ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3918/16-ц
Провадження № 2/210/421/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"30" березня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Чайкіної О.В.,

за участі секретарі: Куксенко О.В.

представники сторін, які беруть участь у справі: позивача: - ОСОБА_2, представник відповідача ТОВ "ОА "Барс" ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронне агенство "Барс", ОСОБА_6 комітет Криворізької міської ради, про захист трудових прав, поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у серпні 2016 року звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронне агенство "Барс", ОСОБА_6 комітету Криворізької міської ради про захист трудових прав та поновлення на роботі.

В обґрунтування позову зазначали, що пацювали на посаді охоронця та начальника зміни управління по охороні обєктів ГЗК в ТОВ»АО «Барс» у відділі охорони обєктів ПАТ « Півн ГЗК», куди були прийняті по переведенню з відділу охорони ТОВ «Сокол-КР» 01.07.2015 року. В одну з нічних змін, а саме: 29.07.2016 року, заступник начальника участку охорони ОСОБА_7 запропонував позивачам ознайомитись під підпис с копією розпорядження про їх переведення з 01.08.2016 року з відділу охорони обєктів ПАТ «ПівнГЗК» у відділ охорони обєктів на ПАТ «ПівдГЗК», із суттєвими змінами умов праці при продовженні роботи по такій же спеціальності, кваліфікації чи посади. У вказаному розпорядженні був відсутній номер, печатка чи штамп, а також не була вказана причина переводу. Позивачі відмовились підписувати вказане розпорядження. 05.08.2016 року прибувши на роботу в денну зміну на участок охорони у відділ охорони обєктів ПАТ «ПівнГЗК» до роботи допущені не були. Начальником участку ОСОБА_8 позивачам було зазначено, що з 01.08.2016 року вони переведені у відділ охорони обєктів на ПАТ «ПівдГЗК», при цьому з відповідним наказом позивачі ознайомлені не були. Оскільки позивачі про переведення не клопотали, і на переведення згоди не давали, з наказом ознайомлені не були, то їхати на ПАТ «ПівдГЗК» відмовились. На теперішній час до роботи у відділі охорони обєктів ПАТ «ПівнГЗК» Позивачі не допущені. Враховуючи вищевикладене 15.08.2016 року позивачі звернулися до керівництва підприємства та ОСОБА_6 комітету Криворізької міської ради з заявами та просили допустити їх до роботи на попередні посади в управління по охороні обєктів ГЗК в ТОВ «Охоронне агентство Барс» у відділі охорони обєктів ПАТ «ПівнГЗК», куди були прийняті по переведенню з відділу охорони № 2 ТОВ «Сокол-КР» 01.07.2015 року. Станом на 18.08.2016 року позивачами не отримано відповіді від відповідачів на їх заяву від 15.08.2016 року.

На підставі вищевказаного просили суд: визнати незаконними дії ТОВ «Охоронне агентство «Барс» в частині порушення Конституції України і ст. 32 Кодексу законів про працю; визнати незаконною бездіяльність ОСОБА_6 комітету Криворізької міської ради в частині захисту конституційного права на труд; зобовязати начальника ТОВ «Охоронне агентство «Барс» поновити ОСОБА_4 на посаді охоронця управління по охороні обєктів ГЗК в ТОВ «Охоронне агентство «Барс» у відділі охорони ПАТ «ПівнГЗК», куда він був прийнятий по переведенню із відділу охорони № 2 ТОВ «Сокол-КР» 01.07.2015 року, надати ОСОБА_4 належним чином завірену копію наказу по підприємству про не допуск його до роботи на посаді охоронця управління по охороні обєктів ГЗК в ТОВ «Охоронне агентство «Барс» у відділі охорони обєктів ПАТ «ПівнГЗК» та про його переведення з 01.08.2016 року із відділу охорони обєктів ПАТ «ПівнГЗК» у відділ охорони обєктів на ПАТ «ПівдГЗК» зі зміною графіку роботи; поновити ОСОБА_5 Миколайовичата на посаді начальника зміни управління по охороні обєктів ГЗК в ТОВ «Охоронне агентство «Барс» у відділі охорони ПАТ «ПівнГЗК», куда він був прийнятий по переведенню із відділу охорони № 2 ТОВ «Сокол-КР» 01.07.2015 року, надати ОСОБА_5 належним чином завірену копію наказу по підприємству про не допуск його до роботи на посаді начальника зміни управління по охороні обєктів ГЗК в ТОВ «Охоронне агентство «Барс» у відділі охорони обєктів ПАТ «ПівнГЗК» та про його переведення з 01.08.2016 року із відділу охорони обєктів ПАТ «ПівнГЗК» куди був прийнятий по переведенню із відділу охорони № 2 ТОВ «Сокол-КР» 01.07.2015 року та про його переведення з 01.08.2016 року з відділу охорони обєктів ПАТ «ПівнГЗК» у відділ охорони обєктів на ПАТ «ПівдГЗК» зі зміною графіку роботи.

Представник позивачів в судовому засіданні був присутній, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Охоронне агентство «Барс»в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав та мотивів викладених в запереченнях.

Представник відповідача ОСОБА_6 комітету Криворізької міської ради в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Відповідача, просив відмовити у позові в повному обсязі з підстав, викладених в запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, на підставі власноруч написаної заяви, був прийнятий на роботу до ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО «БАРС» за переведенням із ТОВ «СОКОЛ-КР» за посадою охоронник управління з охорони обєктів гірничо-збагачувальних комбінатів з 01.07.2015р. Наказ про прийняття № 35 о/с від 01.07.2015 року (а.с. 55, 62-69).

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 на підставі власноруч написаної заяви, був прийнятий на роботу до ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО «БАРС» за переведенням із ТОВ «СОКОЛ-КР» за посадою начальник зміни управління з охорони обєктів гірничо-збагачувальних комбінатів з 01.07.2015р. Наказ про прийняття № 35 о/с від 01.07.2015 року (а.с. 56, 62-68).

Відповідно до додатку до наказу має місце підпис позивачів про ознайомлення 01.07.2015р. із наказом №35о/с від 01.07.2015р. В особових картках форми П-2 у відповідності до вимог п. 2.5 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року №58 (далі Інструкція №58), має місце підпис позивачів про ознайомлення із записом про прийняття на роботу, внесеним до їх трудових книжок. В трудових книжках Позивачів запис про прийняття на роботу внесено відповідно до вимог п. 2.1, п. 2.4 Інструкції №58. При прийнятті на роботу, відповідно до вимог ст. 29 КЗпП, Позивачів було ознайомлено із умовами праці та умовами оплати праці, наявністю на робочому місці небезпечних факторів, про що свідчить їх підпис у написаних власноруч заявах на прийняття (а.с.62-68) .

Відомості про прийняття на роботі також підтверджуються записами в трудових книжках позивачів (а.с. 73-77).

Згідно з розпорядженням від 01.07.2015р. № 25 та №189 «Про допуск до самостійної роботи», ОСОБА_4 та ОСОБА_5, показавши задовільні знання із питань охорони праці, пожежної безпеки, електробезпеки та інструкції по професії, були допущенні до самостійної роботи із встановленням їм графіка роботи за №172. З графіком роботи за № 172 Позивачі були ознайомлені під особистий підпис (а.с. 79, 80).

Відповідно до наказу директора №130/1 від 31.12.2015року на підприємстві введені в дію Правила внутрішнього трудового розпорядку, прийняті на зборах трудового колективу (протокол зборів №4 від 30.12.2015 року), які встановлюють порядок прийому на роботу та звільнення працівників, робочий час і час відпочинку, основні обовязки та права працівників та адміністрації, заохочення за сумлінну працю, відповідальність за порушення трудової дисципліни. ()а.с. 81-96)

Згідно з п. 3.3 вказаних Правил, для працівників відділів охорони встановлюється змінний режим роботи (додаток 1 до Правил), а саме порядок виходу працівників на роботу і чергування в змінах встановлюється помісячним графіком виходів, який складається начальником відділу охорони на наступний місяць не пізніше ніж за три дні до закінчення поточного місяця. З графіком виходів працівники ознайомлюються під розпис. Пункт 3.11 Правил встановлює застосування підсумованого обліку робочого часу (з обліковим періодом рік) для певних категорії професій, де не може бути встановлена нормальна тривалість робочого часу у звязку із змінним режимом роботи, в тому числі і для працівників відділу охорони.

Відповідно до додатку 1 вказаних Правил, режим роботи за графіком №172 становив двозмінний режим, а саме 12-годинну тривалість робочої зміни; робочий час у нічну зміну: початок роботи 20.00 год., закінчення 8.00 год. наступної доби, робочий час у денну зміну: початок роботи 8.00 год., закінчення 20.00 год. Вихідні дні за графіком.

Відповідно до п. 3.6 посадової інструкції заступника начальника управління з охорони обєктів ГЗК ОСОБА_9 від 01.04.2016 року, та довіреності №197 від 16.03.2016 року, виданої ОСОБА_9 директором підприємства для виконання представницьких функцій, ОСОБА_9 має право своїм розпорядженням, у звязку з виробничою необхідністю, переміщати підпорядкований персонал на інше робоче місце в межах управління з охорони обєктів ГЗК у межах спеціальності та кваліфікації, без змін умов праці, режиму роботи й оплати праці (а.с. 97-100).

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку із виробничою необхідністю, для забезпечення ефективної роботи управління з охорони обєктів гірничо-збагачувальних комбінатів, керуючись ч. 2 ст. 32 КЗпП, заступником начальника управління з охорони обєктів ГЗК ОСОБА_9 було видано розпорядження від 27.07.2016р. №3 «Про постійне переміщення», відповідно до якого з 01 серпня 2016р., Позивачів - начальника зміни ОСОБА_5 та охоронника ОСОБА_4 було переміщено на інше робоче місце з відділу охорони, розташованого на території ПРАТ «ПІВНГЗК», до відділу охорони, розташованого на території ПАТ «ПІВДГЗК» (а.с. 102).

У вказаному розпорядженні зазначено, що графік роботи №172 змінюється на графік роботи №162, які є ідентичними. А також посадові оклади вищевказаних працівників залишались незмінними, згідно затвердженого наказом № 5 III від 29.07.2016 року штатним розписом (103--112)

У частині другій статті 32 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) законодавець надає право власникові без згоди працівника переміщати його в межах того ж підприємства, установи, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ, доручати роботу на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності і кваліфікації (посади), обумовлених трудовим договором.

Переміщення вважатиметься законним, якщо згідно зі статтями 21 та 31 КЗпП, воно буде проводитися в межах трудового договору і не передбачатиме істотних його змін. З метою визначення взаємовідносин сторін трудового договору переміщення також доцільно оформляти шляхом видання наказу чи розпорядження.

У частині 2 пункту 31 Постанови від 06.11.1992р. № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» (далі Постанова №9) наголошується, що переміщення не може бути невмотивованим, не обумовленим інтересами виробництва.

Судом встановлено, що від ознайомлення 30.07.2016р. о 06.00 годині з розпорядженням №3 від 27.07.2016р. та його підписом Позивач - ОСОБА_5 відмовився, про що був складений відповідний акт від 30.07.2016 року. Також, ОСОБА_4 від ознайомлення 30.07.2016 року о 06.30 годині з розпорядженням №3 від 27.07.2016р. та його підписом теж відмовився, про що також був складений відповідний акт від 30.07.2016 року (118, 119).

Згідно вказаних актів, після відмови від під підпису про ознайомлення, Позивачам - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпорядження від 27.07.2016р. за №3 було зачитане вголос, в присутності працівників управління з охорони обєктів ГЗК, що засвідчують особистими підписами останніх.

Стосовно вимог позивачів щодо визнання бездіяльності відповідачів:

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Судом встановлено, що на виконання вимог діючого законодавства України, ТОВ «ОА «Барс» позивачам надано відповіді на їх звернення від 15.08.2016 року, а саме: ОСОБА_4 вих. №624/1 від 15.08.2016 року, надісланого поштовим рекомендованим відправленням №543 та врученого ОСОБА_4 06.09.2016 року; та ОСОБА_5 вих. №624/2 від 15.08.2016 року, надісланого поштовим рекомендованим відправленням №551, врученого ОСОБА_5 06.09.2016 року (а.с. 120-12?).

Також з матеріалів справи вбачається, що другий відповідач у справі - ОСОБА_6 комітет Криворізької міської ради також надав відповіді на звернення позивачів, які разом із запереченнями долучені до справи.

Відповідно до матеріалів справи, за дорученнями Державної служби України з питань праці на проведення перевірки від 14.09.2016р. № 1861/4.1/4.1-зв-16, № 1862/4.1/4.1-зв-16 на підставі наказу № 1347-П від 19.09.2016 р. та направлення на перевірку № 369/4.7-5 від 22.09.2016 року, стосовно розгляду звернень ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та відповідно до колективного звернення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18.08.2016 року, надісланого до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Криворізької місцевої прокуратури № 2 (вих. №44р від 19.08.2016р.) на ТОВ «АО «Барс» в період з 27.09.2016 р. по 30.09.2016 р. головним державним інспектором була проведена документальна, позапланова перевірка з питань додержання законодавства про працю щодо переміщення Позивачів на інше місце роботи (а.с. 128-132).

За результатами здійснення державного нагляду, головним державним інспектором було прийнято рішення у формі акту перевірки додержання субєктом господарювання законодавства про працю та загальнообовязкового державного соціального страхування за № 418/4.7-5 від 30.09.2016 року (130- 153).

Відповідно до вказаного акту ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО «БАРС», під час здійснення перевірки було встановлено, що порушення чинного трудового законодавства України по відношенню до позивачів у діях/бездіяльності підприємства - відсутні.

Частиною 3 ст. 64 ГК України, передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розпис. Відповідно до ч.2 ст. 65 ГК України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Судом встановлено, що Відповідач діяв в межах законодавства, в частині переміщення по підприємству відповідно до ст. 32 Кодексу законів про працю України (КЗпП України), оскільки законодавець надає право власникові без згоди працівника переміщати його в межах того ж підприємства.

Так, частиною другої статті 32 КЗпП зазначено, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегатові в межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договром. Переміщення вважається законним, якщо згідно зі статтями 21 та 31 КЗпП, воно буде проводитись в межах трудового договору і не передбачатиме істотних його змін. Відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 02.03.1998р. № 255 "Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість" Тернівський та Інгулецький район знаходяться в одній місцевості - в одному населеному пункті - у місті ОСОБА_1 Ріг.

Також під час судового розгляду встановлено, що працівники товариства відповідача забезпечені безкоштовним транспортом, тобто їх доставка до місця роботи здійснюється до робочих місць у відповідності до графіків роботи з Тернівського по Інгулецький район, що відображено в акті перевірки за скаргами позивачів (а.с. 149).

Таким чином вимоги позивачів в частині визнання протиправними (незаконними) дій відповідача ТОВ "ОА "Барс" щодо порушень ст. 32 КЗпП України не знайщли свого підтвердження в ході судового розгляду, суд визнає їх необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню за недоведеністю заявлених вимог.

Посилання позивачів та їх представника на те, що дії відповідача ТОВ "ОА "Барс" необхідно визнати протиправними в частині порушення Конституції України щодо залищення без розгляду їх заяв також не підлягають задоволенню, оскільки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовані матеріали справи.

Так, під час судового розгляду встановлено, що позивачі особисто, за власним бажанням відмовились від оознайомлення з з розпорядженням про переміщення, про що надано відповідні акти (а.с. 118, 119).

Також встановлено, що за зверненням позивачів на підприємстві відповідача проводилась перевірка дотримання вимог законодавства про працю, та в ході якої встановлено, що адміністрацією підприємства вживались заходи по розшуку та встанновленню місцязнаходження ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та у зв"язку з їх неявками на роботу до відділу охорони, розташованому на території ПАТ "ПівдГЗК" було видано накази про їх звільнення (а.с. 149, 154-161)

Також судом встановлено, що звернення позивачів, адресовані на ім"я директора ТОВ "ОА "Барс" дійсно надходили на адресу відповідача, були зареєстровані та на них надана відповідь у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян", яка було отримана позивачами, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (а.с. 120- 127).

Посилання представника позивачів на те, що підприємство надало неналежні докази вручення відповідей на звернення, оскільки правовою позицією Верховного суду України встановлені підстави, за яких вручення поштового відправлення адресату є належним, не може бути прийнято беззаперечно судом, оскільки така позиція стосується вручення судових повісток та судових викликів, та наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення листів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 містять необхідні реквізити, у тому числі й дату одержання та підпис одержувача., що підтверджується поштовими рекомендованими відправленнями №543 та врученого ОСОБА_4 06.09.2016 року; та ОСОБА_5 вих. №624/2 від 15.08.2016 року, надісланого поштовим рекомендованим відправленням №551, врученого ОСОБА_5 06.09.2016 року (а.с. 126, 127).

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що позивачі не отримували відповідей, та не ставили своїх підписів на поштових повідомленнях в ході судового розгляду не здобуто.

Крім того, суд вважає за доцільне зауважити, що відповідно до ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Однак, згідно ст. 13ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі з власної волі відмовились від ознайомлення з наказами, виданими на пдприємстві, у подальшому не виявили бажання продовжувати працювати на підприємстві, оскільки на роботу не з"являлись, у зв"язку з чим підприємство вживало заходи щодо встановлення їх місця перебування та досудового врегулювання конфлікту.

В частині вимог шодо бездіяльності відповідача - ОСОБА_10 Криворізької міської ради в частині захисту права на працю, такі вимоги є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_10 КМР надав грунтовні відповіді на звернення громадя ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Також з наданих позивачам відповідей вбачаєтьмся, що вони перебувалий на особистому прийомі громадян, де отримали роз"яснення з питань розгляду трудових спорів.

Тобто відповідач - ОСОБА_10 КМР в межах своїх повноважнь виконав вимоги щодо розгляду звернення громадян, однак він не є належним відповідачем у справах щодо поновлення трудових прав позивачів та не суб"єктом владних повноважень, який уповноважень на здійснення контролю та нагляду за дотриманням трудового законодавства.

Крім того, вихродячи зі змісту звернень позивачів, які були адресовані виконкому КМР, вимоги щодо допуску до роботи та видачі документів не могли бути реалізовні органом місцевого самоврядування, оскільки не належать до сфери їх компетенції, та суперечать положенням ст. 19 Конституції України.

Що стосується вимог щодо зобов"язання поновити ОСОБА_4 та ОСОБА_5, гна посадах охоронців, суд зазначає наступне

Статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Системний аналіз положень ст. 3, 4, 15, 16 ЦК України, в їх нерозривному тлумаченні з положеннями КЗПП України, що регулюють підстави припинення трудових договорів та вирішення трудових спорів щодо поновлення на роботі, свідчать про те, що належним сполсобом захисту порушеного права у разі звільнення є скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Вимоги позивачів щодо зобов"язання ТОВ "ОА "Барс" поновити їх на посадах охоронців є неналежним способом захисту, оскільки судом встановлено, що підприємством не порушено вимоги ст. 32 КЗпП України, та позивачі в подальшому на роботу не вийшли, не виявили бажання працювати на посадах, згідно розпоряджень про постійне переміщення.

Крім того, вимоги щодо зобов"язання вчинити певні дії можуть бути пред"явлені в зобовязальних правовідносинах у випадках, коли особа зобовязана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обовязку чи уникає його.

Таким чином, вимоги щодо зобов"язання вчинити дії по поновленню на роботі не підлягають задоволенню, оскільки КЗпП України встановлений чіткий порядок поновлення на роботі - шляхом скасування наказу про звільнення та поновлення на займаній до звільнення посаді.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо зобов"язання вчинити дії по наданню документів, оскільки як вбачається з матеріалів справи та описано вище, відповідач ТОВ "АО "Барс" не ухилився від свого обов"язку надати відповідь на звернення позивачів, та матеріалами справи підтверджено надсилання відповідей та їх отримання позивачами, а також підтверджується їх особиста відмова від ознайомлення з документами щодо допуску на роботі та переведенні.

Враховуючи вищевикладене, оскільки висновки позивачів про порушення трудових прав та Конституції України не відповідають обставинам справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги залишити без задоволення.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, позивачі звільнені від сплати судових витрат при поданні позову, судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

Розмір судового збору суд визначає виходячи із кількості заявлених вимог немайнового характеру, з урахуванням їх пов"язаності, та кількості позивачів, а саме у розмірі 2204,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 179, 212, 213, 215, 218, 367 ЦПК України, ст. 40, 41, 43, 49-2 КЗпП України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронне агенство "Барс", ОСОБА_6 комітет Криворізької міської ради, про захист трудових прав, поновлення на роботі залишити без задоволення.

Судові витрати у розмірі 2204,80 (дві тисячі двісті чотири грн. вісімдесят коп.) компенсувати за рахунок коштів державного бюджету.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 04 квітня 2017 року.

Суддя: О. В. Чайкіна