Ухвала

іменем україни

17 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В., Коротуна В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 31 травня 2016 року,

встановила:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області

від 21 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 31 травня

2016 року відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи ОСОБА_3 у прийнятті апеляційної скарги, апеляційний суд виходив із того, що останнім вже було використано право на апеляційне оскарження рішення, передбачене ч. 1 ст. 292 ЦПК України, а повторне звернення зі скаргою не передбачено процесуальним законом.

Проте даний висновок не ґрунтується на процесуальному законі.

Мотивуючи ухвалу, апеляційний суд посилався на те, що ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 28 квітня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення місцевого суду визнана неподаною та повернута заявнику, дана ухвала набрала законної сили, а повторне вирішення питання відкриття апеляційного провадження чинним процесуальним законом не передбачено.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

За положенням ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційний суд наведене не врахував, зіслався на положення п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України та залишив поза увагою, що дана норма процесуального закону застосовується лише в разі постановлення ухвали про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Матеріали даної справи таких судових рішень не містять.

З урахуванням наведеного постановлена апеляційним судом ухвала не може залишатись в силі та з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 31 травня

2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.С. Висоцька

Судді:О.В. Кафідова В.М. Коротун О.В. Умнова І.М. Фаловська