Справа № 199/562/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона з 19.11.1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис №1303.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Квартира АДРЕСА_1 відповідно до ордеру №829 від 25.04.1985 року була видана виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів батькам ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на склад сім'ї з трьох чоловік, у тому числі ОСОБА_5.

За своє життя батьки ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сплатили у повному обсязі пайові внески за квартиру АДРЕСА_2 кооперативу №366, однак право власності у встановленому законному порядку не оформили, правовстановлюючі документи на спірну квартиру не отримували.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги після смерті батька була його дружина - ОСОБА_7, син ОСОБА_5 та його рідна сестра - відповідачка по справі ОСОБА_8, яка після одруження змінила прізвища на «Сизоненко». Зазначені спадкоємці прийняли спадщину по 1/6 частині фактично, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця ОСОБА_6 були зареєстровані у спірній квартирі.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2014 року за відповідачкою ОСОБА_4 було визнано право власності на 5/6 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відкрилась спадщина у вигляді 1/6 частини спірної квартири АДРЕСА_1. Позивачка ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2016 року, виданою державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спірну квартиру АДРЕСА_1.

Оскільки померлі батьки її покійного чоловіка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за своє життя не встигли отримати правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, тому позивачка просила суд визнати за її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/6 частину спірної квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом за правом представлення після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Представник позивачки ОСОБА_8 - ОСОБА_10 у судове засідання не з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність, про що надала письмову заяву.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечувала, просила суд розглянути справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 19.11.1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, актовий запис №39. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис №1303.

Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №17, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №35, у свідоцтвах про народження яких батьком вказаний ОСОБА_5.

Батьку ОСОБА_5 - ОСОБА_6, відповідно до ордеру №829 від 25.04.1985 року, виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів на склад сім'ї з трьох осіб, у тому числі дружині ОСОБА_7 та сину ОСОБА_5, була надана у користування квартира АДРЕСА_1.

За своє життя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сплатили пайові внески за квартиру АДРЕСА_2 кооперативу №366 у повному обсязі, однак право власності у встановленому законному порядку не оформили та правовстановлюючі документи на квартиру не отримали.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги після смерті батька була його дружина - ОСОБА_7, син ОСОБА_5 та його донька - відповідачка по справі ОСОБА_8, яка після одруження змінила прізвища на «Сизоненко». Зазначені спадкоємці прийняли спадщину по 1/6 частині фактично, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця ОСОБА_6 були зареєстровані у спірній квартирі.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2014 року за відповідачкою ОСОБА_4 було визнано право власності на 5/6 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис №1303, відкрилась спадщина на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Постановою від 22.10.2016 року державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спірну квартиру АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті відповідно до ст. 1218 ЦК України.

Згідно з ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

В силу ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року судам роз'яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до п. 6 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю.

Приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та зважаючи, що на теперішній час у позивачки відсутня можливість отримати право власності позасудовим шляхом, тому суд вважає визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за правом представлення після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Враховуючи, що відповідачка не заперечувала проти позовних вимог, необхідність звернення до суду не залежало від волі ОСОБА_4, тому суд вважає судові витрати віднести на рахунок сторони, що їх понесла.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 61, 79, 84, 85, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,4 м.кв., житловою площею 48,5 м.кв., в порядку спадкування за законом за правом представлення після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: