Справа № 628/2111/17
Провадження № 2/628/1057/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря Шевченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Куп'янську цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз», ТОВ «Харківгаз збут», про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з вищевказаним позовом про захист прав споживачів стосовно визнання дій ПАТ «Харківгаз» незаконними.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона являється співвласником житлового будинку розташованого за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Цукрозаводська, 32, і є власником квартири № 27 у цьому будинку. Станом на 18.08.2017 року співвласники цього багатоквартирного житлового будинку не прийняли рішення про створення ОСББ. Також зазначила, що вона споживає природній газ на підставі публічного типового договору постачання природного газу з ТОВ «Харківгаз збут» та на підставі публічного типового договору розподілу природного газу з ПАТ «Харківгаз». Газовий лічильник у її квартирі відсутній, тому вона використовує норми споживання газу передбачені постановою КМУ від 23 березня 2016 року №203, згідно даної постанови норма споживання газу для її квартири становить 7,1 кубометр газу на одну людину на місяць. 19.01.2017 року без відповідного попередження, всупереч правам, передбаченим Конституцією України та іншими актами законодавства на її житловому будинку було виконано роботи по встановленню загальнобудинкового вузлу обліку природного газу, а починаючи з квітня 2017 року стали приходити платіжки за газ, в яких розмір газу, за який призначалась оплата, вираховувалася виходячи з показників загальнобудинкового вузлу обліку газу. На підставі викладеного позивач вважає, що вказані дії ПАТ «Харківгаз», порушили її права, як співвласника будинку, оскільки встановлення загальнобудинкового лічильника газу було здійснено без попереднього прийняття відповідного рішення з вказаного питання співвласниками багатоквартирного будинку у порядку, передбаченому ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». У заяві від 11.12.2017 року, уточнивши свої позовні вимоги, ОСОБА_1 підтримує позов в частині зобовязання ТОВ «Харківгаз збут» виконати перерахунок обсягів спожитого газу з квітня 2017 року по квартирі АДРЕСА_1, відповідно до норм споживання природного газу споживачам у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 23 березня 2016 року № 203 до забезпечення вказаної квартири приладом обліку природного газу, та просить в цій частині задовольнити позов, розглянувши справу без її участі.

Представник відповідачів ТОВ «Харківгаз збут» та ПАТ «Харківгаз» підтримав раніше подані письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року, для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Згідно п.10 глави 2 Розділу X Кодексу ГРС установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Ст. 3 Закону України « Про забезпечення комерційного обліку природного газу», передбачено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів субєкта господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до п.1 глави 5 розділу IX Кодексу ГРС за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групи будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загальнобудинкового балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загально будинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загально будинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ. Тобто, отримання згоди окремого мешканця на встановлення загальнобудинкового приладу обліку, чинним законодавством України не передбачено. Пунктом 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2002 року № 620 передбачено, що можливість обєднання споживачів в єдину групу поліпшення ведення обліку природного газу визначається схемою газопостачання. Рішення про необхідність обєднання споживачів в єдину групу приймає оператор газорозподільної системи. Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть, як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом ГРС. Встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор ГРС зобовязані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що у разі відмови населення від встановлення субєктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року, для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року. Також Кодексом ГРС (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу IX Кодексу) передбачено, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок оператора ГРМ (що підтверджується Актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеним у додатку 10 до цього Кодексу.

Згідно з положенням додатку 10 до Кодексу ГРС, граничний обсяг споживання на 1 людину на місяць залежить від типу та комбінації обладнання і на сьогодні становить: 9,8 м3- за наявності плити газової та централізованого гарячого водопостачання; 18,3 м3 - за наявності плити газової у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача; 23,6 м3 - за наявності плити газової та водонагрівача.

Відповідно до даних газорозподільного підприємства ПАТ «ХАРКІВГАЗ», що здійснює розподіл природного газу на території Харківської області, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» формує вартісні показники, які відображаються у квитанціях про сплату по кожному абоненту окремо.

Крім того зазначив, що на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу ПАТ «Харківгаз» є постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям. На виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою від 30 вересня 2015 № 2496 затвердила Правила постачання природного газу. Відповідно до п. 2 розділу III «Правил» постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п. 4 розділу III «Правил» для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об'єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов'язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Харківгаз збут» опубліковано в місцевій газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року.

Крім того, щодо посилань позивача на те, що внутрішньо будинкова газова мережа є обєктом спільної власності мешканців будинку та необхідні дозвіл та попередження усіх співвласників будинку при встановленні загальнобудинкового вузлу обліку природного газу, зазначив, що з боку відповідача не було порушень при встановленні загальнобудинкового вузлу обліку природного газу відповідно до діючого законодавства, так як він був встановлений на межі балансового розмежування.

Від відповідача ТОВ «Харківгаз збут» надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Харківгаз збіт» за наявними у справі поясненнями.

Суд, вислухавши у судовому засіданні представника відповідача, зясувавши думку позивача, висловлену у заяві від 11.12.2017 р., дослідивши письмові докази по справі судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: Харківська область. м. Купянськ. АДРЕСА_2 (а.с.7,8). За цією адресою їй надаються послуги з газопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1, про що свідчать копії рахунків за послуги ( а.с.13-16,53).

Як зазначено позивачем у позові, 19.01.2017 р. році працівниками газової служби було здійснено встановлення загальнобудинкового газового лічильника та з квітня 2017 року стали приходити квитанції на оплату спожитого природного газу по новим тарифам.

З наданих позивачем копій рахунків за послуги з газопостачання, фактичне нарахування за послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_3, з квітня по липень 2017 року проводилися за об'єми спожитого газу відповідно до показників загальнобудинкового вузлу обліку газу.

З рахунку № НОМЕР_1 абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4, який має назву "Фінансовий стан", вбачається, що 24.11.2017 року було встановлено лічильник «Самгаз» № 6103982. З квітня 2017 року по листопад 2017 року нарахування проводилися за об'єми спожитого газу відповідно до показників загальнобудинкового вузлу обліку газу.

Постановою Національної комісії № 2494 від 30.09.2015 р., що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затверджений Кодекс газорозподільних систем.

Вищевказаним Кодексом визначено, що оператор газорозподільної системи це субєкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Публічне акціонерне товариство «Харківгаз» (місцезнаходження: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, відповідно до якого основним видом діяльності Товариства, є, зокрема, надання послуг з розподілу природного газу, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ.

Вищезазначена діяльність Товариства здійснюється на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Ліцензії.

ТОВ «Харківгаз збут» з 01 липня 2015 року здійснює господарську діяльність з: постачання природного газу на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, видана Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно рішення № 1588 від 21.05.2015р. (переоформлена на безстрокову рішенням від 08.09.2015р. № 2283).

Порядок та підстави забезпечення населення приладами обліку природного газу врегульований Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.04.2012 року №259-р «питання забезпечення комерційного (приладного) обліку природного газу», Главою 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг газопостачання в умовах використання загально будинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620 (далі - Тимчасове положення ), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженою постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500.

Зокрема, згідно п. 4-5 Тимчасового положення, ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу, визначаються: для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників; для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні.

Разом з тим, ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Тобто, згідно вимог даного Закону розмір оплати спожитих комунальних послуг визначається виключно двома способами: або за лічильниками або за встановленими нормами споживання.

Крім того, у відповідності до приписів статей 2-4, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16.06.2011р. №3533, який набрав чинності з 09.07.2011р., постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі - з 01 січня 2018 року.

Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території та отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: 1) забезпечити встановлення лічильників газу: а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. У разі не встановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України; б) для інших споживачів - до 1 липня 2011 року; 2) припинити розподіл природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку, у разі відмови таких споживачів від встановлення лічильників газу, а саме: а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; б) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2001 року № 620 (із змінами та доповненнями, внесенимипостановою КМУ від 27.01.2016 року № 46) «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинового вузла обліку» передбачено, що у разі незгоди власника квартири (будинку) розрахуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків), він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

На підставі викладеного, беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що у разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників, суд вважає позовні вимоги стосовно перерахунку обсягу спожитого газу з квітня 2017 р. необґрунтованими та такими, що не містяться на вимогах закону.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 1,3, 10, 11, 60, 61, 63, 212, 209, 214-216 ЦПК України, Кодексом газорозподільних систем, Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз», ТОВ «Харківгаз збут», про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18 грудня 2017 року.

Головуючий А.О.Шиховцова