154/3113/17
2/154/1113/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )
«26» грудня 2017 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючої:судді Пікули Н.В.
за участю секретаря:Грабовської Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна.
В своїй позовній заяві посилається на те, що військова частина НОМЕР_1 є органом військового управління в системі Збройних Сил України, має самостійний баланс та печатку, є юридичною особою. Командир військової частини НОМЕР_1 несе повну відповідальність перед органом управління майном - Міністерством оборони України за стан та діяльність переданого йому військового майна, його схоронністю та ефективністю, використання закріпленої за частиною державною технікою.
Відповідача ОСОБА_1 20 травня 2014 року було призвано до Збройних Сил України по мобілізації.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20 травня 2014 року № 112 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду снайпера 1 відділення снайперів 1 взводу снайперів роти снайперів.
17 березня 2015 року старший солдат ОСОБА_1 самовільно залишив військову службу, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.
Відповідачем незаконно використовуються грошові кошти, надмірно виплачені йому частиною в рахунок грошового забезпечення, що є заподіянням прямої дійсної шкоди частині і підлягає відшкодуванню у встановленому порядку.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 безпідставно отримані кошти в сумі 2428 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, від командира військової частини НОМЕР_1 на адресу суду надйшла письмова заява в якій просить розгляд справи проводити у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні розписки в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомив, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову не надав, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01 вересня 2014 року був призваний до Збройних Сил України.

Як стверджується витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 01.09.2014 року молодший сержант ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини-польова пошта НОМЕР_2 та призначений на посаду гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 15 механізованої роти 5 механізованого батальйону.

Також, відповідно до вказаного наказу, ОСОБА_1 призначено грошове забезпечення ( оклад, премії, надбавки).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17 березня 2015 року самовільно залишив військову службу, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 № 5469 від 02.11.2017 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 2428 гривень.

Відповідно до акту фінансового аудиту відповідності військової частини НОМЕР_1 аудиторського звіту від 29 грудня 2016 року № 234/5/80, проведеного Західним територіальним управлінням внутрішнього аудиту фінансового контролю, фінансового аудиту та аудиту відповідності, за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2016 року старший солдат ОСОБА_1 має заборгованість перед військовою частиною НОМЕР_1 в сумі 2428 гривень.

Відповідно до ст.ст.131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Однак, в порушення цих вимог статуту відповідач ОСОБА_1 з метою ухилення від військової служби 17 березня 2015 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 і за місцем проходження військової служби був відсутній .
Відповідно до п.34.4 розділу ХХХІV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11 червня 2008 року, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Судом встановлено, що виплата грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 призупинена з 17 березня 2015 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2015 року № 1826.
Відповідно до вимог ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 р. № 548-ХІV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 р. № 551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Згідно ст.ст.1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення в період його відсутності на військовій службі в сумі 2428 грн.., що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 за № 5469 від 02.11.2017 року, дані кошти він отримав та не повернув.
Відповідачем незаконно використані грошові кошти, надмірно виплачені йому частиною в рахунок грошового забезпечення, що є заподіянням прямої дійсної шкоди частині і підлягає відшкодуванню у встановленому порядку.
Таким чином, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 безпідставно отримані ним кошти в сумі 4138 грн. 95 коп., задовольнивши повністю зменшені позовні вимоги.
Оскільки позивачами не сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду в сумі 1218 грн., а позовні вимоги задоволено повністю, то згідно вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 141, 259, 265, 268, 273, 280-284 Цивільно-процесуального кодексу України, на підставі ст.ст.1212, 1213 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , р/р НОМЕР_5 , МФО 820172) безпідставно набуте майно в сумі 2428 (дві тисячі чотириста двадцять вісім) гривень .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1600 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухалив, з а письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя Н.В. Пікула