Провадження № 2/752/981/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,-

встановив?

позивачі звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Мотивує свої вимоги тим, що 07 вересня 2015 року на 21 км. Старообухівського шосе водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ЗАЗ» р.н. НОМЕР_1 порушив вимоги п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Деу», р.н. НОМЕР_2, а останній в свою чергу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1, який проходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу.

Внаслідок наїзду, ОСОБА_1 отримав легкі тілесні ушкодження.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 20000 гривень, оскільки внаслідок протиправного кримінального діяння вчиненого ОСОБА_4, він - потерпілий зазнав фізичного болю, злякався за своє життя, зазнав душевних страждань, пережив шок, та досі переживає за свій зовнішній вигляд.

В свою чергу ОСОБА_2 зазначила, що на момент дорожньо-транспортної пригоди вона перебувала на сьомому місяці вагітності і вона дізнавшись про те, що її чоловік ОСОБА_1 перебуває у лікарні перенесла емоційний стрес, та була змушена приймати заспокійливе.

Свої моральні страждання ОСОБА_2 оцінює у 5000 гривень та просить їх стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивачів та Позивач ОСОБА_1 підтримали вимоги позовної заяви та наполягали на стягненні моральної шкоди саме з ОСОБА_3

Відповідач в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду письмові заперечення, у яких у тому числі зазначив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди він перебував у відрядженні, про що надав відповідний наказ. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Третя особа в судове засідання не забезпечила явку свого представника. Про час та місце розгляду справи повідомлялася за останньою відомою адресою місцезнаходження.

Заслухавши представника позивача, позивача ОСОБА_1, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року ОСОБА_3 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до обставин встановлених судом вбачається, що 07 вересня 2015 року на 21 км. Старообухівського шосе водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ЗАЗ» р.н. НОМЕР_1 порушив вимоги п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Деу», р.н. НОМЕР_2, а останній в свою чергу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1, який проходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу.

На даний час постанова суду є такою, що набрала законної сили.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

З матеріалів наказу КП «ВодоГео» за № 56 від 04 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 07.09.2015 року був направлений у відрядження автомобілем «ЗАЗ ВІДА», р.н. НОМЕР_1.

Відповідно, судом встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 виконував свої трудові обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових(службових) обов'язків.

В судовому засіданні позивач та представник позивачів наполягали на стягненні моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3, при цьому категорично заперечуючи, щодо залучення до участі в справі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановивши факт виконання ОСОБА_3 в момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди своїх трудових обов'язків і з урахуванням правил ч. 1 ст. 1172 ЦК України, суд дійшов висновку, що позивачами пред'явлено позов не до тієї особи, яка є належним відповідачем у даних правовідносинах, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак