Справа № 615/1405/17
Провадження № 4-с/615/15/17
У Х В А Л А

21 грудня 2017 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Товстолужського О. В.,

при секретареві Неділько І.О.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

стягувача ОСОБА_3,

представника стягувача ОСОБА_4,

представників відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Валківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

в с т а н о в и в:

01 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Валківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

В скарзі зазначено, що в листопаді 2016 року, ОСОБА_3 предявила ОСОБА_1 вимогу про виселення із житлового будинку в м. Валки Харківської області, провулок Заводський, 11, мотивуючи тим, що вказаний житловий будинок не був реалізований з публічних торгів, а виконавча служба запропонувала їй залишити це майно за собою. Про те, що проводились вказані електронні торги ОСОБА_1 відомо не було. Підставою передачі будинку на публічні торги стало те, що згідно акту опису майна за адресою проживання заявника не виявлено іншого майна на яке може бути звернуто стягнення. Проводячи виконавчі дії по опису майна, яке належить ОСОБА_1, державний виконавець не вказав в акті опису будь-якого наявного в будинку та в прибудинкових будівлях майна, хоча будинок є єдиним житлом, в якому на час проведення опису була наявна побутова техніка, меблі та інші речі, які могли бути реалізовані для погашення боргу. Крім того, державний виконавець, повинен був перевірити інші джерела її доходів за рахунок яких можна виплатити борг, а саме звернути стягнення на заробітну плату, яку ОСОБА_1 отримує працюючи з 1990 року по даний час на посаді диспетчера Валківської автостанції.

ОСОБА_1 прохає визнати незаконними дії державного виконавця щодо звернення стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Валки, пров. Заводський, 11, та передачу цього майна для реалізації з електронних торгів ДП «СЕТАМ».

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримала та пояснила, що будинок №11 по провулку Заводському в м. Валки Харківської області є єдиним її житлом, а виконавча служба не здійснила усі залежні від них дії, щоб виконати рішення не за рахунок нього.

Представник заявника в судовому засіданні пояснив, що чинний на той момент Закону України «Про виконавче провадження», передбачав звернення стягнення на житло, як крайній захід впливу на боржника. Державний виконавець, за думкою представника заявника, за наявності даних про постійне місце роботи боржника, зобов'язаний був прийняти заходи, щодо перерахування коштів на виконання рішення із зарплатні боржника, чого зроблено не було.

Стягувач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення скарги та пояснили, що ані стягувач, ані державні виконавці не порушили жодних норм Закону України «Про виконавче провадження». Боржник ОСОБА_1 добровільно не виконувала рішення суду і, не дивлячись на те, що вона уникала ознайомлення з рішеннями виконавця, все одно мала відомості про свої обов'язки, а також про те, що врешті-решт відбувається звернення стягнення на її житло.

Представник відділу державної виконавчої служби в судовому засіданні пояснив, що відповідно до статтей 30, 68, Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент відкриття виконавчого провадження, строк виконавчого провадження становив 6 місяців, а, звернення стягнення на заробітну плату може здійснюватись, якщо сума боргу не перевищує 3 розмірів мініальної заробітної плати. Крім того, ОСОБА_1 знала про наявність виконавчого провадження та була ознайомлена накладення арешту на будинок та із його оцінкою, що підтверджується її підписами в акті опису й арешті майна від 27.08.2014 року та акті державного виконавця від 19.12.2014 року.

Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши скаргу, матеріали цивільної справи №615/1785/13-ц та виконавче провадження №42707539, прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, Валківським районним судом Харківської області 20.03.2014 року, на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 10.02.2014 року виданий виконавчий лист.

Зазначений виконавчий лист став підставою для відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача, що витікає з постанови державного виконавця від 28.03.2014 року.

Постановою державного виконавця від 07.04.2014 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 в межах суми стягнення, а саме 34 340 грн. 00 коп.

Зі змісту акту опису й арешту майна від 27.08.2014 року витікає, що державним виконавцем описано і заборонено відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, що належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: Харківська область, м. Валки, пров. Заводський, 11.

ОСОБА_1 не заперечила, що в акті опису міститься її підпис.

Також акт містить особистий підпис ОСОБА_1 про прийняття на відповідальне зберігання вказаного майна. Будь-які зауваження чи заяви від ОСОБА_1 не надходили.

Постановою державного виконавця від 17.10.2014 року призначено експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, з метою здійснення оцінки майна ОСОБА_1

Відповідно до звіту від 05.12.2014 року, вартість житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Валки, пров. Заводський, 11, та належить ОСОБА_1 складає 70 214 грн. 00 коп.

З актів державного виконавця від 19.12.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ознайомлені із зазначеними результатами оцінки житлового будинку.

Таким чином, ОСОБА_1 було відомо про те, що її житловий будинок був описаний та оцінений з метою його продажу.

Відповідно до протоколу №75784 від 24.04.2015 року, електронні торги не відбулись через відсутність допущених учасників торгів.

На підставі постанови державного виконавця від 11.11.2015 року проведено повторно оцінку житлового будинку, оскільки нерухоме майно не було реалізоване на електронних торгах.

Відповідно до висновку про вартість майна від 18.11.2015 року, вартість житлового будинку, що належав ОСОБА_1 складала 70 000 грн. 00 коп.

Відповідно до протоколу №92954 від 26.06.2015 року електронні торги знову не відбулись із аналогічних підстав.

Вказаний висновок був направлений на зареєстровану адресу ОСОБА_1, однак поштове відправлення повернулось на адресу відділу виконавчої служби із зазначенням причин не вручення «За закінченням терміну зберігання».

Згідно протоколу №159181 від 21.04.2016 року, електронні торги не відбулись через відсутність допущених учасників торгів.

У звязку із не проведення чергових електронних торгів, проведена оцінка вартості житлового будинку, яка у відповідності до звіту від 01.08.2016 року становить 70 000 грн. 00 коп.

Вказаний висновок знову не був отриманий ОСОБА_1 із аналогічних причин.

Водночас, відповідно до протоколу №198953 від 21.09.2016 року, торги знову не відбулись через відсутність допущених учасників торгів.

Вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями не був реалізований на трьох електронних торгах, а тому листом начальника Валківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за №8156 від 11.11.2016 року ОСОБА_3 було розяснено право залишити за собою непродане майно, при цьому необхідно внести на відповідний рахунок відділу різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача.

18.11.2016 року ОСОБА_3 подала до відділу ДВС заяву, в якій зазначила, що бажає залишити за собою вказаний житловий будинок та надала квитанцію про сплату на депозитний рахунок сумі 37 560 грн. 00 коп. різницю між початковою вартістю та сумою заборгованості.

ОСОБА_1 були розяснені вищезазначені обставини та те, що ОСОБА_3 звернулась із заявою про залишення за собою нереалізованого будинку, проте ОСОБА_1 відмовилась від підпису про ознайомлення, що витікає з листа в.о. начальника відділу ДВС №8160 від 18.11.2016 року.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржник була обізнана про його наявність, про що свідчать її підписи в деякий документах (а.с. виконавчого провадження 20-21,42,44), а також чеки про добровільну сплату частини боргу.

Оскаржуючи дії державного виконавця зі звернення стягнення на житло, заявник посилається на ту обставину, що замість того, щоб зменшувати суму боргу за рахунок її зарплатні, державний виконавець зосередив увагу саме на єдиному її житлі.

Суд не погоджується з таким твердженням, оскільки суть примусового виконання судового рішення полягає не у діях зі стягнення незначних сум з доходів боржника, а в прийнятті заходів, щодо повного та безумовного стягнення боргу, в тому числі шляхом його звернення на нерухоме майно.

В зворотньому випадку, звернення стягнення на заробітну платню боржника, призвело б до безпідставної розсрочки виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст 30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на день відкриття виконавчого провадження), державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на день відкриття виконавчого провадження), стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно з ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження), у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Оскільки ОСОБА_1 було відомо про здійснення виконавчого провадження, остання, з огляду на ту обставину, що у неї не було достатніх коштів, мала право запропонувати те майно, на яке необхідно було в першу чергу здійснити стягнення в рахунок погашення боргу, проте вона таким право не скористалась, а тому її посилання на ту обставину, що державний виконавець зобовязаний був проводити стягнення на заробітну плату судом не приймаються до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження), звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно з ч. ч. 5,6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі

нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Таким чином, державним виконавцем повністю було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

Крім того, суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1, що їй було не відомо про те, що будинок проданий стягувачу, оскільки опис майна і його арешт, а також проведення оцінки майна, само по собі свідчить про намір державного виконавця здійснити продаж нерухомості.

Відповідно до квитанції, що міститься в матеріалах скарги, ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

Оскільки в заява задоволенню не підлягає, суд вважає за необхідне покласти їх на заявника, проте вважати їх сплаченими.

Керуючись ст. ст. 259-261, 268, 450-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги про визнання незаконними дій державного виконавця щодо звернення стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Валки, пров. Заводський, 11 та передачу цього майна для реалізації з електронних торгів ДП "Сетам" - відмовити.

Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги покласти на заявника та вважати сплаченими.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Товстолужський