21.04.2017 Єдиний унікальний номер 205/1833/16-ц
Справа №205/1833/16-ц
Пров.№2/205/239/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 квітня 2017 року Ленінській районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Федченко В.М.,

при секретарі Джурко Ю.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

його представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників

відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про визнання окремих положень договору страхування недійсними, про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2016 року Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Відповідача в особі Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АХА Страхування» (скорочена назва АТ «СК «АХА Страхування») про визнання окремих положень договору страхування недійсними, про стягнення страхового відшкодування та про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту №218042Га/14 від 09.10.2014 (далі договір страхування), застрахував в АТ «СК «АХА Страхування» належний йому на праві власності та свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу СХХ 372193, автомобіль марки «BMW Х-6», державний номер НОМЕР_1.

Страхова сума згідно з п. 11.1. договору страхування складала 900 000,00 грн.

Відповідно до умов п.10 договору страхування та у звязку зі сплатою 09.10.2014 страхової премії в сумі 47 700,00 грн., що підтверджується квитанцією №1660, договір страхування набув чинності з 10.10.2014 по 09.10.2015 року.

На підставі підписаної ОСОБА_1 з АТ «СТ «АХА Страхування» додаткової угоди №1 до договору страхування та фактом уплати ОСОБА_1 додаткової страхової премії в сумі 2 105,43 грн. (підтверджується квитанцією №8214 від 03.06.2014), страхова сума за договором страхування з 03.06.2014 склала 1 127 000,00 грн.

В період дії договору страхування 11.06.2015 застрахований автомобіль був викрадений. По вказаному факту слідчим управлінням ГУМВС України в Дніпропетровській області з 30.07.2015 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадження №0002449 від 11.06.2015 за ознаками ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, за яким ОСОБА_1 було визнано потерпілим.

11.06.2015 ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» із повідомленням про страховий випадок та його обставини, а також надав всі необхідні документи, передбачені розділом 19 договору страхування. Проте, страховою компанією було відмовлено йому у виплаті страхового відшкодування із посиланням на те, що переданий ним на страхування автомобіль «BMW» модель Х6, який згідно відповіді заводу-виробника, має інший номер кузова VIN-WBAFH61020LW55263, на територію України не завозився, і відповідно на ньому VIN-код не відповідає тому, який вийшов із заводського конвеєра, що на думку страхової компанії не дозволяє кваліфікувати заявлений страховий випадок за ризиком «Викрадання».

В якості інших підстав, за якими заявлені збитки не підлягають відшкодуванню, АТ «СК «АХА Страхування» зазначило такі:

- неповідомлення страхової компанії до факту викрадення застрахованого автомобіля про наявність несправного ключа до автомобіля «BMW X6», державний номер НОМЕР_1, номер кузова VIN-WBAFH61030L482821;

- не надання страховій компанії двох комплектів ключів;

- не надання страховій компанії копії результатів діагностики (зчитування) чи експертизи ключів запалення до ТЗ «BMW X6», державний номер НОМЕР_1, номер кузова VIN-WBAFH61030L482821.

Все це, на думку АТ «СК «АХА Страхування», свідчило про невиконання ОСОБА_1 обовязків, передбачених договором страхування щодо повідомлення страхової компанії про всі обставини, що мають істотне значення для оцінки ступеню страхового ризику, зокрема про наявність несправного комплекту ключів до ТЗ та про створення страховій компанії перешкод при проведенні розслідування обставин та причин заявленої події.

Позивач вважає, що зазначені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування є незаконними. Просив стягнути з АТ «СК «АХА Страхування» на його користь страхове відшкодування в сумі 1 120 000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 90 000,00 грн., пеню в сумі 11 984,00 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок та судові витрати а сумі 6 890,00 грн. (т.2, а.с.1-4).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, в тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача в особі АТ «СК «АХА Страхування» - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлені позовні не визнали, просили відмовити в його задоволені.

Також представником Відповідача були надані письмові заперечення проти позову, в яких той просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (т.2, а.с.53-57).

Крім того, в процесі розгляду справи представниками Відповідача неодноразово заявлялися необґрунтовані клопотання про виклик в якості свідків інших осіб, які взагалі не мають відношення до справи, про витребування інформації з тимчасово окупованої території, з якою немає поштового звязку, про зупинення розгляду справи до розгляду іншої справи за позовом АТ «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1 та інших осіб, яка з 06.04.2017 року розглядається Подільським районним судом міста Києва, а також про відвід судді.

Усі заявлені представниками Відповідача клопотання залишені судом без задоволення через їхню надуманість, необґрунтованість і скерованість на навмисне затягування розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до того висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.19 Конституції України від 28.06.1996 правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.3, 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно зі ст.ст.58, 59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими.

Згідно ст.ст.10 ч.2, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09.10.2014 між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №218042Га/14 (далі договір страхування) (т.2, а.с.6-13, 58-68).

За договором страхування був застрахований належний ОСОБА_1 на праві власності, що було підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу СХХ 372193, транспортний засіб: марка (модель) - BMW X6, рік випуску 2010, реєстрацій номер - АЕ0067АН, номер кузова НОМЕР_2.

При укладанні договору страхування представником АТ «СК «АХА Страхування» транспортний засіб ОСОБА_1 було оглянуто, що підтверджують зроблені фотографії самого автомобіля та його окремих частин, які страховою компанією були долучені до позовної заяви, що надійшла до суду.

Крім того, при укладанні договору страхування представником АТ «СК «АХА Страхування» було оглянуто і оригінал свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу СХХ 372193.

Таким чином, при укладанні договору страхування ОСОБА_1 надав представникам АТ «СК «АХА Страхування» для огляду і прийняття рішення щодо можливості укладання договору транспортний засіб: марка (модель) - BMW X6, рік випуску 2010, реєстрацій номер - АЕ0067АН, номер кузова НОМЕР_2, а також документ, підтверджуючий державну реєстрацію та власника вищевказаного транспортного засобу оригінал свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу СХХ 372193.

І транспортний засіб, і реєстраційний документ на цей транспортний засіб влаштували АТ «СК «АХА Страхування», про що свідчить підписаний та скріплений його печаткою договір страхування (т.2, а.с.6-13).

Страхова сума згідно з п. 11.1. Договору страхування склала 900 000,00 грн..

Відповідно до умов п.10 Договору страхування та у звязку зі сплатою 09.10.2014 страхової премії в сумі 47 700,00 грн., що підтверджується квитанцією №1660, договір страхування набув чинності з 10.10.2014 по 09.10.2015 року.

На підставі підписаної ОСОБА_1 з АТ «СК «АХА Страхування» додаткової угоди №1 до договору страхування та фактом уплати ОСОБА_1 додаткової страхової премії в сумі 2 105,43 грн. (підтверджується квитанцією №8214 від 03.06.2014), страхова сума за договором страхування з 03.06.2014 склала 1 127 000,00 грн.

При укладанні вищевказаної додаткової угоди до договору страхування транспортний засіб: марка (модель) - BMW X6, рік випуску 2010, реєстрацій номер - АЕ0067АН, номер кузова НОМЕР_2 знов було надано представникам АТ «СК «АХА Страхування» для огляду та перевірки.

Жодних зауважень під час укладання договору страхування та під час укладання додаткової угоди №1 до договору страхування стосовно невідповідальності транспортного засобу ОСОБА_1І правилам, за якими транспортні засоби приймаються на страхування, представникам АТ «СК «АХА Страхування» висловлено не було.

Представники АТ «СК «АХА Страхування» мали можливість перевірити транспортний засіб ОСОБА_1, у тому числі на предмет відповідальності номера кузова транспортного засобу ОСОБА_1 номеру кузова автомобіля марки (модель) - BMW X6, який вийшов із заводського конвеєра, але не скористалися наданою їм можливістю з власної недбалісті.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі (премії) та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.981 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про страхування» договір страхування вважається недійсним з моменту його укладення у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Недійсність його встановлюється в судовому порядку.

Статтею 998 Цивільного кодексу України визначено, що договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 Цивільного кодексу України, саме на момент вчинення правочину.

Стаття 203 ЦК України визначає перелік загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

За правилами ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 2, 3, 4, 5, та 6 статті 203 цього Кодексу.

Статтею 982 ЦК України визначені істотні умови договору страхування, серед яких є предмет договору страхування.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про страхування» та ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані зокрема, з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майновий інтерес).

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб: марка (модель) - BMW X6, рік випуску 2010, реєстрацій номер - АЕ0067АН, номер кузова НОМЕР_2, на момент укладення договору страхування належав ОСОБА_1, на праві приватної власності, право власності було зареєстровано за ним в установленому Законом порядку (т.2, а.с.5).

Посилання АТ «СК «АХА Страхування на те, що оспорюваний правочин є недійсним з моменту укладення на підставі ч.ч.1, 3 ст.203, ст.215 ЦК України у звязку з тим, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, є безпідставним, оскільки на момент його укладення 09.10.2014 він відповідав даним вимогам. Станом на 09.10.2014 ОСОБА_1 був власником застрахованого майна на законних підставах, на момент судового розгляду його право власності на транспортний засіб: марка (модель) - BMW X6, рік випуску 2010, реєстрацій номер - АЕ0067АН, номер кузова НОМЕР_2, не припинено.

Всі інші істотні умови, визначені ст. 982 ЦК України, в договорі страхування теж присутні.

Згідно п.п. 19-20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229 - 233 Цивільного кодексу України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Надані суду АТ «СК «АХА Страхування» (Відповідачем) документи:

-лист офіційного імпортера автомобілів «BMW» на території України ТОВ «АВТ Баварія» (вих. №341 від 29.07.2015);

-інформація СПАТ «РЕСО Гарантія» (лист від 22.01.2016 №55);

-роздруківка з Центральної бази даних МТСБУ;

-відповідь заводу-виробника автомобілів «BMW» - «BMW» Group, International Corporate, Direct and Special Sales Vehicle Documentation 80788 Munchen (вх. 825/18 від 22.01.2016);

-витяг з кримінального провадження №0004007,

ні чисельні документи, отримані судом в наслідок запитів, зроблених за клопотанням АТ «СК «АХА Страхування», не підтверджують фактів навмисного введення ОСОБА_1 страхової компанії в оману щодо обставин, які впливали на укладання останньої з ним договору страхування.

Навпаки, ОСОБА_1 при укладанні договору страхування надав можливість АТ «СК «АХА Страхування» належним чином провірити переданий ним на страхування транспортний засіб, і документи, що підтверджують його право власності на цей транспортний засіб.

Невикористання Відповідачем в особі АТ «СК «АХА Страхування» наданої можливістю належної перевірки транспортного засобу ОСОБА_1: марка (модель) - BMW X6, рік випуску 2010, реєстрацій номер - АЕ0067АН, номер кузова НОМЕР_2, є помилкою внаслідок власного недбальства.

Таким чином, АТ «СК «АХА Страхування» при запереченні на позов не наведено суду жодної правової підстави, передбаченої ст.203 Цивільного кодексу України, для визнання заявлених позовних вимог такими, що не підлягають задоволенню як такі, що не відповідають положенням ст.ст.215-235 ЦК України.

Заявлений ОСОБА_1 позов до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АХА Страхування» про визнання окремих положень договору страхування недійсними, про стягнення страхового відшкодування та про відшкодування моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Зокрема, із системного аналізу договору страхування, зокрема, згідно п. 1.1 договору страхування предметом договору страхування є майнові інтереси ОСОБА_1, що не суперечить закону, пов'язаний з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом нерухомим майном: транспортним засобом: марка (модель) - BMW X6, рік випуску 2010, реєстрацій номер - АЕ0067АН, номер кузова НОМЕР_2, зареєстрованим за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу СХХ 372193 (т.2, а.с.6-13).

В період дії договору страхування - 11.06.2015, сталося викрадення застрахованого транспортного засобу подія, яку відповідно до п.15.1. (з урахуванням п.п.7.1. та 15.2.1.). договору страхування можна віднести до страхового випадку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Пунктом 2 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено обов'язок страховика протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику.

Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п.2 ч.1 ст.989 ЦК України при укладенні договору страхування страхувальник зобовязаний надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов?язки страхувальника.

11.06.2015 ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» із повідомленням про страховий випадок та його обставини (викрадення), а також надав всі необхідні документи, передбачені розділом 19 договору страхування. Проте, страховою компанією було відмовлено йому у виплаті страхового відшкодування із посиланням на те, що переданий ним на страхування автомобіль «BMW» модель Х6, який згідно відповіді заводу-виробника, має інший номер кузова VIN-WBAFH61020LW55263, який на територію України не завозився, і відповідно на ньому VIN-код не відповідає тому, який вийшов із заводського конвеєра, що на думку страхової компанії не дозволяє кваліфікувати заявлений страховий випадок за ризиком «Викрадання».

В якості інших підстав, за якими заявлені збитки не підлягають відшкодуванню, АТ «СК «АХА Страхування» зазначило такі:

- неповідомлення страхової компанії до факту викрадення застрахованого автомобіля про наявність несправного ключа до автомобіля «BMW X6», державний номер НОМЕР_1, номер кузова VIN-WBAFH61030L482821;

- не надання страховій компанії двох комплектів ключів;

- не надання страховій компанії копії результатів діагностики (зчитування) чи експертизи ключів запалення до ТЗ «BMW X6», державний номер НОМЕР_1, номер кузова VIN-WBAFH61030L482821.

Крім того, у листі з відмовою страхової виплати вих. №970/18ЦВ від 03.02.2016, страхова компанія відзначила, що пунктом 21.5. Договору передбачено те, що Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо:

- Страхувальник надав Страховику неправдиву інформацію про предмет страхування або факт настання страхового випадку та/або у разі надання Страхувальником на запит Страховика відомостей, які не відповідають дійсності, по фактам, що стосуються страхового випадку і його обставин (п.21.5.3.);

- Страхувальник несвоєчасно повідомив Страховика про настання страхового випадку без поважних на це причин або створював Страховикові перешкоди у визначенні обставин страхового випадку та розміру збитків (своєчасно не надав пошкоджений транспортний засіб для огляду, не повідомив дійсні обставини страхового випадку та ін..) (п.21.5.4.);

- Страхувальник (його представник) не виконав обовязків, передбачених умовами Договору, окрім п.18.1.12 Договору (п.21.5.6.);

- Страхувальник не надав у разі викрадення ТЗ основний та/або додатковий комплекти ключів до замку запалення ТЗ, ключі механічного противоугінного пристрою та/або пристрою дистанційного управління протиугінною системою та/або документи, що надають право на управління застрахованим ТЗ (в (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність (у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля ) (за виключенням викрадення ТЗ шляхом грабежу та/пбо розбою), або не має можливості їх надати у звязку з тим, що вони знаходилися у викраденому ТЗ та відповідно були викрадені разом з ТЗ (п.21.5.14).

Все це, на думку Відповідача в особі АТ «СК «АХА Страхування», свідчило про невиконання ОСОБА_1 обовязків, передбачених договором страхування щодо повідомлення страхової компанії про всі обставини, що мають істотне значення для оцінки ступеню страхового ризику, зокрема про наявність несправного комплекту ключів до ТЗ та про створення страховій компанії перешкод при проведенні розслідування обставин та причин заявленої події.

Але жодне з вищезазначених підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування за договором страхування не мають відношення до дійсних обставин, що розглядаються судом, тому суд відноситься до них критично.

При укладенні договору страхування ОСОБА_1 надав АТ «СК «АХА Страхування» інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформував його про будь-які зміни страхового ризику.

Два комплекти ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу СХХ 372193 були не надані ОСОБА_1 до АТ «СК «АХА Страхування» лише з той причину, що були вилучені в нього слідчими органами в рамках розслідування кримінальної справи №0002449 про що страховій компанії було відомо, оскільки її представник при судовому розгляді дійсної цивільної справи неодноразово заявляв суду клопотання про проведення експертизи вищевказаних ключів.

Що стосується звинувачення страховою компанією ОСОБА_1 про неповідомлення страхової компанії до факту викрадення застрахованого автомобіля про наявність несправного ключа до автомобіля «BMW X6», державний номер НОМЕР_1, номер кузова VIN-WBAFH61030L482821, то суд теж відноситься до них критично, оскільки згідно п.17.2. договору страхування ОСОБА_1 був зобовязаний протягом 4-х робочих днів з дати виникнення таких обставин інформувати страхову компанію про втрату ключів, а не про їх пошкодження. До того ж, пошкодження ключа запалення на підвищує, а зменшує страховий ризик, оскільки зменшується кількість пристроїв, за допомогою яких можна завести застрахований транспортний засіб.

ОСОБА_1 свої зобовязання за договором страхування виконав належним чином: він в повному обсязі сплатив страхову премію, не допустив порушень умов договору, своєчасно повідомив страхову компанію про страховий випадок, своєчасно і у повному обсязі надав передбачені договором страхування документи, що підтверджують настання страхового випадку та розмір страхового відшкодування.

Виконання вищевказаних зобовязань відповідає вимогам ст.989 ЦК України, згідно з якою страхувальник зобов'язаний: 1) своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; 2) при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; 3) при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується; 4) вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страхувальника.

Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом.

Згідно з п. 20.5. договору страхування у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення» при страхове відшкодування виплачується в розмірі страхової суми (з урахуванням умов п.20.24 Договору) за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування (п.11 та п.24.2.14 Договору) та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи.

Страхова сума згідно з п. 11.1. договору страхування складає 1 127 000,00 грн., розмір франшизи, відповідно до п.12 договору страхування за ризиком «Викрадення» - 0,00% від страхової суми.

На підставі висновку судового експерта автотоварознавця по визначенню ринкової вартості КТЗ №3294-15 від 27.07.2015 р. по кримінальному провадженню №0002449, яке було зроблене судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, ринкова вартість викраденого транспортного засобу на момент скоєння злочину склала 1 120 000,00 грн..

Умовами абзацу другого п.20.13 договору страхування, страховик має право відстрочити складання страхового акту у випадку, якщо в нього є сумніви в правомірності вимог на одержання страхувальником страхового відшкодування до того часу, поки не будуть представлені необхідні докази, але не більше, ніж три місяці з дня отримання від Страхувальника заяви про виплату страхового відшкодування та інших документів та/або інформації, передбачених Розділом 19 договору страхування.

Умовами абзацу третього п.20.13 договору страхування, страховик має право відстрочити складання страхового акту у випадку, якщо відповідними компетентними органами відносно страхувальника почато кримінальне провадження щодо настання страхової події і ведеться розслідування обставин, які призвели до збитку, - не більше ніж на шість місяців з моменту початку кримінального провадження (внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань);...

Оскільки не існує жодних з обставин, зазначених в вищезазначених абзацах п.20.13 договору страхування, з 15 вересня 2015 року у відповідача сплинув термін для виплати позивачу страхового відшкодування в сумі 1 120 000 грн. 00 коп. за страховим випадком «Викрадення», передбачений умовами договору страхування та виникли підстави для стягнення з відповідача пені, передбаченої положеннями п.23.1 договору страхування.

Розмір пені за 107 робочих днів просрочки (за період з 15.09.2015 р. по 10.02.2016 р. Включно), склав 11 984,00 грн. (1 120 000,00 х 0,01% х 107 робочих днів затримки).

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, що регулюються Законом України «Про страхування, главою 67 «Страхування» Цивільного Кодексу України, умовами договору страхування, положеннями яких стягнення моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено.

Таким чином, оскільки між ОСОБА_1 та АТ «СК «АХА Страхування» діяли договірні правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України, а умовами договору щодо відшкодування моральної шкоди не передбачено, як і не передбачено Цивільним кодексом України відшкодування моральної шкоди в зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань, - суд дійшов висновку про те, що заявлена Позивачем вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 90 000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, суд частково задовольняє заявлені вимоги та стягує з Відповідача в особі АТ «СК «АХА Страхування» на користь Позивача страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №218042Га/14 від 09.10.2014 року в сумі 1 120 000,0 грн., пеню в сумі 11 984,0 грн., та згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати в сумі 6 890,0 грн.. Всього підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача 1 138 874,0 грн..

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 20 Закону України «Про Страхування», ст.ст.182, 203, 210, 215, 625, 637, 982, 998 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АХА Страхування» про визнання окремих положень договору страхування недійсними, про стягнення страхового відшкодування та про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», , на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №218042Га/14 від 09.10.2014 року в сумі 1 120 000 (один мільйон сто двадцять тисяч) гривень 00 копійок, пеню в сумі 11 984 (одинадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, судові витрати а сумі 6 890 (шість тисяч вісімдесят дев'яносто) гривень 00 копійок, а всього підлягає стягненню 1 138 874 (один мільйон сто тридцять вісім тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Федченко