Справа № 396/215/17
Провадження № 2/396/199/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Кухарської Н.А.,

за участю секретаря - Стеценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м .Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа: ТОВ "Агропромисловиа компанія ім. О.В. Гіталова про визнання права власності на житло, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до виконкому Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на житло. Позов мотивовано тим, що після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 21.08.2011 року, залишилася спадщина, а саме: квартира АДРЕСА_1. Після смерті матері він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 листопада 2013 року, в зв"язку з чим він змушений звернутись до суду.

В ході розгляду справи позивач уточним позовні вимоги та просив суд визнати право власності в порядку спадкування на житло, яке належало його матері ОСОБА_3, а не Андріївні, як помилково зазначено в первісних позовних вимогах.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позовні вимоги задовольнити з викладених в позові підстав.

Представник Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Предсавник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

В зв"язку з викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що 21 серпня 2011 року померла мати позивача ОСОБА_3, вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ № 138911, яке видане Комишуватською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина, а саме: квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_1, є сином померлої, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 31).

Згідно довідки, виданої СВК ім. О.В.Гіталова від 09.096.2004 року ОСОБА_3 була продана квартира в особисте користування згідно рішення правління, протокол № 2 від 29.11.1997 року.

Згідно довідки, виданою дирекцією ТОВ "Агропромислова компанія ім.О.В.Гіталова" Новоукраїнського району, Кіровоградської області про те, що 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_2, яка знаходиться в с. Комишувате Новоукраїнського району Кіровоградської області, в якій проживала ОСОБА_3 продана господарством і заборгованості на даний час немає ( а.с. 9).

Відповідно до довідки № 1090 від 19.12.2016 року, виданою Комишуватською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області про те, що будинок АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 21.08.2011 року. Підстава: погосподарська книга №1 (2011-2015рр) особовий рахунок № 0029 ( а.с. 13).

Постановою державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори від 14 листопада 2013 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с.12).

Відповідно до ч. 2 статті 331 ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 № 7, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" від 02 червня 1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили), не зробив цього і спадкодавець.

Відповідно до п. 4 ч. 8 п.п 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу У PCP, затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1996 року (яка припинила свою дію 13 грудня 1995 року) державній реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та законним, в зв"язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 328, 1217, 1218, 1261, 1268, 1299 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконкому Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа: ТОВ "Агропромисловиа компанія ім. О.В. Гіталова про визнання права власності на житло, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житлову квартиру АДРЕСА_4, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 21 серпня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: Н. А. Кухарська