11.12.2017 Справа № 363/1118/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобовязань по поверненню коштів за попереднім договором купівлі-продажу частики в статутному капіталі ТОВ «УКРЗЕМСТАНДАРТ», а тому просив стягнути з відповідача інфляційні збитки 205858 грн.25 коп., 3% річних 17 858 грн. 79 коп., та пеню 220 377 грн. 95 коп. заборгованість в загальному розмірі складає 220 377 грн. 95 коп.

Позивач в суді подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не зявився.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, 29 грудня 2009 року сторони уклали попередній договір купівлі-продажу частики в статутному капіталі ТОВ «УКРЗЕМСТАНДАРТ», за яким відповідно п.п. 1.1 даного договору сторони зобовязались до 29 березня 2010 року укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу частики в статутному капіталі ТОВ «УКРЗЕМСТАНДАРТ» у розмірі 100 %, що дорівнює 46 000,00 грн. на умовах і порядку визначеному даним договором.

Згідно п.п. 1.2 Договору обовязковою умовою для укладення основного договору було укладення між ТОВ «УКРЗЕМСТАНДАРТ» та Радомильшською райдержадміністрацією договору оренди земельної ділянки площею 15,2592 га, кадастровий номер :02:000:0220 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Макалевицька сільська рада. В порушення взятих на себе до зобовязань відповідачем не було укладено і належним чином оформлено основний договір на умовах і в порядку, визначених договором.

Таким чином згідно п.3.1.1. Договору відповідач ОСОБА_2 повинен був укласти з Радомишльською райдержадміністрацією договір оренди земельної ділянки площею 15,2592 га, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Радомишльський район, Макалевицька сільська рада, кадастровий номер: :02:000:0220 до підписання основного договору згідно умов договору та укласти з позивачем ОСОБА_1 основний договір у термін 29 березня 2010 року.

Згідно п.5.1 попереднього договору на підтвердження прийняття зобовязань та для забезпечення їх виконання покупець передав до підписання цього договору, а продавець прийняв в рахунок майбутніх платежів по основному договору грошову суму у готівковій формі в розмірі 200 625 грн., що по курсу продажу доларів США еквівалентно 25 000 доларів США.

Відповідно до п.п.5.2 Договору, в разі, якщо основний договір не буде укладено до 29.10.2010 року, з причин невиконання продавцем своїх зобовязань, в тому числі невиконання п.1.2 Договору , він в триденний строк повертає в готівковій формі грошову суму в гривнах, що має бути еквівалентна 25000 доларів США по курсу продажу доларів США станом на дату розрахунку, а також сплачує штраф в такій самій сумі.

Рішенням Вишгородського районного суду від 16 червня 2011 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 450478,32 грн., з яких основний борг 198250,0 грн. штраф 198250,0 грн. пеня 32713,97 грн., інфляційні збитки 15463,50 грн., 3% річних з простроченої суми 5800,85 грн.

Рішенням цього суду від 02 жовтня 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 109 751.74 грн. боргу за невиконання договірних зобовязань, з яких: за період з 25.03.2011 року по 24.03.2014 року - інфляційні збитки 4 559,75 грн., 3% річних з простроченої суми - 17 842,50 грн., пеня - 87 349,49 грн. та судовий збір в розмірі 1097,52 гри., а всього 110 848,74 грн.

На підтвердження прийняття зобовязань та для забезпечення їх виконання позивач передав для підписання цього договору, а відповідач ОСОБА_2 прийняв в рахунок майбутніх платежів по основному договору грошову суму у готівковій формі в розмірі 2000625 грн., що по курсу продажу доларів США еквівалентно 25000 доларів США.

Як вбачається з постанови від 30 грудня 2016 року виконавчий лист повернуто стягувачеві без виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як убачається із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання (неналежне виконання).

При цьому згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (в певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, установлених попереднім договором.

Судом встановлено, що зазначені вище судові рішення не виконані, грошові кошти боржником кредитору не повернуті.

Чинне законодавство України не виключає можливості звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення з боржника суми, на яку заборгованість за грошовими зобов'язаннями збільшилась в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості. Право вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів є способом захисту майнових прав та інтересів, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних витрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Виходячи з вказаного вище змісту правовідносин можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобовязання.

Водночас розрахунки проведені позивачем обраховані невірно, а тому суд вважає за необхідне здійснити вірний розрахунок заборгованості штрафних санкції.

Розраховуючи заборгованість відповідача, суд виходить з основної суми заборгованості, яка складає 198 250 грн. 00 коп., того, що грошове зобовязання з 25 березня 2014 року по 24 березня 2017 року не виконане і становить 1095 прострочених днів, а тому розмір інфляційних збитків становить 205 562 грн. 29 коп., розмір трьох відсотків річних становить 17 843 грн. 00 коп. та пеня становить 217 580 грн. 74 коп., що в загальному розмірі складає 445 395 грн. 89 коп.

Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Крім того, понесені позивачем судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір інфляційних збитків у сумі 205 562 грн. 29 коп., 3% річних в розмірі 17 843 грн., пеню в розмірі 217 580 грн. 74 коп. та судовий збір в розмірі 4 409 грн. 86 коп., а всього 445 395 (чотириста сорок пять тисяч триста девяносто пять) грн. 89 (вісімдесят девять) коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя