АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1779/17 Справа № 206/4500/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зайченко С. В. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні майном шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що її чоловіку ОСОБА_4 на родину на підставі ордеру №422 була надана квартира АДРЕСА_1 У зв'язку зі смертю головного квартиронаймача ОСОБА_4 особистий рахунок на цю квартиру був переоформлений на неї. З 2006 року відповідачка у вищезазначеній квартирі перестала проживати, її особистих речей в квартирі немає. Відповідачка комунальні послуги не сплачує. Реєстрація у квартирі відповідача не дозволяє їй користуватися і розпоряджатися своєю власністю, в тому числі оформити право власності на квартиру, крім того, змушує її нести додаткові витрати по оплаті поточних платежів.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 згідно ордера №422 виданого на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 11 листопада 1979 року №1350 була надана чоловіку позивача ОСОБА_4 на родину, яка складалась з: дружини - ОСОБА_2, доньки - ОСОБА_2, доньки ОСОБА_5, доньки - ОСОБА_6, доньки - ОСОБА_7, доньки - ОСОБА_8, сина - ОСОБА_9

На підставі рішення Виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська Дніпропетровської області №435/2 від 22 березня 1985 року у зв'язку з випискою по смерті головного квартиронаймача ОСОБА_4 особовий рахунок на вищезазначену квартиру був переоформлений на позивача ОСОБА_2

На теперішній час вищезазначена квартира є неприватизованою.

Відповідно довідки КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської області №776 від 19 квітня 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачка, її внук ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, онука - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (відповідачка), донька ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, син - ОСОБА_13 - ІНФОРМАЦІЯ_6, син ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7, донька ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_8 та внук ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_9

Також, в матеріалах справи містяться дві копії актів від 20 лютого 2015 року та від 19 квітня 2016 року в яких зазначено, що ОСОБА_3 з 2006 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 Її особистих речей в квартирі немає.

Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.

Також п.10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року, з наступними змінами, роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично між сторонами виникли спірні відносини щодо користування спірною квартирою, оскільки відповідачка тривалий час, понад шість місяців, не мала і не має ключів від спірної квартири, та відповідно не має і вільного доступу до неї, а сама позивачка чинить їй перешкоди у цьому, у зв'язку з чим підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою, немає, а тому суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд не надав оцінки доказам по справі, погодитись не можна, оскільки вони є безпідставними, оскільки жодними доказами вони не підтверджені.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для його скасування або зміни.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова