Провадження № 2/522/5922/17
18 травня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Меринос» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до ОСОБА_1 про стягнення зборгованності у розмірі 77 772,13 грн.
В обгрунтування позову зазначив, що 01 жовтня 2014 року між позивачем, Фермерським господарством «Меринос» та ОСОБА_1 укладений договір найма /оренди/ овець.
Предметом вказаного договору є оренда овець з розрахунку :
-Оренда овцематки 120,00 гривень за голову,
-Оренда барана - виробника по 240 грн. за голову,
-Оренда землі - 9000,00 грн.
-Оренда матеріальних цінностей -120 000,00 гривень,
-Використання холодної води - 5000,00 гривень
-Оренда коня - 6600,00 гривень
-Оплата за використані корма - 67 240,00 гривень.
За користування вказаним майном відповідач повинен був сплатити оренду в розмірі 165 000 гривень, рівними частками починаючи з травня 2015 року та заборгованість за 2014 рік в розмірі 130 000,00 гривень. 18.09.2015 року між ними був складений акт про перерахунок поголівя овець. Проте відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконав, кошти позивачу не сплатив.
Представник позивача ОСОБА_2, у судове засідання. не зявилась, але надала до суду письмову заяву, згідно якої просила суд розглядати справу за її відсутності, у якій також зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце був повідомлена належним чином, поважних причин неявки суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01 жовтня 2014 року між позивачем, Фермерським господарством «Меринос» та ОСОБА_1 укладений договір найма /оренди/ овець.
Предметом вказаного договору є оренда овець з розрахунку :
-Оренда овцематки 120,00 гривень за голову,
-Оренда барана - виробника по 240 грн. за голову,
-Оренда землі - 9000,00 грн.
-Оренда матеріальних цінностей -120 000,00 гривень,
-Використання холодної води - 5000,00 гривень
-Оренда коня - 6600,00 гривень
-Оплата за використані корма - 67 240,00 гривень.
За користування вказаним майном відповідач повинен був сплатити оренду в розмірі 165 000 гривень, рівними частками починаючи з травня 2015 року та заборгованість за 2014 рік в розмірі 130 000,00 гривень.
Згідно акту прийому передачі овець та матеріальних цінностей від 01.10.2014 року, ОСОБА_1 прийняв від позивача :
1.Овецематки - 513 голів ( вартістю по 1500 грн. за голову 769 500 гривень )
2.Барани виробники - 15 голів (вартістю по 2000 грн. за голову 30 000 грн. )
3.Житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Новокубанка, вул. Центральна, 2. ( вартістю 50 000 грн.)
4.Вівчарня за тією ж адресою ( вартістю - 50 000,00 гривень )
5.Кормушки деревяні для овець - 20 шт. ( вартістю 10 000,00 гривень ).
Договором найму /оренди/ овець від 01.10.2014 року передбачено що орендар зобовязаний забезпечити належний догляд за худобою та їх утриманням в стійловий період та несе відповідальність за падіж худоби (п.2.2.4). У разі загибелі орендованої худоби та/ або знищення матеріальних цінностей Орендар відшкодовує їх вартість, яка обумовлена в Акті прийому передачі овець і матеріальних цінностей ( п. 4.3.).
Згідно п. 1.2 казаного договору - строк дії договору з 01.10.2014 року по 01.10.2015 року .
Відповідно до п.2.12 договору орендодавець зобовязаний прийняти від Орендаря по актом прийому - передачі після закінчення строку дії договору, матеріальні цінності в належному стані та в тій же кількості худобу в стані якому така худоба передавалась.
18.09.2015 року між позивачем та відповідачем був складений акт про перерахунок поголівя овець .
Згідно вказаного акту встановлено, що в наявності є 467 голів в тому числі 77 голів ягнят 2015 року .
18.09.2015 року відповідач , ОСОБА_1 зобовязався виплатити до 18.10. 2016 року ФГ «Меринос» за недостачу 127 голів овець з розрахунку 520,00 гривень за голову, всього на суму 66 040 гривень , про що особисто написав розписку.
Відповідач до теперішнього часу свої обовязки по сплаті заборгованості в сумі 66 040 гривень не виконав .
Також позивач просить стягнути 3% річних та індекс інфляції.
Кількість днів просрочки в період з 19.10.2015 р. по 29.12.2016 р. становить - 407 днів .
Таким чином 3 % річних становить 2209,17 грн.
Щодо індексу інфляції, то його слід розраховувати наступним чином,
Таким чином сума інфляційних витрат складає 9522,96 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 11 ЦК України договір є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків ( господарських обовязків ) .
Згідно зі ст. 509 ЦК України , зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Грошове зобовязання - зобовязання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та інших підстав передбачених цивільним законодавством України.
Згідно зі ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 625 ЦК України передбачено , що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, грошовим зобовязанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони.
Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Судом також встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень, що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи (а.с. 1).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому стягненню з відповідача підлягають судові витрати позивача у розмірі 1378 гривень.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, ч.4 ст. 169, 197, 209, 212 - 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 509 ,526, 610, 611, 612, 625, 1046, 1047 ЦК України, суд
Позовну заяву Фермерського господарства «Меринос» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення., згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

18.05.2017