АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №640/4475/16-ц Головуючий суддя І інстанції Губська Я.В.
Провадження № 22-ц/790/5929/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Інші справи позовного провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 28 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, державний реєстратор Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_5, Департамент реєстрації Харківської міської ради, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання грошового зобовязання, визнання припиненими зобовязання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, припинення обтяження нерухомого майна, визнання недійсним одностороннього правочину, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, державний реєстратор Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_5, Департамент реєстрації Харківської міської ради, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання грошового зобовязання, визнання припиненими зобовязання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, припинення обтяження нерухомого майна, визнання недійсним одностороннього правочину.

В обґрунтування позову з урахуванням уточнень зазначає, що між нею та ПАТ «Кредобанк» 10 лютого 2012 року укладено кредитний договір №Ф2417/02-12 та договір іпотеки №Ф2417/02/12/S-1за яким їй надано кредит в сумі 625000 грн. строком до 01 лютого 2032 року.

17 лютого 2012 року між нею та ОСОБА_3 укладено договір, згідно умов якого ОСОБА_3 прийняла на себе обов'язок сплачувати усі платежі (погашення всієї суми кредиту, відсотків, комісії, а також будь-яких інших платежів) за кредитним договором та договором іпотеки, які укладені з ПАТ «Кредобанк».

12 лютого 2015 року ПАТ «Кредобанк» відступив право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки ОСОБА_3

Таким чином, замість виконання безумовного обов'язку за договором від 17 лютого 2012 року ОСОБА_3 викупила право вимоги, чим поза її волею стала кредитором за кредитним договором та договором іпотеки.

Зобов'язання за кредитним договором та договором іпотеки складають 1640152,08 грн., з яких 625000,00 грн. - основна сума кредиту, а 1015 152,08 грн. - відсотки за користування кредитом.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2014 року з неї стягнуто на користь ПАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ОСОБА_3В.) 650347,36 грн.

ОСОБА_3 деякий час належним чином виконувала свої зобовязання перед нею, але з часом, без пояснення причин та без повідомлення перестала це робити. Зобов'язання ОСОБА_3 перед нею складають суму 765 526,46 грн.,

Розмір зобов'язань та умови виконання як за договором від 17 лютого 2012 року, так і щодо заборгованості за кредитом є однаковими, це є одне і те ж саме зобов'язання, яке виникає на підставі кредитного договору та договору іпотеки.

Її зобов'язання перед ОСОБА_3 з кредитного договору та договору іпотеки та зобов'язання ОСОБА_3 перед нею за договором від 17 лютого 2012 року мають бути визнані припиненими шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Також, ОСОБА_3 в позасудовому порядку провела реєстрацію права власності на спірній будинок за собою. Ця реєстрація проведена незаконно, оскільки вона не отримувала від нотаріуса жодного повідомлення, не надала висновку щодо оцінки майна.

Просить: : визнати грошове зобов'язання ОСОБА_3 перед нею за нотаріальним договором від 17 лютого 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 по виконання всіх грошових зобов'язань за кредитним договором №Ф2417/02-12 від 10 лютого 2012 року та договором іпотеки №Ф2417/02-12/S, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4М; визнати припиненими шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог її зобов'язання перед ОСОБА_3 за кредитним договором та договором іпотеки та зобовязання ОСОБА_3 перед нею за договором від 17 лютого 2012 року по сплаті всіх сум за кредитним договором та договором іпотеки; припинити обтяження нерухомого майна, а саме будинку за адресою: м. Харків, вул. Нікітіної Галини, будинок 30, накладені на підставі договору іпотеки від 10 лютого 2012 року та вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та запис про заборону відчуження з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; визнати недійсним односторонній правочин ОСОБА_3 у вигляді звернення стягнення шляхом позасудового врегулювання на предмет іпотеки шляхом подання заяви про прийняття одноосібного письмового рішення про набуття предмета іпотеки у власність та усунути перешкоди в користуванні майном шляхом скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності №13872965 щодо об'єкта нерухомого майна житловий будинок, літ. А-2 з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 120,9 кв. м., житловою площею 48,9 кв. м., розташовану у м.Харків, вулиця Нікітіної Галини, будинок 30, та відновлення запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо її права власності на будинок.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав.

Треті особи в судове засідання не зявилися.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 28 серпня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Її зобовязання перед ОСОБА_3 як новим кредитором є тотожними з зобовязаннями відповідачки перед нею, а тому мають бути визнані припиненими зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Нотаріус не посвідчувала правочин, а лише посвідчувала підпис фізичної особи на певному документі, тому є незрозумілим правова підстава виникнення у ОСОБА_3 права власності на обєкт нерухомості, оскільки надана реєстратору заява (яка зазначена як підстава) не є одностороннім правочином, на підставі якої можливе виникнення права власності.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача,дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 10 лютого 2012 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Ф2417/02-12, відповідно до якого Банком надано ОСОБА_1 кредит у сумі 625000 грн. на строк до 01 лютого 2032 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 лютого 2012 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок з прибудовами літ. А-2 загальною площею 120,9 кв. м., басейн літ. Д., альтанка літ. Е, огорожа № 3-5, зливна яма 6,7, замощення № І, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Нікітіної Галини, № 30.

12 лютого 2015 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № Ф2417/02-12 від 10 лютого 2012 року та договір відступлення прав за договором іпотеки № Ф2417/02-12/S-1, за яким Банк відступає ОСОБА_3 права вимоги до ОСОБА_1 в повному обсязі (у зв'язку з чим ОСОБА_3 стає в їх межах кредитором за кредитним договором та за договором іпотеки).

17 лютого 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір, згідно якого ОСОБА_3 приймає на себе обовязок сплачувати усі платежі(погашення всієї суми кредиту, відсотків, комісій, а також будь-яких інших платежів), що обумовлені кредитним договором № Ф2417/02-12 від 10 лютого 2012 року та договором іпотеки № Ф2417/02-12/S-1 від 10 лютого 2012 року, які укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредобанк».

Після погашення вказаного кредиту ОСОБА_3 (погашення всієї суми кредиту, відсотків, комісій, а також будь-яких інших платежів за кредитним договором), та виведення з-під застави будинку №30 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Нікітіної Галини, ОСОБА_1 зобовязується здійснити відчуження вказаного будинку у власність ОСОБА_3

Сторони за цією угодою домовились, що будуть сумісними зусиллями здійснювати всі необхідні заходи з метою продажу будинку №30 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою м.Харків, вул. Нікітіної Галини за максимально можливою ціною.

При цьому ОСОБА_1 в період дії цієї угоди зобовязується узгоджувати з ОСОБА_3 умови відчуження цього будинку.

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 усвідомлюють, що грошові кошти, які будуть отримані від продажу будинку у першу чергу повинні бути сплачені в рахунок погашення боргу ОСОБА_8 перед ОСОБА_9М.(заборгованість підтверджується розпискою ОСОБА_8 від 01 грудня 2011 року). На момент підписання сторонами цієї Угоди розмір заборгованості за вказаною розпискою складає еквівалент 53000 доларів США.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обовязків за цим договором.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року визнано припиненим кредитний договір № Ф2417/02-12 від 10 лютого 2012 року, укладений між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 у зв'язку із поєднанням боржника і кредитора в одній особі, визнано припиненим у зв'язку із припиненням основного зобов'язання договір іпотеки, в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року рішення суду від 13 серпня 2015 року в частині визнання припиненим кредитного договору від 10 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1, визнання припиненим договору іпотеки від 10 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 скасовано та в задоволенні позову в цій частині ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 149958, 36 грн. заборгованості за кредитним договором 1499, 58 грн. судового збору.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду встановлено, що договір від 17 лютого 2012 року не є договором про переведення боргу, оскільки відсутнє поєднання боржника і кредитора у межах одного і того самого договору (зобов'язання), по-друге, його укладено без письмової згоди Банку.

Відповідно до ст. 509, 526,598,601 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

З договору від 17 лютого 2012 року вбачається, що сторони передбачили порядок здійснення переходу права власності на житловий будинок, який є предметом іпотеки від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 шляхом виконання ОСОБА_3 обов'язку сплатити платежі як за кредитним договором від 10 лютого 2012 року. Згідно п. 2 договору після погашення ОСОБА_3 кредитного договору ОСОБА_1 зобовязується здійснити відчуження будинку у власність ОСОБА_3 Грошові кошти, які будуть отримані від продажу будинку в першу чергу повинні бути сплачені в рахунок погашення заборгованісті ОСОБА_8 перед ОСОБА_9, яка складає еквівалент 53000 доларів США.

Між тим, 12 лютого 2015 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, за яким новим кредитором ОСОБА_1 є ОСОБА_3 Отже, позивачка має сплачувати кошти за умовами,передбаченими кредитним договором(у певні строки, на певних умовах тощо) ОСОБА_3

Договір від 17 лютого 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не є договором про переведення боргу, договір було укладено без погодження з Банком кредитором та в ньому не було визначено розмір суми кредиту, відсоткової ставки за користування коштами,строк сплати, штрафні санкції та інших умов,які є істотними умовами договорів кредиту та/або позики.

Отже, правовідносини за договорами від 12 лютого 2015 року та 17 лютого 2012 року не можна вважати такими, що містять однорідні зустрічні вимоги.

Посилання ОСОБА_1 щодо відсутності правової підстави виникнення у ОСОБА_3 права власності на обєкт нерухомості, оскільки надана реєстратору заява не є одностороннім правочином на підставі якої можливе виникнення права власності безпідставне і судовою колегією не приймається.

Згідно ст. 33, 36, 37 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про

звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Згідно із пунктом 5.3. договору іпотеки іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави на власний розсуд звертає стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса або у позасудовому порядку продає від свого імені предмет іпотеки чи приймає предмет іпотеки у свою власність, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п. 5.4. за рішенням іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватися наступним чином (договір про задоволення вимог іпотекодержателя): 5.4.1. У випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець передає у власність іпотекодержателю предмет іпотеки. Ціна придбання визначається шляхом експертної оцінки предмету іпотеки на день придбання. У разі, якщо ціна предмету іпотеки, який передається іпотекодержателю у власність, є меншою від суми заборгованості, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за рахунок іншого майна іпотекодавця. Витрати на проведення експертної оцінки покладаються на іпотекодавця. Рішення про прийняття у власність предмету іпотеки приймається іпотекодержателем одноособово. Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя. Іпотекодавець засвідчує, що достатньою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки є цей договір та письмове рішення іпотекодержателя про прийняття у власність предмету іпотеки. Цей договір та письмове рішення іпотекодержателя мають силу договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іпотекодавецем.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 650347,36 грн.

Оскільки ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору, виникла заборгованість, яка стягнута за рішенням суду.

З метою задоволення своїх вимог кредитором відповідно до умов іпотечного договору на адресу ОСОБА_1 04 грудня 2015 року через приватного нотаріуса направлена вимога про усунення порушення зобов'язань по кредитному договору з вимогою погасити заборгованість перед ОСОБА_3 та роз'яснено щодо її права звернути стягнення на предмет іпотеки.

24 березня 2016 року державним реєстратором здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3

Дана процедура звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку передбачена умовами договору і не є одностороннім правочином, вчиненим ОСОБА_3 щодо виникнення права власності.

Отже, вимоги ОСОБА_1 про припинення обтяження нерухомого майна, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності та відновлення запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо її права власності на будинок задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 28 серпня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: