Справа № 297/2652/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

при секретарі: Михайліченко І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Мужіївської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Мужіївської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок № 240 по вул. Ракоці Ференца ІІ в с. Мужієво, Берегівського району Закарпатської області, вказавши, що вони є єдиними спадкоємицями за законом після померлого 04.06.2014 року ОСОБА_4.

Рішення суду необхідно позивачам для реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, оскільки їм було відмовлено в цьому з тих підстав, що дане будинковолодіння належним чином не зареєстровано та відсутній правовстановлюючий документ.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, однак подали заяву в якій просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити її в повному обсязі.

Представник відповідачавиконавчого комітету Мужіївської сілської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позовні вимоги повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 64, 174 , 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на житловий будинок та надвірні споруди по 1/3 частці кожному, що розташоване по вулиці Ракоці Ференца ІІ № 240 в с. Мужієво, Берегівського району, Закарпатської області та яке складається із 130,9 кв.м загальної площі приміщень, в тому числі 59,7 кв.м. житлової площі, 58,6 кв.м. допоміжної площі та 12,6 кв.м. площі літніх приміщень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5.