Справа №265/7906/16-ц
Провадження №2/265/444/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

за участю секретаря Монтач А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу та відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу та відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначила, що 07.08.2015 року приблизно о 06-00 годині водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Набережній в місті Маріуполі, провив неуважність та необережність, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, який, у свою чергу, виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на пішохода позивача ОСОБА_1 Внаслідок наїзду позивачеві були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вироком суду від 02.11.2015 року, зміненим ухвалою апеляційного суду від 29.02.2016 року, з ТОВ «Торгівельна компанія «Золотий Урожай» на користь позивача було стягнуто моральну шкоду у сумі 18765,57 гривень, та з ПАО «Страхова компанія «ВУСО» моральну шкоду 234,43 гривень, витрати на стоянку 400,00 гривень, витрати на евакуатор 700,00 гривень, витрати на придбання медикаментів 4688,57 гривень, а всього 6023,00 гривень. В межах кримінального провадження позивачем ОСОБА_1 були понесені витрати на правову допомогу у загальній сумі 6000,00 гривень, які залишились не відшкодованими. Крім того, позивачем ОСОБА_1 були додатково понесені витрати на придбання медикаментів у сумі 899,74 гривень. Просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 гривень, та витрати на придбання медикаментів у сумі 899,74 гривень.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги, в остаточній редакції яких просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу, понесені нею у межах кримінального провадження, у сумі 6000,00 гривень, а також відшкодувати з рахунок відповідача додатково понесені нею витрати на придбання медикаментів у сумі 1173,43 гривень.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, просили вирішувати справу у їх відсутність, на задоволенні позову наполягали.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не прибув, надавши заяву про визнання кінцевої редакції предявленого позову, просив вирішувати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінального провадження, оцінивши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість предявленого позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Крім того, зазначеним вироком суду на користь потерпілої ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» стягнуто моральну шкоду 1234,43 гривень, витрати на стоянку 400,00 гривень, витрати на евакуатор 700,00 гривень, витрати на придбання медикаментів 4688,57 гривень, витрати на правову допомогу 1361,65 гривень, а також на її користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий Урожай» моральну шкоду 18765,57 гривень, витрати на правову допомогу 3638,35 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29 лютого 2016 року вирок суду першої інстанції змінено, а саме на користь потерпілої ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» стягнуто моральну шкоду 234,43 гривень, витрати на стоянку 400,00 гривень, витрати на евакуатор 700,00 гривень, витрати на придбання медикаментів 4688,57 гривень, а також на її користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий Урожай» моральну шкоду 19765,57 гривень. З мотивувальної та резолютивної частини вироку виключено стягнення з ПАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «ТК «Золотий Урожай» витрат на правову допомогу в сумі 1361,65 гривень та 3638,35 гривень відповідно виключено.

Доведеними обставинами, викладеними в мотивувальній частині даного судового рішення, є наступне.

7 серпня 2015 року приблизно об 6-00 год. водій ОСОБА_2, керуючи за наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 504725 технічно справним автомобілем НОМЕР_3, здійснював на ньому рух по проїзній частині вул. Набережній з боку вул. Пашковського у напрямку вул. Торгової в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області, та на шляху прямування, проїжджаючи ділянку дороги в районі електроопори № 32, розташованої зліва відносно руху транспортного засобу, діючи в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які регламентують: «п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди»; діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, об'єктивно маючи можливість запобігти дорожньо-транспортній події та маючи можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, а саме: за розташуванням автомобіля НОМЕР_4, який знаходився на смузі його руху в статичному положенні в попутному напрямку, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості або зупинки керованого ним автомобіля марки «ГАЗ 33021», та правою передньою частиною кузова вказаного транспортного засобу скоїв наїзд на автомобіль «ЗАЗ-ДЕУ Нубіра» реєстраційний номер АН 82 92 II, який після наїзду на нього в некерованому стані виїхав за межі проїжджої частини праворуч, де правою бічної передньою частиною автомобіля «ЗАЗ-ДЕУ Нубіра» стався наїзд на пішохода ОСОБА_1, власника автомобіля «ЗАЗ-ДЕУ Нубіра», яка знаходилась за межами проїзної частини на узбіччі. Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження в вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку, забій мяких тканин обличчя, закритий перелом кісток носа зі зміщенням, рублена рана носа, повний передньонижній вивих лівої плечової кістки, перелам правої головки малогомілкової кості без зміщення, які по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що потребували для свого лікування тривалий час, строком більш ніж 21 день. Допущені водієм ОСОБА_2 порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно небезпечних наслідків.

Вищезазначені встановлені судом обставини за положеннями ст. 61 ЦПК України щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалено вирок у кримінальному провадженні, беруться до уваги в межах вирішення позову у даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з первісних платіжних документів, наданих позивачем ОСОБА_1, упродовж листопада 2016 року та січня 2017 року нею були понесені витрати на придбання медикаментів у загальній сумі 1173,43 гривень.

Зазначена сума у повному обсязі визнана відповідачем ОСОБА_2, а отже суд стягує з нього дану суми шкоди на користь позивача, як встановлену та доведену в ході судового розгляду справи.

Крім того, матеріалами дослідженого в судовому засіданні кримінального провадження та даного позову встановлено, що позивачем ОСОБА_1 також були понесені витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 гривень.

У відповідності до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до який в сенсі ст. 79 ЦПК України також віднесено і витрати на правову допомогу.

З урахуванням визнання відповідачем ОСОБА_2 предявленого позову, суд вважає необхідним задовольнити позов і в цій частині, стягнувши з останнього на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею витрати на правову допомогу у зазначеному розмірі.

Відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 640,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст. 124 КПК України, ст.ст. 10, 15, 11, 60, 79, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу та відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, матеріальну шкоду у сумі 1173,43 гривень, витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 гривень, а разом 7173 (сім тисяч сто сімдесят три) гривень 43 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ________________________