Провадження № 2/638/4744/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Грищенко І.О.

при секретарі Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

11.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утриманнядитини, ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 713 гривень щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову.

29.11.2017 року позивач уточнив позовні вимоги, та просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В частині вимог, щодо стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утриманнядитини, ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 713 гривень щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову, позивач відмовився.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він мав фактичні мав фактичні шлюбні відносини з Відповідачем, ОСОБА_2, в результаті яких ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_3. Під час знаходження Відповідача з дитиною у стаціонарі я неодноразово відвідував матір з дитиною, турбувався про їх стан здоров'я, забезпечив дитину необхідним одягом ні виписці з лікарні. Також я забрав дитину з пологового будинку за місцем свого проживання та зареєстрував сина на своє прізвище. Відповідач не приймала та не приймає жодної участі у вихованні, не турбуєтьсяро звитком дитини, не піклується здоров'ям сина, тощо.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги задовольнити в частині позбавлення відповідача батьківських прав, від решти позовних вимог відмовився. Просив справу розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву нотаріально засвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харітоновою Я.М., (зареєстровано в реєстрі за №4481 від 15.09.2017 р.), в якій зазначила, що вона повністю відмовляється від батьківських прав стосовно малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про народження дитини №67), а також повністю відмовляється щодо прав та обов'язків щодо виховання дитини. Заявляє, що жодної участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Вихованням та утриманням дитини займається батько ОСОБА_1. З позовом про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про народження №67) згодна та просить позов задовольнити. Справу розглядати без її участі.

Уповноважений представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, подала письмову заяву, в якій служба підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати без участі представника. До заяви додано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що ОСОБА_1 мав фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_2, що не оспорюється відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Від шлюбних відносин народився син - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 виданого 02.02.2017 року Дзержинським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, де в графі батько зазначено - ОСОБА_1, в графі мати - ОСОБА_2.

Позивач зазначив, що забрав дитину з пологового будинку за місцем свого проживання та зреєстрував на своє прізвище. З того часу, мати дитини відповідач ОСОБА_2 жодного разу не поціквавилась становм здоров'я та розвитком дитини. Не приймала та не приймає жодної участі у вихованні, не турбується розвиток дитини, не піклується здоров'ям сина.

Син проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради №04-10-11/1406-17 від 02.03.2017 р., та знаходиться на його утриманні.

З даних висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 27.09.2017 №540 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно, малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що Малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з батьком, ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, де для дитини створені належні умови для проживання та розвитку.

ОСОБА_2 з дитиною ніколи не проживала, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина, не цікавиться станом його здоров'я.

Згідно з інформацією адміністрації Харківського міського клінічного пологового будинку № 2 імені М.Х. Гельферіха, де народився малолітній ОСОБА_3, після народження дитини ОСОБА_2 написала заяву про відмову забирати її з пологового будинку доддому, мотивуючи тим, що батько дитини - ОСОБА_1, одружений і на теперішній час вона з ним не підтримує контакт, а також не має постійного місця мешкання. Після інформування ОСОБА_1 про народження дитини він відразу з'явився до пологового будинку та під час знаходження ОСОБА_2 у стаціонарі неодноразово провідував її та дитину, турбувався про стан їх здоров'я, забезпечив дитину необхідним одягом при виписці з лікарні, зареєстрував дитину на своє прізвище та забрав дитину за місцем свого мешкання, про що надав відповідну заяву адміністрації пологового будинку.

Згідно з інформацією адміністрації Харківської міської дитячої поліклініки № 4, де малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває під наглядом фахівців з народження, на профілактичні огляди в поліклініку з хлопчиком приходить його батько - ОСОБА_1 Мати дитини - ОСОБА_2 до лікаря-педіатра дільничного для здійснення медичного огляду дитини не зверталась.

Згідно з інформацією адміністрації медичного центру «Ваш ребенко» який належить 1111 «Ясен» , де малолітній ОСОБА_3 знаходиться на обліку, за період з 26.04.2017 по теперішній час було три звернення до медичного центру. Клініку разом з дитиною відвідував та здійснював оплату медичних послуг батько дитини.

Згідно з інформацією начальника Поштамту-ЦПЗ № 1 на ім'я ОСОБА_1 в період з 01.08.2016 по 30.07.2017 поштові перекази від ОСОБА_2 в виплаті не значаться.

ОСОБА_2 надала нотаріально засвідчену заяву про визнання вимоги щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія).

Враховуючи вищезазначене та рекомендацію Комісії, керуючись ст.ст. 19, 164 Сімейного кодексу України в інтересах дитини, Управління служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до вимог ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідач самоусунулась від виконання обов'язків по вихованню сина, не піклувалась та не піклується про його фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, жодного разу не намагалась зустрітися з сином.

Згідно п.п. 1 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вимогами ст. 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, суд вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, винятково в інтересах дитини, доцільно й не суперечить вимогам сімейного законодавства України.

На підставі аналізу наведених у сукупності доказів, суд доходить висновку, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, в зв'язку з чим вбачаються підстави для позбавлення його батьківських прав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, ч.4 ст. 169, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд І інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий судя: І.О.Грищенко