Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інна Вацлавівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 (а.с. 27-29).

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її матір ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме квартира, що за адресою: АДРЕСА_2

Крім неї спадкоємцем першої черги на майно померлої ОСОБА_4 є її брат ОСОБА_2, який проживав разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. З братом вони не спілкуються та відносин не підтримують, про подачу заяви на прийняття спадщини він її не повідомив.

13 січня 2011 року вона звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, заява про прийняття спадщини була нею подана в шестимісячний термін відповідно до закону, оскільки від дня смерті матері пройшло лише півтора місяці, проте нотаріус замість того щоб прийняти заяву сказала, що вона має чекати, коли пройде термін у шість місяців, чим ввела її в оману. На цих підставах вона прочекала шість місяців, але приватний нотаріус ОСОБА_5 так і не видала їй документів про прийняття спадщини і змусила звернутись до державного нотаріуса. Після цього вона звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори, нотаріус якої ОСОБА_6 змусив її написати заяву про пропущений термін для прийняття спадщини, однак відмови від них так і не отримала. У подальшому зверталась до суду та через відсутність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини суд 27.06.2014 року виніс ухвалу про повернення позову.

Після цього вдруге звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на що 18.08.2016 р. отримала відповідь про неможливість відкриття спадкової справи, оскільки спадкова справа за даними Спадкового реєстру заведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В.

Після повторного звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини вона отримала відповідь про те, що тепер нею пропущений строк у шість місяців для прийняття спадщини і тому вона має звернутися до суду для отримання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У зв'язку із зазначеним вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_7 підтримала позов та викладені у заяві обставини.

Відповідач та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність.

Представник відповідача також заявив клопотання про застосування строку позовної давності, про що подав письмову заяву.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В. в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву у якій просить розглядати справу без її участі та ухвалити рішення згідно чинного законодавства.

Вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається зі свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис № 1069 (а.с. 5).

Із копії свідоцтва про народження позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 вбачається, що померла ОСОБА_4 являються матір'ю позивачки (а.с. 4, 14).

Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст.1272 ЦК України).

З матеріалів спадкової справи № 05/2011 вбачається, що до приватного нотаріуса КМНО Нечитайло І.В. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подавав 17.05.2011 року ОСОБА_2, який являється сином спадкодавця (а.с. 44, 45).

Приватні нотаріуси з 01.06.2009 року набули повноваження щодо оформлення спадщини після прийняття Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат» від 01.10.2008 № 614-V1.

Позивачка 13 січня 2011 року звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року її матері ОСОБА_4 (а.с. 8).

Зі змісту вказаної заяви убачається, що приватним нотаріусом ОСОБА_5 посвідчено підпис ОСОБА_1 на заяві, яка адресована у відповідну державну нотаріальну контору, при цьому також у заяві наведені норми закону стосовно спадкових прав. Спадкова справа приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 щодо майна померлої ОСОБА_4 не оформлялась.

Позивачка посилається на те, що приватний нотаріус ОСОБА_5 ввела її в оману, оскільки замість того, щоб прийняти у неї заяву про прийняття спадщини повідомила, що вона має чекати закінчення терміну у шість місяців, після чого документів про прийняття спадщини їй не видала і змусила звернутись до державного нотаріуса.

11 червня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до Державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори, яким була посвідчена підпис позивачки за реєстраційним номером № 4-850 на заяві у якій ОСОБА_1 зазначає про те, що вона претендує на отримання спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року її метрі ОСОБА_4, при цьому також вказує про те, що їй зрозуміло, що вона пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини та заявляє, що буде звертатися до суду із заявою для надання додаткового строку для подачі заяви нотаріусу для прийняття спадщини після ОСОБА_4 і просить не видавати жодним спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину (а.с. 58).

ОСОБА_1 із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зверталась до Дніпровського районного суду м. Києва, при цьому ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2014 року позовну заяву було повернуто позивачці (а.с. 10).

У подальшому позивачка лише 18 серпня 2016 року звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадщини, на яку ОСОБА_1 була надана відповідь від 18.08.2016 року із роз'ясненням права подачі такої заяви до Приватного нотаріуса КМНО Нечитайло І.В. яким заведена спадкова справа (а.с. 11).

22 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса КМНО Нечитайло І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право власності (а.с. 62).

Листом приватного нотаріуса КМНО Нечитайло І.В. від 28.09.2016 року за вих. № 45/02-14 на заяву ОСОБА_1 було повідомлено про пропущення визначеного законом строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою (а.с. 73).

Представником відповідача заявлене клопотання про застосування строків позовної заданості, про що була подана письмова заява (а.с. 85, 86).

Згідно із ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як зазначено вище, про пропущення встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачці стало відомо 11 червня 2011 року (нотаріально посвідчена заява - а.с. 9).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З даним позовом ОСОБА_1 звернулася лише 24 жовтня 2016 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, тобто з пропущенням строку позовної давності (а.с. 17, 18).

Повернення попередньо поданої позовної заяви ОСОБА_1 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2014 року не є перериванням перебігу позовної давності у розумінні ч. 2 ст. 264 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачкою суду не надано будь яких доказів на підтвердження поважності причин пропущення позовної давності, у зв'язку з чим заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 260, 261, 267, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 58, 60-64, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нечитайло Інна Вацлавівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя