Провадження 2/127/5047/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці про визнання дій державного виконавця незаконною та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної Казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання дій державного виконавця незаконною та відшкодування моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що відповідно до рішення Вінницького міського суду від 17.04.2014року позов ОСОБА_1 був задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 25.11.2010 року борг в сумі 124 000,00 гривень. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області - вище вказане рішення суду залишено без змін. Крім, цього, відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 05.09.2014 року було накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_2 18.09.2014 року Головним державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчуження. Відповідно до виконавчого листа виданого Вінницьким міським судом від 23.01.2015 року, постановою про розшук майна боржника, головним державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_4 було оголошено розшук на транспортні засоби, які належать боржнику ОСОБА_2 на праві власності. Але, вже майже рік, головний державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_4 більше не вчиняв будь-яких виконавчих дій, тобто не виконує покладених на нього службових обовязків, що вказує на його бездіяльність. Позивач звертався до державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції з приводу розшуку майна боржника ОСОБА_2, а саме 20 (двадцяти) автомобілів, на які було накладено арешт та оголошено в розшук, при цьому повідомив де можуть знаходитися вказані автомобілі, а саме в яких осіб. Однак, отримав відповідь, що державна виконавча служба не має права встановлювати місце знаходження осіб, в яких можуть знаходитися арештовані транспортні засоби, так як зі слів ДВС саме органи ДАІ повинні встановлювати місце знаходження арештованих транспортних засобів через свою базу «РУБІЖ». Звернувшись до органів ДАІ з тотожнім питання, позивач отримав відповідь, що саме органи ДВС повинні провести усі необхідні дії з приводу арештованого майна. Крім, цього, позивач до начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції надіслав скаргу на дії державного виконавця Джиги О. І. - відповіді по факту звернення не отримав. В подальшому, знов звернувся до Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця із скаргою. З змісту скарги дізнався, що виконавчий лист повернутий без виконання, виконавче провадження було передано іншому державному виконавцю. Вважає, дії державного виконавця незаконними, внаслідок чого йому і заподіяна моральна шкода. Так, державний виконавець,зазначив, що в ОСОБА_2 відсутнє майно на яке може бути звернення стягнення, але це не відповідає дійсності, так як з цього приводу ніяких виконавчих дій не здійснювалося, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Отже, своїми діями, державний виконавець спричинив позивачу моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач зазнав душевних страждань. Просить визнати дії державного виконавця Замостянського відділу ДВС міста Вінниця ОСОБА_5 незаконними та стягнути з Державної казначейської служби в особі територіального округу Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1В, 65772грн. за спричинену моральну шкоду.

20.10.2017 року представник позивача надав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно яких просив визнати дії державного виконавця Замостянського відділу ДВС міста Вінниця ОСОБА_5 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» незаконними та стягнути з Державної казначейської служби в особі територіального округу Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1В, 65772грн. за спричинену моральну шкоду.

Ухвалою суду від 17.11.2017 року до участі в справі залучено в якості співвідповідача Замостянський відділ державної виконавчої служби м. Вінниця.

В судове засідання позивач не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017року взадоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України в особі територіального органу Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Державної казначейської служби України, Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Дане рішення суду набрало законної сили 04.02.2017року.

Як вбачається зі змісту рішення суду від 24.01.2017 року ОСОБА_1 просить визнати дії державного виконавця Замостянського відділу ДВС міста Вінниця незаконними та стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1В, 65772грн. моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2014 року позов ОСОБА_1 задоволений та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики від 25.11.2010 року в сумі 124 000,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області вищевказане рішення залишено без змін та накладено арешт на майно боржника. В звязку з цим, у вересні 2014 року головним державним виконавцем Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_3 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження. Позивач також зазначає, що державним виконавцем було оголошено розшук на транспортні засоби боржника. Разом з тим, державним виконавцем протягом року не було вчинено будь-яких виконавчих дій, що на думку ОСОБА_1, є не виконання службових обовязків, що вказує на його бездіяльність. Позивач повідомляє, що він звертався до державного виконавця з приводу розшуку арештованих автомобілів та повідомив, де вони можуть знаходитися і в яких саме осіб. Проте йому було розяснено, що державна виконавча служба не має права встановлювати місце знаходження осіб, в яких можуть знаходитися арештовані транспортні засоби, оскільки дані обовязки покладено на органи ДАІ. В звязку з цим, позивач звернувся до органів ДАІ з вищевказаним питанням, однак йому було повідомлено, що органи ДВС повинні провести всі необхідні дії з приводу арештованого майна. Під час повторного звернення до державного виконавця позивач просив накласти арешт на рухоме майно боржника, проте дана вимога була залишена без виконання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що є рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017року прийнятого в межах його компетенції, яке набрало законної сили, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 255, 258, 259, 260, 261, 273 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці про визнання дій державного виконавця незаконною та відшкодування моральної шкоди- закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала, як така, що постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: