Справа № 417/4419/17
Провадження № 2/417/287/17
РІШЕННЯ

Іменем україни

(заочне)

"19" грудня 2017 р. смт Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Дідоренко А.Е.,

за участі секретаря Гончарової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Марківка Луганської області цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

27.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування свого позову позивач КС «Імперіал ЛТД» посилається на те, що 31.05.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №201 бк, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачу кошти у розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту до повного виконання зобов'язань відповідачем.

Цього ж дня між позивачем, відповідачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №201 бк/1 відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями відповідача, що випливають з кредитного договору №201 бк від 31.05.2013 року.

Цього ж дня між позивачем, відповідачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №201 бк/1 відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями відповідача, що випливають з кредитного договору №201 бк від 31.05.2013 року.

При складанні договорів поруки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були попереджені про солідарну відповідальність з відповідачем ОСОБА_1, яку вони несуть в разі неналежного виконання умов Кредитного договору.

Згідно п.3.3 Кредитних договорів та додатку №1 до кредитних договорів було встановлено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобовязувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит.

Відповідач ОСОБА_1 незважаючи на прийняті зобов'язання постійно порушує графік кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Станом на 25.07.2017 року сума заборгованості по кредиту становить 6340,46 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. 20.11.2017 року надав уточнюючу позовну заяву в якій зазначив, що на 25.07.2017 року сума заборгованості по кредиту становить 6340,46 грн., сума позовних вимог становить 6340,46 грн. (заборгованість зі сплати %- 3877,46 грн., заборгованість зі сплати основного боргу 2463,00 грн.) (а.с.84-85).

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", причина неявки невідома, клопотань чи заперечень суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

19.12.2017 згідно ст.280 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до протоколу судового засідання.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

31.05.2013 року між Кредитною спілкою "Імперіал ЛТД" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №201 бк (а.с. 3-4) на підставі заяви відповідача (а.с.7).

Згідно п.1.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 5000 грн., на засадах строковості, зворотності та зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.

Сторони згідно п.2.1 кредитного договору погодили, що кредит надається строком на 24 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту.

Пунктом 3.1 кредитного договору встановлено, що плата за користання кредитом (проценти) становить 70 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту.

Пунктом 3.5 кредитного договору сторони погодили, що погашення кредиту та процентів за кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, який є додатком до договору. Графіком до вищевказаного договору передбачено щомісячне погашення кредиту та відсотків за його користуванням до 25 числа кожного місяця (а.с.4 зворотна сторона) відповідно графіку.

Згідно п 3.5 кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування відбувається в такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу - сума кредиту.

В пункті 3.8 сторони передбачили, що у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення, цей кредит, може за рішенням кредитного комітету , визнаватись кредитом з підвищеним ризиком, і тоді процентна ставка становить 140% річних від суми залишку кредиту .

31.05.2013 між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено відповідно договір поруки №201 бк/1 (а.с.5), та відповідач був попереджений про солідарну відповідальність з відповідачем ОСОБА_1, у разі неналежного виконання умов договору кредиту №201 бк (п.1.1 договору поруки).

31.05.2013 між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено відповідно договір поруки №201 бк/1 (а.с.6), та відповідач була попереджена про солідарну відповідальність з відповідачем ОСОБА_1, у разі неналежного виконання умов договору кредиту №201 бк (п.1.1 договору поруки).

В п.3.1 договорів поруки №201 бк/1 та №201 бк/2 від 31.05.2013 сторони погодили, що поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, при цьому солідарний боржник залишається зобовязаним перед Кредитором до тих пір поки всі зобовязання за Кредитним договором не будуть виконані повністю (п.3.2 договорів поруки).

Сторони також визначили підстави для припинення договорів поруки, зокрема в п.4.1 та 4.2 вказано, що вона припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором,та якщо кредитор протягом строків давності визначених п.5.2 не предявить вимогу до поручителя.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №201 бк від 31.05.2013 станом на 25.07.2017 заборгував позивачу 2463,00 грн. кредиту та 3877,46 грн. процентів, а всього 6340,46 грн.

За таких обставин між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 виникли зобовязальні цивільно - правові правовідносини у сфері споживчого кредитування, а між позивачем та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 зобовязальні цивільно - правові відносини у сфері забезпечення кредиту, шляхом укладання договору поруки.

Суд вирішуючи спір з приводу заявлених позовних вимог виходить з наступного.

Відповідно до ст.102, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Позивач, як кредитодавець, виконав всі взяті на себе обовязки передбачені договором кредиту №201 бк від 31.05.2013 щодо надання кредиту.

Відповідно до ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.

Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

Кредитним договором від 31.05.2013 року встановлено, що позичальник сплачує кредитній спілкі проценти за користування кредитом з розрахунку - 70% річних, ( п.3.1 договору).

Однак, незважаючи на прийняті зобовязання відповідач ОСОБА_1 постійно порушує графік сплати кредиту, внаслідок чого станом на 25.07.2017 року має заборгованість за договором кредиту №201 бк від 31.05.2013року 6340,46 грн., яка складається із такого:

-2463,00 грн. - заборгованість зі сплати основного боргу;

-3877,46грн. - заборгованість зі сплати відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.84-85).

Таким чином суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 6340,46 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення боргу в солідарному порядку з відповідачів, суд виходить з наступного.

З метою забезпечення повернення кредиту за кредитним договором №201 бк від 31.05.2013 цього ж дня між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договор поруки № 201 бк /1 (а.с.5).

З метою забезпечення повернення кредиту за кредитним договором №201 бк від 31.05.2013 цього ж дня між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договор поруки № 201 бк /2 (а.с.6).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 взяли на себе зобовязання нести солідарну відповідальність з відповідачем ОСОБА_1, у разі неналежного виконання умов кредитного договору №201 бк від 31.05.2013 (п.1.1 договорів поруки).

В п.3.1 договорів поруки №201 бк/1, №201 бк/2 від 31.05.2013 сторони погодили, що поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, при цьому солідарний боржник залишається зобовязаним перед Кредитором до тих пір поки всі зобовязання за Кредитним договором не будуть виконані повністю (п.3.2 договору поруки).

Відповідно до положень ст. 546-548 ЦК України виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору, може забезпечуватись письмовим договором поруки.

Згідно з ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Отже, порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори.

Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Сторони в договорах поруки №201 бк/1 та №201 бк/2 від 31.05.2013 погодили зокрема в п.4.1 та 4.2, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором, та якщо кредитор протягом строків давності визначених п.5.2 не предявить вимог до поручителю.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено,порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В даному випадку строки виконання зобовязання за кредитним договором №201 бк від 31.05.2013 встановлено в додатку №1 до договору - Графіку платежів. Так вказаним Графіком передбачено щомісячне погашення кредиту та відсотків за його користуванням до 25 числа кожного місяця (а.с.4 зворотна сторона) зі сплатою основної суми по 208,33 грн. та процентів відповідно графіку .

Вказівка в умовах договорів поруки № 201 бк/1 та №201 бк/2 від 31.05.2013 про їх дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч. 4 ст.559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Це узгоджується і з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Крім того дане підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 21.05.2012 у справі № 6-68цс11, де вказано, що умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Кредитний договір №201 бк від 31.05.2013 було укладено на 24 фактичні місяці від дати отримання позичальником кредиту. Кредит ОСОБА_1 отримав 31.05.2013 в сумі 5000,00 грн, отже відповідач ОСОБА_1 останню суму за договором мав сплатити 31.05.2015, як і передбачено Графіком.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №201 бк від 31.05.2013 вбачається, що в останнє позичальником ОСОБА_1 сплату за кредитом було здійснено 20.05.2016 року в сумі 75,29 грн, та процентів 394,71 грн. при цьому заборгованість за кредитом та процентами не погашено повністю.

Отже, судом встановлено, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'явив вимоги до поручителя, оскільки до суду з позовом про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та поручителя позивач звернувся лише 27.07.2017 року про що свідчить штамп на позовній заяві (а.с.30).

Таким чином, позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ухвали Марківського районного суду Луганської області від 29.08.2017 року КС «Імперіал ЛТД» відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового в справі, а тому з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн. на користь держави .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.525, 526, 527 ,530,543, 553, 554, 610-611,615, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст.7,11,12,13,81,83,258,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором №201 бк від 31.05.2013 року у розмірі 6340 (шість тисяч триста сорок) гривень 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 1600,00 грн.

В іншій частині позовних вимог Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : А.Е. Дідоренко