Єдиний унікальний номер 225/1629/16-ц Номер провадження 22-ц/775/653/2017
Головуючий у 1 інстанції Андреєв В.В. Єдиний унікальний номер 225/1629/16-ц
Доповідач Жданова В.С. Номер провадження 22-ц/775/653/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Жданової В.С.,

суддів : Курило В.П., Санікової О.С.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 02 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Державний нотаріус Дзержинської державної нотаріальної контори про зміну черговості одержання права на спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Державний нотаріус Дзержинської державної нотаріальної контори про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею - спадкоємцем п'ятої черги за законом право на спадщину другої черги за законом після смерті ОСОБА_3. В обґрунтування доводів посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її троюрідна сестра ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та банківських вкладів. ОСОБА_3 в шлюбі ніколи не перебувала та своїх дітей не мала. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_2 та вона - позивач ОСОБА_1. Відповідач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 від першого шлюбу, тобто рідною сестрою по батькові померлої ОСОБА_3, а тому є спадкоємцем другої черги. Вона (позивач) є троюрідною сестрою померлої ОСОБА_3 та є спадкоємцем п'ятої черги. Позивач вважає, що рідними людьми для померлої були вона та її мати ОСОБА_5, яка є двоюрідною сестрою ОСОБА_6 - матері померлої. Відповідач ОСОБА_2 ніколи не спілкувалася з рідним батьком та рідною сестрою, не приймала участі у їхньому житті, але після смерті останньої заявила про свої спадкові права. Просила змінити черговість спадкування за законом, визнавши за нею (позивачем) право на спадкування за законом другої черги, оскільки опікувалась померлою, підтримувала з нею постійний зв»язок та родинні стосунки.

26 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що після смерті рідної по батькові сестри ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина, яка складається з квартири та банківських вкладів. Заповіту не має. Вона, рідна сестра спадкодавця по батькові, є спадкоємцем другої черги. Спадкоємців першої черги не має, оскільки у шлюбі ОСОБА_3 не перебувала, дітей не мала. Їх батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. У спадкодавця ОСОБА_3 була двоюрідна сестра ОСОБА_7, яка також претендувала на спадщину, але остання померла у грудні 2016 року. Ще одна двоюрідна сестра померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_8 заяву про прийняття спадщини не подавала. Відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 є спадкоємцем п'ятої черги, тому не може претендувати на спадщину після смерті ОСОБА_3 Вона ( ОСОБА_2 ) спадщину після смерті сестри ОСОБА_3 прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Ключами, а також документами від квартири заволоділа її двоюрідна сестра ОСОБА_7, а після її смерті ключі на квартиру та документи залишилося у її чоловіка ОСОБА_9. За вказаних обставин просила визнати за нею право на спадщину за законом на квартиру та банківські вклади, що залишились після смерті її рідної про батькові сестри ОСОБА_3.

Рішенням Дзержинського міського суду від 02 березня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволення позову до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволений. За ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування: на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 63,8 м.кв., яка залишилась після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 і смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та на грошові кошти у розмірі 482,91 (чотириста вісімдесят дві гривні 91 копійку) гривню, які залишились після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 на рахунку НОМЕР_1 в національній валюті у Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги про визнання за нею права на спадкування за законом другої черги після смерті ОСОБА_3 та відмовити ОСОБА_2 в задоволенні зустрічного позову про визнання за нею права на спадщину. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що спірна спадкова квартира була приватизована ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Батько відповідача ОСОБА_4 участі у приватизації квартири не приймав, права власності на квартиру не мав. Спадкодавець ОСОБА_3 у шлюбі не перебувала, своїх дітей не мала, єдиними близькими для нею людьми була вона ( позивач) та тітка померлої. Суд не прийняв до уваги те, що вона постійно підтримувала зв»язок із ОСОБА_3 та не задовольнив її клопотання про витребування із мережі МТС відомостей щодо здійснення телефонних дзвінків, що є порушенням ст.. ст.. 27,137,210 ЦПК України. Не прийняв до уваги переписку її родини з померлою сестрою ОСОБА_3 Документи про народження ОСОБА_10, його дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не збереглися, але даний факт підтверджений поясненнями свідків. Проте, суд не прийняв до уваги ці пояснення та відмовився долучити до матеріалів справи фотографії. Відповідно до вимог ст. 1259 ЦК України вважає доведеним той факт, що вона здійснювала опіку над померлою, надавала матеріальне забезпечення померлій та вчиняла ці дії протягом тривалого часу. Наполягає на тому, що спадкоємець ОСОБА_2 ухилялась від виконання юридичних та моральних обов»язків щодо догляду за спадкодавцем, тому догляд за нею здійснювали більш далекі родичі. Позивач заперечує проти визнання за відповідачем права власності на майно в порядку спадкування, оскільки такий спосіб є виключним способом захисту, оригінали документів не було втрачено чи знищено, вони є в наявності и можуть бути витребувані.

Крім того, зазначає на порушення тайни нарадчої кімнати, за її твердженням в нарадчій кімнаті разом з суддями перебував адвокат відповідача Бойко М.Г.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Бойко М.Г. просить відхилити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав .

Відповідно до ст.309 підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до вимог статей 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої ст.1269 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст.1262 Цивільного кодексу України зазначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері.

Частиною першою ст.1265 Цивільного кодексу України передбачено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Статтею 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 06.07.1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мали доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Від першого шлюбу ОСОБА_4 вже мав доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є рідними сестрами по батьку. Їх батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 (а.с.11).

Спадкова квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24) відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1993 року належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири, яку ОСОБА_3 прийняла фактично, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно відповіді КП «Торецьккомсервіс» за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована донька ОСОБА_3 (а.с.55)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вищевказану квартиру та банківський вклад, право на яку в порядку спадкування заявили ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові суд першої інстанції виходив з того, що нею документально не підтверджений факт родинних відносин ( троюрідна сестра) із спадкодавцем ОСОБА_3 та відсутні підстави зміни черговості у спадкуванні.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує та зазначає в апеляційній сказі про те, що свідоцтва про народження ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не збереглися за давністю часу. Питання щодо встановлення факту родинних відносин нею не порушувалось, а пояснення свідків про наявність родинних зв»язків не можуть бути підставою для підтвердження прав позивача на спадкування. Фотографії, на долученні яких в судовому засіданні першої інстанції наполягала позивач, також не можуть підтверджувати право позивача на спадкування, оскільки в законом встановленому порядку факт родинних зв»язків позивача та спадкодавця не встановлений.

Крім того, в разі доведення наявності родинних зв»язків позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3 ( троюрідні сестри), позивач може бути віднесена до спадкоємців п»ятої черги.

Доводи апеляційної скарги про те, що батько ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не приймав участі у приватизації спірної квартири, не впливає на висновок суду щодо визначення кола спадкоємців, оскільки спір виник с приводу оформлення прав на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, а не ОСОБА_4, померлого у 1988 році.

Розглядаючи позов, суд першої інстанції також не встановив підстав для зміни черговості спадкування та притягнення позивача до спадкування в порядку другою черги нарівні із рідною сестрою померлої.

Статтею 1259 ЦК України встановлено, що зміна черговості можлива за умови, що спадкоємець наступної черги протягом тривалого часу піклується, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК.

При розгляді справи судом першої інстанції враховані вимоги вказаної норми матеріального права та приписи п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 не була особою, яка потребує матеріальної допомоги, оскільки була працездатною, до часу смерті працювала в Дзержинському гірничому технікумі на різних посадах, інвалідності або обмежень за станом здоров»я не мала.

Доводи апеляційної скарги про те, що між позивачем та спадкодавцем існував постійний мобільний з»язок, підтримувалась переписка, були взаємні відвідування під час відпусток та фактично існували родинні відносини не впливають на висновок суду першої інстанції про недоведеність правових підстав для зміни черговості одержання права на спадщину.

Рішення суду першої інстанції в цій частині заявлених позовних вимог є обгрунтованим, об»єктивним, відповідає фактичним обставинам, тому підстав для його зміни чи скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Проте, погодитись з висновком суду першої інстанції щодо визнання за ОСОБА_2 прав власності в порядку спадкування на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та грошові кошти на рахунку НОМЕР_1 в національній валюті у Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» погодитись не можна, оскільки такий висновок є передчасним та зроблений судом без з»ясування кола належних відповідачів по цій справі.

З матеріалів спадкової справи №422/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 ( а.с.135) вбачається, що заяви про прийняття спадщини після смерті останньої подали ОСОБА_2 ( а.с.136), ОСОБА_7 ( а.с.138) ОСОБА_1 ( а.с.140). Також о своїх спадкових правах в межах даної спадкової справи заявила ОСОБА_5 ( а.с. 146), яка претендує на спадщину ? частини квартири після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5( а.с. 145)

Звертаючись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_17 зазначила відповідачем лише ОСОБА_1, інші особи, які також претендують на спадщину, не зазначені.

Вирішуючи спір в цій частині суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини та не вирішив питання щодо з»ясування кола належних відповідачів по дані справі.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання про притягнення до розгляду справи інших осіб, які заявили про свої права на спадкування.

Крім того, звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2 зазначала, що оригінали документів є в наявності, але вони утримуються особами, які також заявили права на спадщину, тобто документи не втрачено.

Вказані обставини у сукупності дають підстави для висновку, що рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру є передчасним, без з»ясування кола належних відповідачів по справі .

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та відмову в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування за вказаних вище підстав.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що при винесенні рішення судом першої інстанції була порушена таємниця нарадчої кімнати є неспроможними, оскільки не підтверджені належними доказами, а ґрунтуються на припущеннях позивача.

Стаття 196 ЦПК України визначено, що під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу. Під час перебування в нарадчій кімнаті суддя не має права розглядати інші судові справи. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення рішення у нарадчій кімнаті.

Аналогічні приписи містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18 грудня 2009 року N 14 Про судове рішення у цивільній справі» дано роз»яснення , що суди повинні суворо дотримуватися таємниці нарадчої кімнати. Під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу. Вихід судді з нарадчої кімнати до проголошення судового рішення може мати місце під час перерви для відпочинку (протягом робочого часу та після його закінчення). Тому, наприклад, вихід до нарадчої кімнати у п'ятницю та проголошення рішення в понеділок є порушенням її таємниці. При цьому обмін суддею думками з ким-небудь із приводу судового рішення, що ухвалюється, не допускається.

Обставин, які б свідчили про те, що адвокат Бойко М.Г. перебував у нарадчій кімнаті, мала місце перерва перед оголошенням судового рішення, судді обмінювались думками з кім-небудь з приводу судового рішення, не встановлено. Та обставина, що адвокат відповідача Бойко М.Г. після судових дебатів покинув зал судового засідання і не був присутнім на оголошенні рішення не дає підстав для висновку, що була порушена тайна нарадчої кімнати.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи,не перешкоджає розглядові справи.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено порушень норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.. ст.. 307, 309, 316 ЦПК України Апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 02 березня 2016 року в частині задоволення позову про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 63,8 м.кв., яка залишилась після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 і смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та -на грошові кошти у розмірі 482,91 (чотириста вісімдесят дві гривні 91 копійку) гривню, які залишились після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 на рахунку НОМЕР_1 в національній валюті у Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_1, третя особа державний нотаріус Дзержинської державної нотаріальної контори про визнання права власності на майно в порядку спадкування на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : Судді: