Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

за участю: відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення боргу кредитором спадкодавця, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві вказано, що ОСОБА_2 звернувся до «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв»язку з чим підписав заяву № б/н від 16.06.2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 11800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Відносини між банком і клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписаннґ окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 р., керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг».

Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. Формулярами та стандартними формами є сами «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», згідно яких обслуговувався позичальник. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором і у межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких позичальник при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Під борговими зобов»язаннями сторони узгодили зобов»язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено у п. 2.1.1.12.1 «Умов та правил надання банківських послуг».

На підставі п. 2.1.1.12.2 у разі непогашення клієнтом боргових зобов»язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, у якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку відсотки у розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п. 1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг». Підвищення відсоткової ставки може здійснюватися тільки за тратами клієнта, здійсненими після її підвищення, що дає можливість клієнту в разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці. У разі виникнення прострочених зобов»язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 клієнт сплачує Банку відсотки у подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

03.01.2016 р. позичальник ОСОБА_2 помер. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов»язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов»язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов»язанням. Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 03.01.2016 року по 03.07.2016 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1. Позивачем 10.05.2016 року була направлена претензія кредитора до Василівської державної нотаріальної контори. 10.07.2016 р. позивачем було отримано відповідь Василівської державної нотаріальної контори, у якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались і спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». 02.08.2016 р. до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред»явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 16.06.2007 р. становить 11651,85 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного:

- 15174,14 грн. тіло кредиту;

- 2657,87 грн. нараховано процентів за користування кредитом.

Тому, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11651,85 грн. за кредитним договором № б/н від 16.06.2007 року та судові витрати.

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Крім того, 28.08.2017 р. до суду від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 надійшли письмові заперечення, у яких вказано, що ОСОБА_2 звернувся до «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв»язку з чим підписав заяву № б/н від 16.06.2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 11800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про відмову від спадщини у строк з 03.01.2016 року по 03.07.2016 р. Відповідачка прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобовязання померлого позичальника. Неотримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину не звільняє останнього від відповідальності щодо погашення заборгованості

позичальника. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 16.06.2007 р. становить 11651,85 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 15174,14 грн. тіло кредиту; 2657,87 грн. проценти за користування кредитом. ОСОБА_1 зазначає про відсутність спадкового майна після смерті ОСОБА_2, при цьому, відповідачка не надає жодних доказів на підтвердження вказаної обставини. ОСОБА_1 не надала витягів з реєстрів рухомого та нерухомого майна, а тому в цій частині заперечення є необґрунтованими, належними та допустимими доказами. Відповідачка не заперечує факту перебування в шлюбі з ОСОБА_2 як на момент відкриття спадщини, так і на момент оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що дійсно, була зареєстрована за однією адресою: АДРЕСА_1 зі своїм чоловіком - ОСОБА_2, але однією сім»єю не проживали 25-26 років. Житло її, квартира приватизована на одну неї. ОСОБА_4 Георгіївна та неповнолітня внучка зареєстровані у даній квартирі. Покійний чоловік де хотів, там і проживав. Батьків у нього немає. Шлюб з чоловіком зареєструвала в 1977 році. Він пив і постійно бив її, вона тричі подавала на розлучення, але ОСОБА_2 не давав свою згоду. Вона бачила у нього кредитну картку, чоловік сам нею користувався. Коли отримала лист-претензію, то ходила до відділення банку смт. Степногірськ. Ніякого майна у ОСОБА_2 немає. Поховали чоловіка вона з донькою.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 16 червня 2007 року ОСОБА_5 звернувся до «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв»язку з чим підписав заяву № б/н від 16.06.2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 11800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 11).

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 12-47).

08.10.1977 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується відміткою у паспорті відповідачки (а.с. 48-49).

Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 337425, виданого 05 січня 2016 року виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, 03 січня 2016 року помер ОСОБА_2 (а.с. 50).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких позичальник при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

26.04.2016 р. Банком до Василівської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора у порядку ст. 1281 ЦК України з проханням повідомити ПАТ КБ «ПриватБанк» чи заводилась спадкова справа після померлого боржника; включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у спадкову масу, про що зробити запис у книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 11673,77 грн., що підтверджується копією реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів (а.с. 51-53).

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Під борговими зобовязаннями сторони узгодили зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено у п. 2.1.1.12.1 «Умов та правил надання банківських послуг».

Згідно копії повідомлення Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області від 20.05.2016 р. № 636/02-14, після смерті 03 січня 2016 року гр. ОСОБА_2, який на момент смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, заведена спадкова справа № 114/2016. До нотаріальної контори з питань прийняття спадщини після померлого гр. ОСОБА_2 спадкоємці за законом та/або за заповітом не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 54).

ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу ОСОБА_1 25.07.2017 р. було направлено лист-претензію, згідно якого Банку стало відомо, що ОСОБА_2 помер 03.01.2016 року. Станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 11651,85 грн. Відповідно до ст. 1282 ЦК спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22 лютого 2012 року Наказом Міністерства юстиції України та зареєстрованого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, що підтверджується копією реєстру згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с. 55-58).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на житло, виданого органом приватизації від 07 березня 2007 р. згідно з розпорядженням (наказом) № 92, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, дійсно належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності гр. ОСОБА_1 Квартира приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с. 72).

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого районним комунальним підприємством «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради 18.03.2007 р., квартира за адресою: Запорізька обл., Василівський р., АДРЕСА_2, належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 544814 від 07.03.2007 р., виданого Степногірською селищною радою (а.с. 73).

Згідно копії довідки, виданої Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області, від 26.05.2016 р., гр. ОСОБА_2 був зареєстрований і постійно мешкав у смт. Степногірськ по вул. Молодіжна, 1/44 Василівського району Запорізької області з 10.11.2006 р. по день смерті 03.01.2016 р. (а.с. 84).

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобовязанням.

Згідно довідки, виданої Василівським обєднаним Управлінням пенсійного фонду України від 24 липня 2017 р. № 1072, гр. ОСОБА_1 знаходиться на обліку та отримує пенсію за віком за списком № 2 (при повному пільговому стажі) у середньому в розмірі 1319, 66 грн. (а.с. 89).

У порушення умов Договору та зазначених правових приписів, станом на 01 листопада 2016 року ОСОБА_2 допустив заборгованість за Договором у розмірі 11651,85 грн., що складається із 15174,14 грн. тіло кредиту; 2657,87 грн. процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 16.06.2007 р., укладеного між ПриватБанком і клієнтом ОСОБА_2 (а.с. 9-10).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Як видно з листа відділу у Василівському районі головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 08.09.2017 року, в архіві відділу відсутня будь-яка інформація за зареєстрованими земельними ділянками за ОСОБА_2 (а.с. 101).

За змістом ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1

Згідно повідомлення територіального сервісного центру № 2347 регіонального сервісного центру в Запорізькій області № 399 від 01.09.2017 р., відповідно до компютерної бази даних НАІС, РІЇС МВС України за гр. ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 102).

Статтею 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди,

завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Як зазначено в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 05.12.2017 р., спадкове майно після смерті ОСОБА_2 відсутнє.

Судом встановлено, що будь-яке спадкове майно відсутнє після смерті ОСОБА_2, тому суд вважає позов необґрунтованим, в задоволенні якого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 20, 526, 530, 608, 611, 1054, 1216-1219, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81-83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6