Дата документу 20.12.2017 Справа № 554/4757/17
Провадження № 2/554/2648/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пророзірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21.04.2007 року; вказала, що від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, постійне вчинення відповідачем сварок, що негативно впливає на виховання дітей та призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин. В примиренні позивач не бачить необхідності, тому просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Із свідоцтва про шлюб, що було видане відділом реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області вбачається, що сторони 21.04.2007 року зареєстрували шлюб, актовий запис №1 (а.с.8). Згідно ксерокопій свідоцтв про народження (а.с.6,7) сторони є батьками неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ухвали суду від 28.08.2017 року сторонам призначено строк для примирення, проте у встановлений строк примирення між подружжям не досягнуто (а.с.26).

В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про місце проживання дітей немає.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 640гривень.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81,141,223,229, 247, 263,265,268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Сверлович) Маряною Павлівною та ОСОБА_2, зареєстрований 21.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №15.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 гривень.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: А.М.Чуванова