Провадження № 2/761/5119/2017
У Х В А Л А

15 травня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Рибак М.А. вивчивши позову заяву ОСОБА_1 до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р., за участі третьої особи ОСОБА_3, про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р., третя особа - ОСОБА_3, відповідно до якого просить визнати незаконною постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 269 189,00 грн., винесеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Шевченко М.Р. 21 квітня 2017 року та скасувати вказану постанову.

Вивчивши позовну заяву слід зазначити наступне.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Вказані положення визначають право ОСОБА_1 звернутись до суду, який видав виконавчий документ, в порядку ст. 383 ЦПК України, якщо він є стороною виконавчого провадження. В іншому позивач має звернутись до суду адміністративної юрисдикції із позовом в порядку ст. 181 КАС України.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства;

Оскільки позивачем не вірно обрано порядок розгляду його вимог, у відкритті провадження за вказаним позовом слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15, 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р., за участі третьої особи ОСОБА_3, про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ М.А. РИБАК