Справа № 357/9923/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Чирко С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Приват банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з цим позовом та зазначив, що 03.02.2011р. з відповідачем було укладено договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного лімітуна платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Свої зобов`язання банк виконав, однак свого обов`язку по поверненню кредиту відповідач не дотримався, внаслідок чого станом на 30.06.2016р. утворилась заборгованість у загальній сумі 11297,18грн., у тому числі, по кредиту 5884,34 грн., по процентах за користування кредитом - 4198,69 грн., по пені за прострочення сплати кредиту 200 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.- штраф (фіксована складова); 514.15 грн.- штаф процентна складова. Цю заборгованість, а також судові витрати просив стягнути з відповідача на свою користь.

У судове засідання позивач свого представника не направив, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 , у судовому засіданні позов не визнав пояснив, що не міг сплачувати суму боргу так як згідно Указу Президента від 14.01.2015 року №15 «Про часткову мобілізацію 28.01.2015 р. був призваний Білоцерківським об`єднаним міським військовим комісаріатом Київської області в Збройні сили України, а також згідно довідки за №662 від 23.09.2016 приймав участі у війні в бойових діях в зоні АТО з 06.03.2015 року по 02.08.2016 р. на територіях Донецької та Луганської областей в складі в/ч пп В 1060.

Вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого.

Відповідно до ч.1 ст.3, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а звернувшись до суду, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи, доказуванню не підлягають (ч.3 ст.61 ЦПК України).

Як встановлено судом, 03.02.2011 р. між сторонами було укладено кредитний договір №б/н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Судом встановлено, що відповідач дійсно проходив військову службу згідно довідки від 05.02.2015 р. №15/М в якій вказано, що відповідач по справі згідно Указу Президента від 14.01.2015 року №15 «Про часткову мобілізацію 28.01.2015 р. був призваний Білоцерківським об`єднаним міським військовим комісаріатом Київської області в Збройні сили України, а також згідно довідки за №662 від 23.09.2016 приймав участі у війні в бойових діях в зоні АТО з 06.03.2015 року по 02.08.2016 р. на територіях Донецької та Луганської областей в складі в/ч пп НОМЕР_1 .

Отримання кредиту відповідач визнав, наявності заборгованості за кредитом заперечував, оскільки не мав можливості погашати вчасно кредит.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті).

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу; у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК).

Згідно ст.ст.526,527 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимога позивача ґрунтується на законі, однак підлягає частковому задоволенню, на підставі такого.

Враховуючи викладене, суд виключає стягнення боргу за період з 28.01.2015 року по 29.03.2016 р, тому у задоволенні цієї частини вимог суд відмовляє.

Керуючись наведеними нормами та ст.ст.60,88,212,214,215, 223, 293-296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :
Позов Публічного акціонерного товариства "Приват банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Приват банк" 5884 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 487,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова