Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1762/17
Провадження № 2-к/553/2/2017
У Х В А Л А

Іменем України

08.12.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотання заступника начальника Головного фінансового управління Брестського обласного виконавчого комітету про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Ленінського районного суду м. Бреста Республіки Білорусь від 14.03.2016 року в частині стягнення витрат, повязаних з розглядом справи, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року до Ленінського районного суду м. Полтави з Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надійшло для розгляду заступника начальника Головного фінансового управління Брестського обласного виконавчого комітету про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Ленінського районного суду м. Бреста Республіки Білорусь від 14.03.2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив права володіння та користування житловим приміщенням в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави витрат повязаних з розглядом справи в сумі 188250 білоруських рублів.

Ухвалою суду від 13.07.2017 року справу прийнято до свого провадження.

На виконання вимог ст. 395 ЦПК України судом направлено на адресу боржника ОСОБА_2, зазначену у клопотанні та приєднаних до нього документах, - України, АДРЕСА_1, повідомлення про надходження до суду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а також запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Конверти з повідомленнями на імя ОСОБА_2 повернулися до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Статтею 391 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

За змістом положень ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ст. 395 ЦПК України про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п'ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а так само коли у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Бреста Республіки Білорусь від 14.03.2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив права володіння та користування житловим приміщенням визнано ОСОБА_2 втративши право володіння та користування житловим приміщенням за адресою: місто Брест, вулиця Брестських дивізій, 19-29, в звязку з виїздом на місце проживання в інше житлове приміщення. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 188250 рублів витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно довідки голови Ленінського районного суду м. Бреста Республіки Білорусь рішення суду від 14.03.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право володіння та користування житловим приміщенням вступило в законну силу 25 березня 2016 року та підлягає виконанню. Громадянин ОСОБА_2 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду згідно норм Цивільного процесуального кодексу Республіки Беларусь і йому була вручена копія позовної заяви. Підтвердження про його повідомлення мається в матеріалах справи. Рішення Ленінського районного суду м. Бреста Республіки Білорусь від 14.03.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право володіння та користування житловим приміщенням, в частині стягнення витрат, повязаних з розглядом справи, не виконувалося на території Республіки Беларусь. Місце проживання боржника за адресою: України, АДРЕСА_1.

В ст. 54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини цивільних, сімейних і кримінальних справах встановлено, що суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Як встановлено в ч. 1 ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

За змістом норми ст. 392 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Оскільки усі повідомлення, направлені судом на ім'я ОСОБА_3 за адресою його місця проживання, зазначеною у клопотанні, повернуто до суду без вручення адресату, у відповідності з положеннями ч. 3 ст. 122 ЦПК України судом направлений запит до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, з відповіді на який № 16-18/15450 від 25.10.17 року вбачається, що відомості про реєстрацію ОСОБА_2 за наявними обліками Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Полтавської міської ради відсутні.

Таким чином, наявні в розпорядженні суду документи не дають підстав стверджувати, що ОСОБА_2 на час розгляду даного клопотання зареєстрований та проживає на території Подільського району м. Полтави. Відтак оскільки місце проживання (перебування) ОСОБА_2 встановити не виявилося можливим, дані про наявність у нього майна на території Подільського району м. Полтави відсутні, приходжу до висновку, що клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду подано до неналежного суду.

В ч. 4 ст. 394 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені в ч. 3 цієї статті документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про необхідність залишення клопотання заступника начальника Головного фінансового управління Брестського обласного виконавчого комітету про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду без розгляду та повернення його заявнику у зв'язку з непідсудністю даної справи Ленінському районному суду м. Полтава.

Керуючись ст. 391-398 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника Головного фінансового управління Брестського обласного виконавчого комітету про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Ленінського районного суду м. Бреста Республіки Білорусь від 14.03.2016 року в частині стягнення витрат повязаних з розглядом справи залишити без розгляду та повернути.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4