Номер справи 623/930/16-ц
Номер провадження 2/623/28/2017
РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуренко М. О.

з участю: секретаря - Телешевської В. Ю.

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_3, Ізюмського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання права власності, виключення майна з опису та звільнення з-під арешту,

в с т а н о в и в :

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_3, Ізюмського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання права власності, виключення майна з опису та звільнення з-під арешту.

Позивач просив визнати право власності на предмети, вказані в акті опису та арешту майна від 24.03.2016 року, а саме: кухонний гарнітур з трьох напільних та двох навісних шаф коричневого кольору; мікрохвильова піч Панасонік білого кольору; електрична шафа Асель червоного кольору; кухонний куток коричневого кольору; шафа коричневого кольору; пральна машина LG електронік білого кольору на 5 кг; два крісла білого кольору; телевізор Стартсірого кольору; музичний центр Технік; електричний обігрівач; магнітола Спартак; приставка Т-2; електричний чайник Філіпс білого кольору; електричний обігрівач Хеліос; мікрохвильова піч Горенія; мікрохвильова піч Самсунг; пилосос еу-2; стіл скляний; стілець білого кольору; офісні меблі: шафа, стіл, тумба, полка навісна, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Ізюмського району Харківської області, включити їх з опису та звільнити з-під арешту.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечувала.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ "Приватбанк" заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник Ізюмського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні встановлено, що Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.05.2011 року по справі № 2016/2-21/11 з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" стягнена заборгованість по кредитному договору в сумі 255883,03 грн., судовий збір 850,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення 15 грн.

Відповідно до даного рішення 23.07.2012 року був виданий виконавчий лист.

14.03.2016 року винесена вимога державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, в якій вказано, що 19.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У встановлений строк для самостійного виконання рішення суду не виконано. 27.01.2015 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 25588,30 грн. 16.11.2015 року винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 51,75 грн., до ВДВС ОСОБА_3 не з'являється. У зв'язку з чим виникла необхідність здійснення заходів примусового виконання рішення. Державний виконавець вимагав надати підтверджуючі документи про сплату боргу до ВДВС в сумі 281541,33 грн. в строк до 23.03.2016 року. У разі ненадання підтверджуючих документів про сплату боргу призначити виконавчі дії по виконанню даного рішення суду на 24.03.2016 року з 11-00 до 13-00 год. за адресою: АДРЕСА_1, де будуть проводитись виконавчі дії шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_3, знаходитись вдома та не чинити перешкод при виконанні виконавчого документу. (а.с.7).

24.03.2016 року згідно акту опису й арешту майна вилучено майно, за адресою: АДРЕСА_1, а саме: кухонний гарнітур з трьох напільних та двох навісних шаф коричневого кольору; мікрохвильова піч Панасонік білого кольору; електрична шафа Асель червоного кольору; кухонний куток коричневого кольору; шафа коричневого кольору; пральна машина LG електронік білого кольору на 5 кг; два крісла білого кольору; телевізор Стартсірого кольору; музичний центр Технік; електричний обігрівач; магнітола Спартак; приставка Т-2; електричний чайник Філіпс білого кольору; електричний обігрівач Хеліос; мікрохвильова піч Горенія; мікрохвильова піч Самсунг; пилосос еу-2; стіл скляний; стілець білого кольору; офісні меблі: шафа, стіл, тумба, полка навісна. (а.с.8,9).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачами по справі, і відповідачами в справі суд притягує боржника та особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до положення ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

В позовах про звільнення майна з-під арешту позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон пов'язує право власності на арештоване майно чи право володіння ним на підставі закону чи договору з власником; факт порушення його права.

У зв'язку з тим, що, як правило, в актах матеріального права встановлюються винятки з правил розподілу обов'язку у доказуванні, то і особлива увага приділяється доказовим презумпціям. Факти, які презумуються, мають бути включені до предмета доказування. На такій позиції стоїть як законодавство, так і судова практика. Предметом доказувальної презумпції в справах про звільнення майна з-під арешту є встановлене припущення про те, що майно, яке знаходиться в приміщенні боржника, вважається його власністю, поки не доведено інше.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При описі були присутні: державний виконавець Березка О. В., боржник ОСОБА_3, представники стягувача ПАТ КБ «Приват банк» Багмет Д.В. та ОСОБА_6

Описане майно прийняла на відповідальне зберігання ОСОБА_3 та отримала копію акту опису та арешту майна.

Зауваження або заяви осіб, що були присутніми під час опису майна - відсутні.

Таким чином, суд вважає, що не надано жодного документу, який би підтверджував, що спірне майно було придбане позивачем чи йому подароване, чеків суду не надано, джерел коштів на придбання оспорюваного майна та інших документів, які б могли суду дати підставу на ідентифікацію товару або встановлення його належності позивачеві суду надано не було.

Керуючись ст. 10, 11, 16, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218ЦПК України, ст. 56, 59, 60 Закону України "Про виконавче провадження", суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_3, Ізюмського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання права власності, виключення майна з опису та звільнення з-під арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: М. О. Гуренко