Провадження № 2-о/522/1019/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали адресовану суду свою спільну заяву про розірвання шлюбу, вказуючи, що з серпня 2017 року вони припинили проживати однією сімєю та вести спільне господарство, що подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам кожного з них, та що вони досягли письмової згоди про визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав стосовно малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; та договір про сплату аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявники просили розглянути дану справу без їх участі, про що подали адресовані суду свої письмові заяви, в яких зазначили, що просять розірвати шлюб між ними.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Заявники зареєстрували шлюб 17 лютого 2010 року у Другому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 70.

Від шлюбу заявники мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначають заявники в своїй заяві, їх сумісне життя не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними, тому з серпня 2017 року вони припинили проживати однією сімєю та вести спільне господарство, а їх донька залишилася проживати з матірю.

В цій заяві заявники також вказують, що вважають збереження їх шлюбу недоцільним, та що подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам кожного з них.

Крім того, заявники надали суду копію укладеного між ними 17 жовтня 2017 року договору між батьками про проживання, виховання дитини, в якому визначили, що їх донька буде проживати з матірю, визначили порядок і спосіб участі батька, який буде проживати окремо, у забезпеченні умов життя доньки, та визначили порядок і спосіб здійснення батьком права на особисте виховання дитини.

З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя заявників та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам.

На підставі викладеного і керуючись ст. 293 ЦПК України, ст.ст. 24, 105, 109, 113 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Задовольнити спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянином України, зареєстрований 17 лютого 2010 року у Другому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 70, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко