АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2740/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Довгаль А.П., Костенко Т.М.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07 жовтня 2013 року по вул.. Пушкінська біля будинку №13 у місті Харкові сталася ДТП за участю транспортного засобу марки HondaCBR 1000 RR, державний номер НОМЕР_1, під його керуванням та автомобіля марки BMWX5, державний номер НОМЕР_2, яким керувала відповідачка.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2013 року ОСОБА_3 визнано винною у вказаній ДТП.

Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб складає 45 000 грн. Добровільно відповідачка відмовляється компенсувати задані збитки.

У звязку з цим, просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь суму матеріальної шкоди у розмірі 45 000 грн.

В судовому засіданні представник відповідачки заперечував проти позову, просила відмовити у задоволенні вимог за недоведеністю та необґрунтованістю; зазначила, що шкода у розмірі 45 000 грн. є недоведеною, крім того, необхідне відшкодування позивач вже отримав від страхової компанії ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА».

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2017 року позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 11 960,19 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За положеннями ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, при вирішенні спору про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Судом встановлено, що 07 жовтня 2013 року по вул.. Пушкінська біля будинку №13 у місті Харкові сталася ДТП за участю транспортного засобу марки HondaCBR 1000 RR, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки BMWX5, державний номер НОМЕР_2, яким керувала відповідачка (а.с.6).

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2013 року ОСОБА_3 визнано винною у ДТП (а.с.7).

Із звіту № 837-1 про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу від 23 грудня 2013 року вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу марки HondaCBR 1000 RR, державний номер НОМЕР_1, складає 75 791 грн., вартість його відновлювального ремонту 130 949,41 грн., значення коефіцієнту фізичного зносу 0,5972, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 55 978,67 грн. (а.с.24).

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №3315 від 14 листопада 2016 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту мотоцикла HondaCBR 1000 RR, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу на момент проведення експертизи складає 210 372,66 грн.; ринкова вартість мотоцикла складає 70 719,80 грн.; ринкова вартість пошкодженого мотоцикла після ДТП на момент проведення експертизи складає 9 269,61 грн. (а.с.74).

Матеріали справи свідчать, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» за полісом №АВ/4552715 від 08 серпня 2013 року.

ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» у листі від 26 травня 2014 року зазначила розрахунок страхового відшкодування та перерахувала на реквізити ОСОБА_1 49 490 грн. страхового відшкодування (а.с. 36).

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки ОСОБА_1 скористався своїм правом на відшкодування завданої шкоди, ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» перерахувала на його реквізити 49 490 грн. страхового відшкодування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач на власний розсуд обрав особу, за рахунок якої підлягає відшкодуванню завдана йому шкода, яка є доведеною у сумі 11 960,19 грн., яка складається з наступного: 70 719,80 грн.(ринкова вартість мотоцикла) 49 490 грн. (розмір страхового відшкодування) 9 269,61 грн. (ринкова вартість пошкодженого мотоцикла) = 11 960,19 грн.

Доводи позивача стосовно відшкодування йому майнової шкоди в сумі 45 000 грн. обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, жодних доказів в цій частині позивачем взагалі не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача пояснила, що сума 45000 грн. це приблизна ринкова вартість транспортного засобу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді