Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.

при секретарі - Кваші С.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаїва із позовом до відповідачів, в якому просить визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1.

Представник позивача в останнє судове засідання надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в останнє судове засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає. Суду пояснював, що дійсно багато років цого колишня дружина з дитиною не проживає с в спірній кімнаті, проживають у її нового чоловіка , а проте адреса йому не відома. Він ніколи не втрачав звязку з кімнатою, іншого житла не має, за характером сезонної роботи може по кілька місяців поспіль не зявлятися за своїм постійним місцем проживання, проте там зберігаються його меблі, речі, це є його єдине житло.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судові засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно Довідки СКП "Гуртожиток" №3611 від 18.10.2016 р., по АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1, яка зареєстрована 08.11.2007 р., їх син ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 з 15.08.2006 р.

Відповідно до Акту №840 від 24.10.2016 р. КП "СКП "Гуртожиток", в присутності мешканців гуртожитку, склали цей акт на підтвердження того, що в кімнаті АДРЕСА_1, 2015 по теперішній час не проживають , кімната відкрита, світло відключено, особистих речей не має.

Факт непроживання відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 більше шести місяців у вищевказаній кімнаті підтвердив свідок ОСОБА_4, яка є сусідкою у блоці в гуртожитку. стовно відповідача ОСОБА_3, пояснила, що в спірній кімнаті дійсно по теперішній час зберігаються його речі , в кімнаті поламаний замок, завжди брудно, оскільки він здловживає спиртними напоями та дуже рідко зявляється в кімнаті. Коли вони його бачать, то змушують прибирати сміття в кімнаті , щоб не було неприємних запахів. Скарг, щодо порушенням ним правил співжиття, крім цього, у сусдів немає.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст.71, 72 ЖК України суд дійшов до висновку про відсутність відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2понад шість місяців у кімнаті АДРЕСА_1, враховуючи тривалість не проживання без поважних причин, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщення вказаної кімнати.

Що стсоується ОСОБА_3 , то позовні вимоги, заявлені до нього, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв'язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, зареєстрований в спірній кімнаті з 2006 року, це є його єдине постійне місце проживання, зв'язку з кімнатою він ніколи не втрачав, матеріалами справи жодним чином не підтверджується факт його непроживання без поважних причин шість місяців поспіль.

Таким чином, позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов виконавчого комітету Миколаївської міської ради - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь виконавчого комітету Миколаївської міської ради судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва Гуденко О.А.