 коштів в сумі 19 587,27 грн., після скасування ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2013 постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010, ОСОБА_1 зобов'язаний повернути 18 364,37 грн. на рахунок управління соціального захисту. Тому суд прийшов до висновку, що позов є підставний та підлягає до задоволення.

Голослівними , на думку суду є твердження відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки за ст. 257 ЦПК України такий встановлено у три роки. Крім того, частиною 2 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред»явлення позову до боржника. Позивач 28.04.14 р. звернувся до суду з позовом в порядку КАС України з вимогою про виконання відповідачем мирової угоди. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.16 року провадження у справі за вказаним позовом було закрито та роз»яснено право на звернення до суду з аналогічними вимогами в порядку ЦПК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Керуючись ст.ст. 257,264, 526, 530, 599, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 10,61, 62, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, - суд ,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_1 виконати мирову угоду від 07.06.11 р., яка визнана ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.09.11 р. у справі № 6-а-18/11 та стягнути з ОСОБА_1 в користь Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 18 364 грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після оголошення рішення через Шевченківський райсуд м. Львова .

Суддя ОСОБА_3