УХВАЛА

27 квітня 2017 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Тимощук О.Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28.08.2012 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що в прийнятті такої заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено ст. 377-1 ЦПК України, у відповідності з якою питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Діючим ЦПК України не передбачено порядок та вирішення питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

У разі врегулювання боргових зобов»язань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі вищенаведеного, приходжу до висновку, що заявнику за її заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон слід відмовити у відкритті провадження, оскільки така заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 122, 377-1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Роз'яснити заявнику, що розгляд питання про зняття (скасування) обмеження щодо особи у праві виїзду за межі України належить до компетенції державного виконавця.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_2