Провадження № 2/638/484/17
10.04.2017 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
про звернення стягнення на предмет іпотеки,
встановив:
Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі позивач) звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просить суд:
- визначити у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 41 Закону України «Про іпотеку», - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна підчас проведення виконавчих дій;
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 05.06.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 839/3/27/38/7-228, відповідно до якого позивач надав відповідачу на поточні потреби, на умовах строковості, платності, забезпеченості, повернення та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 99 000,00 дол. США 00 центів з оплатою 12,5 % відсотків річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 04.06.2014 року.
Протягом кредитування відповідач порушував та неналежним чином виконував обовязки за договором кредиту в частині вчасного погашення тіла кредиту та відсотків за його використання у звязку з фінансовою неспроможністю. Тому 18.06.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту, відповідно якої сторони домовились внести зміни щодо відстрочки основного боргу та збільшення ліміту кредитування, а саме позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності, повернення, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 100 917,70 доларів США 70 центів зі сплатою 15,0% відсотків річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості 04.06.2019 року.
У звязку з порушенням ОСОБА_1 своїх зобовязань щодо повернення коштів, станом на 23.12.2015 року заборгованість по договору № 839/3/27/38/7-228 складає 4850772,79 грн.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З матеріалів справи судом встановлено, що 05 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку УКРСОЦБАНК, правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство УКРСОЦБАНК в особі начальника Азовсько-Донського відділення Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_5, та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 839/3/27/38/7-228. Згідно цього договору кредиту позивач надав відповідачу на поточні потреби, на умовах строковості, платності, забезпеченості, повернення та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 99 000,00 дол. США 00 центів з оплатою 12,5 % відсотків річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 04.06.2014 року.
Протягом кредитування відповідач порушував та неналежним чином виконував обовязки за договором кредиту в частині вчасного погашення тіла кредиту та відсотків за його використання у звязку з фінансовою неспроможністю. Тому 18.06.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту, відповідно якої сторони домовились внести зміни щодо відстрочки основного боргу та збільшення ліміту кредитування, а саме позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності, повернення, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 100 917,70 доларів США 70 центів зі сплатою 15,0% відсотків річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості 04.06.2019 року.
Згідно з умовами кредитного договору (3.3.7., 3.3.8, 3.3.9) відповідач взяв на себе обовязки сплатити проценти за використання кредиту, своєчасно та повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у визначений термін, а також обовязок достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити штрафні санкції у випадках, визначених кредитним договором.
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України одним з наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені).
У звязку з невиконанням (неналежним виконанням) відповідачем обовязків, визначених п. п. 1.1., 2.4., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. Договору кредиту та відповідно до п. 4.2. Договору кредиту, та на підставі ст. 625 ЦК України, Позичальнику нараховувалась пеня за прострочення строків сплати нарахованих процентів та прострочення строків повернення Кредиту, визначених у відповідності до умов Договору кредиту.
Всі свої зобовязання за Договором кредиту Кредитор виконав повністю та відповідно до умов, визначених Договором кредиту. Факт отримання грошових коштів Позичальником підтверджується заявою про видачу готівки №955 від 05 червня 2007 року та заявою на видачу готівки №30 від 18 червня 2009 року.
Порушуючи виконання умов Договору кредиту в односторонньому порядку, а саме: п. п. 1.1., 2.4.1, 3.3.7, 3.3.8 та всупереч ст. 629 ЦК України, відповідач припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Тим самим відповідач порушив норми ст. 1054 ЦК України, згідно з якою позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки, ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобовязаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому Договором кредиту.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
За змістом положень частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до частини першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
В порядку досудового врегулювання спорів позивачем на адресу відповідача були направлені Повідомлення про порушення основного зобовязання з вимогою щодо погашення заборгованості за Договором кредиту, але до теперішнього часу відповідачем не було вжито жодних заходів щодо погашення заборгованості.
Станом на 23.12.2015 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором кредиту № 839/3/27/38/7-228 складає 4 850 772 гривні 79 копійок, з яких: сума заборгованості за кредитом 1 841 098 грн. 81 коп.; сума заборгованості за відсотками - 1 839 961 грн. 79 коп.; сума пені за несвоєчасне повернення кредиту - 513 718 грн. 24 коп.; сума пені за несвоєчасне повернення відсотків - 655 943 грн. 95 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно зі ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель, яким є позивач, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду.
Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки. Таким способом може бути реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.
Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачена реалізація предмету іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Відповідно п. 4.1. Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобовязань за Договором кредиту Позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно п.п. 4.5, 4.6 Договору іпотеки Позивач за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду, у тому числі шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження (п. 4.6.2. Договору іпотеки).
Таким чином, виходячи з умов Іпотечного договору та враховуючи невиконання зобовязань за Договором кредиту, позивач набув права звернути стягнення на Предмет іпотеки за Іпотечним договором для задоволення своїх вимог за Договором кредиту.
Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Суд вважає що початковою ціною продажу предмета іпотеки є його оціночна вартість, що зазначена у звіті про оцінку майна № 02/24-2017(2) та складає 1100000,00 грн.(а.с.47-48).
Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 усіх витрат, повязаних зі реалізацією предмету іпотеки суд зазначає, що сума зазначених витрати матеріалами справи не підтверджена. Питання розподілу витрат, повязаних зі реалізацією предмету іпотеки врегульоване Законом України "Про виконавче провадження", тому суд вважає , що зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.
За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 509, 526, 530, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 12, 33, 38-40 ЗУ "Про іпотеку", ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.
Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну встановити на рівні, не нижчому за 1100000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя -