Справа № 265/2599/17
Провадження № 2/265/915/17
У Х В А Л А

18 квітня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Будьвельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» про стягнення індексації заробітної плати, компенсації за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 квітня 2017 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на його користь:

індексацію заробітної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2016 року в сумі 18690,63 гривень,

компенсацію за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з лютого 2015 року по лютий 2017 року в сумі 7175,36 гривень,

вихідну допомогу у звязку зі звільненням з ч. 3 ст. 38 КЗпП України у розмірі 8295,84 гривень;

середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку або по день ухвалення судового рішення, який станом на 13 квітня 2017 року складає 263,36 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У своїй постанові № 6-1121цс16 від 30 листопада 2016 року Верховний Суд України зазначив, що таким спеціальним законом є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VІ).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до висновків Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року за №9-рп/2013, в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Виходячи з наведеного, компенсація втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати також є складовою заробітної плати.

Таким чином, приймаючи до уваги, що суми, повязані з індексацією заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, є складовою заробітної плати, позивач звільнений від сплати судового збору за відповідні вимоги про стягнення індексації заробітної плати та компенсації.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати та за змістом ч. 1 ст. 117 КЗпП України є видом відповідальності роботодавця за порушення строків виплати належних звільненому працівникові сум.

Так само й вихідна допомога не є складовою заробітної плати та за положеннями ч. 3 ст. 38, 44 КЗпП України виплачується працівникові у разі припинення трудового договору з його ініціативи, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Таким чином, вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та вихідної допомоги у звязку зі звільненням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП мають бути сплачені судовим збором.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 30 листопада 2016 року № 6-1121цс16.

За положеннями п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Таким чином, за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за вимогу про стягнення вихідної допомоги позивач мав сплатити судовий збір в сумі 1280 гривень (по 640 гривень за кожну вимогу (0,4 х 1600)), однак всупереч вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України в матеріалах позовної заяви відсутній документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 в 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Будьвельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» про стягнення індексації заробітної плати, компенсації за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду в частині визначення розміру судових витрат може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя