Справа № 307/2146/17
Провадження № 2/307/1291/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М. , при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тячівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області, Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тячівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області, Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивує тим, що перебуваючи на сезонних роботах в Чернівецькій області в 2015 році, не маючи спеціального дозволу, придбав у незнайомої особи мисливську гладкоцівкову рушницю 12 калібру № 0282. Це було зроблено з метою її добровільної здачі під час проведення операції по добровільній здачі зброї, з подпльшою її реєстрацією та отримання дозволу на право зберігання.

А 4 січня 2016 року дана рушниця була у нього вилучена та здана до Тячівського райвідділу поліції.

Згідно висновків експерта № 19/107- 630, дана рушниця є вогнепальною зброєю, помповою, гладко ствольною мисливською рушницею 12 калібру моделі «АSENA-A 505 USUMLU» № 0282 придатною для проведення пострілів.

У звязку з тим, що в його діях відсутні ознаки злочинів, передбачених ст. 262 та 263 КК України слідчим СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області 10 березня 2016 року кримінальне провадження що внесене до ЄРДР за № 0000013 від 05 січня 2016 року було закрито на підставі вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Виділені матеріали були направлені начальнику Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області для складання адмінпротоколу та направлення їх до суду для притягнення його до адміністративної відповідальност і 1 квітня 2016 року Тячівським райсудом його було притягнуто до адміністративної відповідальності та оштрафовано на 119 гривень без конфіскації даної зброї.

Постанова Тячівського районного суду 11 квітня 2016 року набрала законної сили, а вилучена від нього мисливська рушниця знаходиться в Тячівському райвідділі. За рішенням Тячівського районного суду від 01.04.2016 року дана рушниця, що придбана позивачем, не конфіскована і її доля не була судовим рішенням вирішена.

Згідно висновків експерта мисливська рушниця «АSENA-A 505 USUMLU» № 0282 визнана придатною для користування та не перебуває в розшуку. Однак при прийнятті рішення Тячівським райсудом право власності за позивачем не визнано. В листі начальника Тячівського РВ НП ГУНП в Закарпатській області йому було рекомендовано з цією метою звернутись до суду про зобов'язана керівництва Тячівського ОСОБА_2 в Закарпатській області зареєструвати на його імя дану рушницю. Дозвіл на право придбання такої йому було видано цим же райвідділом Національної поліції під номером А №013030 25.11.2016 року, який був дійсним до 25 лютого 2017 року. Він 17 січня 2017 року позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду про зобовязання Головного управління Національної поліції у Закарпатській області зареєструвати на його імя глаткоцівкову мисливську рішницю, що перебуває в Тячівському райвідділі поліції. Однак 17 липня 2017 року постановою Закарпатського окружного адміністративного суду по даній справі в задоволені позовних вимог позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що позовні вимоги є передчасними , так як вилучена від нього мисливська рушниця не визнана його власністю на підставі рішення суду.

Просить визнати за ним право власності на мисливську гладкоцівкову рушницю «АSENA-A 505 USUMLU» № 0282 ,вилучену від нього 04 січня 2016 року, яка зберігається в Тячівському відділі НП ГУНП в Закарпатській області та зобовязати Тячівський РВ НП ГУНП в Закарпатській області зареєструвати дану рушницю на його імя згідно дозволу А № 013030, виданого на його імя Тячівським РВ НП ГУНП у Закарпатській області від 25 листопада 2016 року.

Представник відповідача ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 надіслав суду письмове заперечення проти позову, у якому зазначив, що Головне управління Національної поліції в Закарпатській області вважає позовні вимоги необгрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

04.01.2016 року у позивача ОСОБА_1 було вилучено гладко цівку мисливську рушницю «АSENA-A 505 USUMLU» № 0282, калібру 12 мм. Без відповідних документів. Дана зброя була вилучена як речовий доказ на підставі постанови слідчого Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області. 05.01.2016 року слідчим відділення Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області було внесено відомості до ЄРДР за № 0000013 та розпочато кримінальне провадження за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. 10.01.2016 року дане кримінальне провадження відповідно до п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України було закрито. Однак, працівниками Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області відносно позивача було складено адміністративний протокол за ч.1. ст. 190 КУпАП та направлено матеріали в суд.

01.04.2016 року Тячівським районним судом було винесено постанову, якою громадянина ОСОБА_1, визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 190 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу без конфіскації зброї. Звертає увагу суду, що Тячівський районний суду при винесені постанови від 01.04.2016 року у відповідності до ч. 3 ст. 283 КУпАП України мав вирішити питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Однак, постановою Тячівського районного суду 01.04.2016 року долю речей а сааме; гладко цівкову мисливську рушницю «АSENA-A 505 USUMLU» № 0282 не було вирішено. Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач вказує, ще перебуваючи на сезонних роботах в Чернівецькій області в 2015 році не маючи відповідного дозволу, який видається ОВС на право придбання мисливської зброї, придбав у незнайомої особи гладкоцівкову мисливську рушницю «АSENA-A 505 USUMLU» № 0282. Відповідно до ч.2 ст.325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року визначено спеціальний прядок набуття права власності громадянами на окремі види майна. Зокрема, громадяни набувають право власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається на вогнепальну гладко ствольну мисливську зброю - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 21 - річного віку. Заявлені позивачем вимоги про зобовязання Тячівський ВП ГУНП в Закарпатській області зареєструвати на ОСОБА_1 згідно дозволу А № 013030 від 25.11.2016 року є передчасними та необгрунтованими, оскільки строк дії даного дозволу закінчився та не означає обовязок відповідача щодо реєстрації позивачеві спірної рушниці. Крім того, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду (яка не оскаржена та набула законної сили) встановлено, що позивачем спірна мисливська зброя не придбавалася у спосіб передбачений законом (не маючи відповідного дозволу у 2015 році, перебуваючи на сезонних роботах у Чернівецькій області зброя булу придбана у невідомої особи - згідно позовної заяви). Також у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зі змісту ч. 1 ст. 319 ЦК України випливає, що власник має право: володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном, що є складовою цього поняття. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону - ч. 2 ст. 319 ЦК України. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи наведене, вважає, що набуття права власності встановлюється згідно норм закону. А відтак, на думку представника відповідача, даний позов про визнання права власності має бути предявлено до особи, яка є власником мисливської рушниці «АSENA-A 505 USUMLU» № 0282, калібру 12 мм. Даний спір має розглядатись як спір про власність між власником зброї та її набувачем, оскільки ОСОБА_1 у відповідності до поданих доказів не довів, що є власником зброї. У відповідності до п. 15 Інструкції про порядок приймання, зберігання, обліку, знищення чи реалізації вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї у випадку прийняття відповідними органами рішення про конфіскацію чи відшкодування вилучення зброї і боєприпасів, вони передаються до складів управлінь (відділів) МТ і ТЗ ГУМВС, УМВС, УМВС України на транспорті. Якщо прийняте рішення не пов'язане з конфіскацією чи відшкодуванням вилученої зброї і боєприпасів, то вони у 10-денний строк повертаються власникові. Позовна вимога про реєстрацію зброї є передчасною та не дає підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у передбаченому ЦК не визнано право власності за ОСОБА_1. Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю посилаючись на викладені у письмовій позовній заяві обставини і просить позов задоволити.

Представник Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу й його відсутності, а тому суд в порядку ст.223 ч.1 п.1 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник Тячівського районного вудділу поліції Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, тому суд в порядку ст.223 ч.1 п.1 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, 4 січня 2016 року у позивача ОСОБА_1 було вилучено гладкоцівкову мисливську рушницю «АSENA-A 505 USUMLU» № 0282, калібру 12 мм.. Дана зброя була вилучена як речовий доказ. Правовстановлюючі та дозвільні документи на дану зброю відсутні.

5 січня 2016 року слідчим відділення Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області було внесено відомості до ЄРДР за № 0000013 та розпочато кримінальне провадження за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України. А 10 березня 2016 року дане кримінальне провадження відповідно до ст. 284 ч.1 п. 2КПК України було закрито (а.с. 8-10).

1 квітня 2016 року Тячівським районним судом Закарпатської області було ухвалено постанову, якою громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 190 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації зброї (а.с. 11).

25.11.2016 року позивачу було видано дозвіл на придбання гладко цівкової мисливської зброї А № 013030, який був дійсним до 25.02.2017 року( а.с.6).

27 грудня 2016 року представник позивача адвокат ОСОБА_4 звернувся із заявою до начальника Тячівського РВ НП ГУНП в Закарпатській області з проханням зареєструвати на імя позивача згідно дозволу А № 013030 від 16 листопада 2016 року вилучену в останнього мисливську гладко цівкову рушницю "ASENA-A 505 USUMLU" із серійним № 0282 та видати дозвіл на її збереження (а.с. 15, 16).

16 січня 2017 року начальником Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області сформовано письмову відповідь представнику позивача за № 465/106/29/1-2017 (а.с. 17, 18), зокрема позивачеві вказано, що при вивченні постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2016 року не встановлено відомостей про необхідність повернення зброї ASENA-A505, калібру 12 мм, громадянину ОСОБА_1. Також зазначено, що Інструкцією не передбачено порядку реєстрації та видачі зброї, яку вилучено у громадян під час незаконного ними носіння та зберігання такої, яка не була до цього належним чином зареєстрована. Позивачеві було рекомендовано з метою повернення вилученої зброї та її реєстрації відповідно до вимог законодавства звернутися до суду.

Вказані обставини також встановлені постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року, яка набула законної сили( а.с.20-24).

Відповідно до Постанови Верховної ради України від 17 червня 1992 року за № 2471-XII "Про право власності на окремі види майна", а саме Додатку № 2 до неї, громадяни можуть набувати права власності, зокрема, на вогнепальну гладкоствольну мисливську зброю, на вогнепальну мисливську нарізну зброю (мисливські карабіни, гвинтівки, комбіновану зброю з нарізними стволами) та на пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, придбану ними з відповідного дозволу, що надається органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 21-річного віку.

Порядок придбання, зберігання та носіння, перевезення мисливської вогнепальної нарізної і гладкоствольної зброї, бойових припасів до неї, основних частин зброї, пневматичної, охолощеної та холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянами регулюється Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, що затверджена Наказом МВС України від 21 серпня 1998 року за № 622, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 12.1 Інструкції, правом придбання мисливської гладкоствольної зброї та основних частин до неї користуються громадяни України, які досягли 21-річного віку, мисливської нарізної зброї та основних частин до неї - 25-річного віку, холодної, охолощеної та пневматичної зброї та основних частин до неї - 18-річного віку. Кількість зброї, яку може мати громадянин України, не обмежена, однак власник зброї повинен забезпечити її безумовну схоронність.

Для одержання громадянами в органах поліції дозволу на придбання мисливської вогнепальної нарізної, гладкоствольної зброї, пневматичної зброї, холодної та охолощеної зброї громадянами подаються документи, перелік яких встановлений пунктом 12.2 Інструкції.

Відповідно до пунктів 12.4 та 12.5 Інструкції, придбана мисливська вогнепальна нарізна, гладкоствольна зброя, основні частини зброї, охолощена, пневматична зброя, холодна зброя, пристрої протягом десяти днів з дня придбання мають бути зареєстровані в органах поліції за місцем проживання власника з одержанням дозволу на її зберігання та носіння. Для одержання дозволу на зберігання та носіння мисливської вогнепальної нарізної, гладкоствольної зброї, пневматичної зброї, холодної і охолощеної зброї, пристроїв власниками до органів поліції подаються, зокрема, заява щодо видачі дозволу на зберігання та носіння зброї на ім'я керівника органу поліції; дві фотокартки розміром 3 х 4 см; дублікат дозволу з відміткою магазину про продаж зброї, пристрою або з відміткою про переоформлення їх у встановленому законодавством порядку; платіжний документ (платіжне доручення, квитанція) з відміткою банку, відділення поштового зв'язку або коду проведеної операції про внесення коштів за надання відповідної платної послуги. Також власник зброї пред'являє договір страхування (крім охолощеної зброї).

Таким чином, відповідно до вищезазначеного: підставою придбання мисливської вогнепальної нарізної, гладкоствольної зброї, пневматичної зброї, холодної та охолощеної зброї громадянами є наявність відповідного дозволу, що виданий відповідно до Інструкції; підставою одержання дозволу на її зберігання та носіння є наявність відповідної зброї, що придбана відповідно до Інструкції.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів..

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При цьому судом в даній справі встановлено, що позивачем у спосіб, передбачений законом, спірна мисливська зброя не придбавалася.

Крім того, необхідно зазначити, що наявність у позивача дозволу А № 013030 на придбання однієї одиниці гладко цівкової мисливської зброї не означає обовязок відповідача щодо реалізації позивачеві спірної рушниці та відповідно надання дозволу на зберігання та носіння саме цієї мисливської зброї.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача в судовому засіданні належними і допустимими доказами не доведені, а тому у задоволенні позову у вибраний ним спосіб захисту слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 223 , 264, 265 ЦПК України , на підстави ст. ст. 16, 328 ЦК України, постанови Верховної ради України від 17 червня 1992 року за № 2471-XII "Про право власності на окремі види майна", Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, що затверджена Наказом МВС України від 21 серпня 1998 року за № 622, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 до Тячівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області, місцезнаходження м. Тячів, вул.. Нересенська, 1, Закарпатської області , Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області, місцезнаходження м. Ужгород, вул.. Ф.Ракоці, 13, про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 3 січня 2018 року.

Головуючий : М.М.Розман