У Х В А Л А

29 грудня 2017 року

м. Київ

справа № 487/4977/16-ц

провадження № 61-558ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В.А., розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 січня 2017 року, додаткове рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 17 листопада 2017 року в справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та відібрання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2017 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу назаочне рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 січня 2017 року, додаткове рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 17 листопада 2017 року в даній справі.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з частиною 3 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII «Перехідні положення»ЦПКУкраїни заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, касаційна скарга, подана до 15 грудня 2017 року, за формою та змістом має відповідати вимогам, встановленим ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-IV.

Подана ОСОБА_1 касаційна скарга не відповідає вимогам статті 326 ЦПК України від 18 березня 2004 року, оскільки заявником не сплачено судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VІ в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон), який набрав чинності 01 вересня 2015 року.

Частиною 3 статті 6 Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ставка судового збору, що була чинною на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена статтею 4 Закону, була визначена у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з квитанцією № 0.0.910662845.1 від 07 грудня 2017 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 661 грн. 44 коп., проте враховуючи, що предметом спору заявленого позову є, серед інших,дві вимоги немайнового характеру (визначення місця проживання дитини та відібрання малолітньої дитини), заявник має доплатити судовий збір у розмірі 1 322 грн.88 коп. та надати оригінал квитанції.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у місті Києві, МФО 820019, р/р 0007, ККДБ - 22030102.

Приписами частини 2 статті 328 та статті 121 ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-IV визначено, що у разі надходження касаційної скарги, не оплаченої судовим збором, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала. Якщо заявник у встановлений строк сплатить суму судового збору, касаційна скарга вважається поданою в день її первісного подання. Інакше скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Аналогічні положення містяться і в частині 2 статті 393 ЦПК України у чинній редакції, згідно з якою у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, зокрема, якщо до скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючисьстаттями 185, 392, 393, пунктом 11 Розділу ХІІІ ЦПК України, статтями 121, 328 ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-IV,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргуОСОБА_1 на заочне рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 січня 2017 року, додаткове рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 17 листопада 2017 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 січня 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде визнана неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук