Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1350 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 01.10.2016 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що постійно надає допомогу на утримання сина.

Судом неправомірно стягнуто аліменти починаючи з 01.10.2016 року, оскільки відсутні докази того, що він не надавав матеріальної допомоги, окрім того станом на 15 травня 2017 року вони з позивачкою ще перебували у зареєстрованому шлюбі.

Погоджується сплачувати аліменти у розмірі пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з 14 грудня 2007 року по 04 травня 2017 року сторони ______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/1273/17 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_6

Провадження № 22-ц/787/1768/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_7

перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2017 року (а.с. 6).

Під час перебування сторін у шлюбі у них народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції вищезазначені вимоги не дотримав.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Постановляючи оскаржуване рішення, місцевий суд врахував зазначені в ст. 182 СК України обставини та прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитино в розмірі 1350 грн щомісячно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У порушення вищенаведених положень законодавства позивачкою не доведено наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дитини починаючи з вересня 2016 року.

Ураховуючи те, що, в частині визначення початкової дати з якої необхідно стягувати аліменти, судом неповно з'ясовано фактичні обставини справи, висновки суду, у цій частині, не відповідають обставинам справи, постановлене ним рішення у цій частині підлягає зміненню, із зазначенням початкової дати стягнення аліментів з 06 червня 2017 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року змінити, визначивши початкову дату стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 06 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_9 ОСОБА_7

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2