Справа № 316/583/17
Провадження № 2/316/568/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинского М.В.,

секретаря судового засідання: Терещенко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області як органу опіки та піклування в особі служб у справах дітей, який діє в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області 27.04.2017 року звернувся позивач - Виконавчий комітет Енергодарської міської ради Запорізької області як орган опіки та піклування в особі служб у справах дітей, який діє в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 з позовною заявою в якій, посилаючись на неналежне утримання та догляд за дитиною зі сторони відповідача, що призвело до того, що неповнолітня опинилась в складних життєвих обставинах, просить суд: позбавити відповідача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати неповнолітню ОСОБА_1 Виконавчому комітету Енергодарської міської ради як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Енергодарської міської ради, для подальшого влаштування.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, неповнолітньої, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_1, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Згідно ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Відповідач по справі є батьком неповнолітньої ОСОБА_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.23); Згідно Характеристик (а.с.6, 19, 21), повідомлень з навчального закладу (а.с.5, 8, 11, 13) відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по догляду за неповнолітньою донькою, за що відповідача було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.10, 14, 20). Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради надано висновок, яким визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно своєї неповнолітньої донька - ОСОБА_1 (а.с.3-4), який підтримано стороною позивача у судовому засіданні. Крім того, неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків підтверджено наданими в судовому засіданні поясненнями та не спростовано відповідачем.

Батьки зобов'язані виховувати та піклуватись про дітей, що також визначено у ст.150 СК України. Ухилення ж батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4 ст.155 СК України, ст.12 закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Нормами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» констатовано, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готуватиїї до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1997р. та яка набула чинності для України 27.09.1997р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ч.1 ст.19 Конвенції, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Отже, з досліджених доказів, в їх сукупності, судом встановлено, що протягом досить тривалого часу відповідач свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої доньки, самоусунувся від її виховання, Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей наполягає на позбавленні батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували обґрунтування позивачем вимог позовної заяви.

Отже, вирішуючи питання щодо позбавлення відповідачів батьківських прав, суд приймаючи до уваги конкретні обставини справи та вимоги закону, дійшов висновку, що позовні вимоги в обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами, позбавлення батьківських прав, у даному випадку, є доцільним та відповідає інтересам дитини та на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст.150 СК України.

При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст.169 СК України.

Крім того, у зв'язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовом, враховуючи приписи ст..88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню розмір судового збору в сумі 640 грн. 00 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 292,294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Вимоги позовної заяви - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Ново-Тіщево, Вичугського району Івановської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки міста Енергодара Запорізької області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки міста Енергодара Запорізької області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, передати Виконавчому комітету Енергодарської міської ради Запорізької області як органу опіки та піклування в особі служб у справах дітей для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Ново-Тіщево, Вичугського району Івановської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь держави, розмір судового збору в сумі 640 (шестиста сорока) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. В. Капустинський