Справа №442/1669/17
Провадження №2-о/442/46/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Луківської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи за участю заінтересованої особи Луківської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він, ОСОБА_1, народився 28.04.1955 року в с.Озерне, Самбірського району (21 грудня 2000р. Постановою Верховної Ради України №2195-111 відновлено селу Озерне Самбірського p-ну Львівської області колишнє найменування - с.Лука). Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але у його свідоцтві про народження серії ІІ-АВ № 348448, актовий запис №19 від 30.04.1955р. зазначено, що його батьком є ОСОБА_4.21 лютого 2003 року помер його батько - ОСОБА_2 у с.Лука, Самбірського p-ну, про що свідчить запис у свідоцтві про смерть серії І-СГ №285582 від 22 лютого 2003 року, запис №8 в Книзі реєстрації актів про смерть від 22 лютого 2003р. і відповідно відкрилася спадщина на належне йому все майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому належало на день смерті, належний йому земельний і майновий пай, ощадну книжку за №658, а також автомобіль ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1, 1980 року випуску, № кузову 2. Оскільки він залишив заповіт, яким заповів все своє майно йому, заявнику, то він звернувся до державного нотаріуса Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області ОСОБА_5 для оформлення спадщини. Але державним нотаріусом ОСОБА_5 йому було в усній формі відмовлено у оформленні та видачі документів на спадщину за заповітом, оскільки у багатьох документах, які він подав до нотаріуса для оформлення спадщини значений не ОСОБА_2, а ОСОБА_4. У зв»язку з цим нотаріус запропонував йому звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одна і та сама особа. Саме ці обставини змушують його звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з»явився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, заявлені уточнені вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності заявника на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересована особа представник Дублянської селищної ради в судове засідання не з»явився, однак на адресу суду поступило клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі, відносно задоволення заявлених вимог не заперечує, а тому суд розглянув справу у відсутності заінтересованої особи на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №348448 від 20.05.1971р., виданого ОСОБА_1, батьками останнього зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Як вбачається із копії Заповіту від 03.01.2003р., ОСОБА_2, що проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своєму синові ОСОБА_1.

Зі змісту ст.256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до 4.1, п.5 ч.2 ст.234, ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Більше того, в роз'ясненнях, наданих в Постанові Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину (тощо).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення:

-встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначене перелік фактів, які встановлюються судом.

Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

А тому, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності та з»ясувавши всі обставини справи та письмові докази, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи, є всі підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, котрий помер 21.02.2003 році, одна і та сама особа.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя