Справа № 203/710/17
Провадження № 2/0203/612/2017
15.05.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Заярній А.Ю.,
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОМЕТРОБУД» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середньої заробітної плати за час розрахунку при звільненні та моральної шкоди
28 лютого 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивачка з позовом до ПАТ «ДНІПРОМЕТРОБУД» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем в трудових відносинах. 01 вересня 2016 року її було звільнено з посади за скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. При звільненні з нею не було проведено розрахунок, залишається невиплаченою заробітна плата за в розмірі 9 038 грн. 23 коп. На підставі вказаного позивачка просить стягнути на її корить вказану заборгованість, а також компенсацію втрати частини заробітної плати через порушення строку її виплати в розмірі 974 грн. 32 коп. Враховуючи, що відповідачем було порушено порядок розрахунку при звільненні, просить стягнути на свою користь компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 22 851 грн. 50 коп., а також моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.
В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, вказувала, що пережила душевні страждання через невиплату заробітної плати протягом тривалого часу, була змушена економити на продуктах харчування, ліках та одязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Позивачка працювала в ПАТ «ДНІПРОМЕТРОБУД» на посаді оператора електричних котлів 4 розряду (а.с. 6 на зв.)
Згідно наказу № 121-ок від 01 вересня 2016 року позивачка звільнена із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням чисельності і штату працівників (а.с.6 на зв.)
При цьому у відповідача наявна заборгованість перед позивачкою по виплаті заробітної плати за серпень 2016 року в розмірі 2 184 грн. 63 коп., за вересень 2016 року в розмірі 6 853 грн. 60 коп., а разом 9 038 грн. 23 коп., що підтверджується довідкою відповідача від 27 січня 2017 року № 1 та поясненнями позивачки, наданими в судовому засіданні (а.с. а.с. 1, 7)
Відповідно до ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Нормою ст. 15 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.
Відповідачем на надано доказів погашення заборгованості із заробітної плати, позивачка стверджує, що заборгованість погашена не була.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року було відмовлено у прийнятті заяви позивачки про видачу судового наказу про стягнення з відповідача нарахованої але не виплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати.
Таким чином, вимоги позивачка про стягнення з відповідача суми заборгованості з нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 9 038 грн. 23 коп. підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Згідно п.п. 3,4 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (з наступними змінами та доповненнями) сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. Коефіцієнт приросту споживчих цін розраховується з трьома знаками після коми. Індекси споживчих цін для розрахунку коефіцієнта приросту споживчих цін щомісячно публікуються Держкомстатом наростаючим підсумком з початку того року, в якому виникла заборгованість із виплати заробітної плати, що підлягає компенсації відповідно до пункту 2 цього Положення. Якщо виплата заборгованості із заробітної плати провадиться до опублікування Держкомстатом індексу споживчих цін за останній місяць перед виплатою суми заборгованості, під час розрахунку суми компенсації на період до опублікування зазначеного індексу споживчих цін за згодою працівника для розрахунків застосовується індекс споживчих цін за попередній місяць.
У разі затримки виплати заробітної плати за кілька місяців сума компенсації визначається згідно з пунктом 3 цього Положення за кожний місяць окремо і підсумовується.
Оскільки відповідачем було порушено строки виплати заробітної плати вбачаються підстави для стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із затримкою в її виплаті.
Сукупний індекс інфляції за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року складає 1,127. Сума компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із затримкою строків її виплати, заявлена позивачкою в розмірі 974 грн. 32 коп., знаходиться в межах сума, на яку вона має право, у звязку з чим стягненню з відповідача підлягає сума компенсації в розмірі 974 грн. 32 коп.
Крім того, положеннями ст. 47 КЗпП України передбачений обовязок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення не тільки видати працівникові трудову книжку, а й провести з ним розрахунок у строки, визначені ст. 116 КЗпП України.
В свою чергу, нормою ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Порядок розрахунку при середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (з наступними змінами та доповненнями)
Згідно абз. 4 п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, а якщо працівник на працював ці 2 місяці та попередні 2 місяці виходячи з посадового окладу працівника.
Згідно наявних у справі документів сума належної до виплати середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 вересня 2016 року по 15 травня 2017 року складає: 130 грн. 58 коп. (середньоденна заробітна плата за два місяці, які передують звільненню) * 175 робочі дні (за які здійснюється виплата середньої заробітної плати) = 22 851 грн. 50 коп.
При таких обставинах позовні вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 22 851 грн. 50 коп. підлягають задоволенню.
При вирішенні вимог про стягнення моральної шкоди суд виходить наступного.
Згідно ст. 2371 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Враховуючи, що трудові права позивачки було порушено, їй не було своєчасно виплачено заробітну плату протягом тривалого часу спричинило їй душевні страждання через вимушені зміни в житті, необхідність економити на продуктах харчування, ліках, одязі, суд приходить до висновку, що їй було заподіяно моральну шкоду, на відшкодування якої необхідно стягнути з відповідача 2 000 грн.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від плати судового збору згідно п.1 ч. 1 ст. 5 закону України «Про судовий збір», а також буд звільнений ухвалою суду від сплати судового збору за немайновими вимогами по відшкодування моральної шкоди, у звязку з повним задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 1280 грн. 00 коп.
Рішення про стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню на підставі ст.367 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.43 Конституції України, ст.ст. 15, 21, 34 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.2, 40, 44, 47, 115-117, 2371 КЗпП України, ст.ст.57-60, 208-210, 218, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОМЕТРОБУД» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середньої заробітної плати за час розрахунку при звільненні та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОМЕТРОБУД», ідентифікаційний код 04880239, адреса: м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: м. Дніпро, вул. Велика Діївська (вул. Братів Трофимових)АДРЕСА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 9 038 грн. 23 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в розмірі 974 грн. 32 коп., середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 22 851 грн. 50 коп., відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., а разом 34 864 (Тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. 05 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОМЕТРОБУД», ідентифікаційний код 04880239, адреса: м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 5 на користь держави судовий збір в розмірі 1 280 (Одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст складено 15.05.2017 р.

Суддя С.В. Єдаменко