справа № 200/6639/17
провадження №2/200/2684/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.,

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідачів: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

представника третіх осіб: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в особі Відділення "Центральне", ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12про зобов'язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом, в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви просила:

- встановити, що ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 мають право спадкування на грошові кошти у розмірі 162 500, 00 доларів США кожен, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на дату Угоди від 31 березня 2017 року, укладеної ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4;

- визнати дійсною Угоду від 31 березня 2017 року, укладену ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з дати її укладання, у зв'язку з чим правомірним право ОСОБА_4 на отримання грошових коштів у розмірі 487 500 доларів США, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у рахунок часткового погашення заборгованості по договору позики №2 від 01 листопада 2014 року;

- зняти арешт на грошові кошти в розмірі 487 500 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», який накладено ухвалою Бабушкінського районного суду від 10 червня 2016 року по справі №200/7849/16-ц (провадження №2/200/2897/2016) та ухвалою Бабушкінського районного суду від 22.09.2016 року по справі №200/16143/16-ц (провадження №2/200/4069/16);

- зобов'язати Відділення «Центральне» Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» передати ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 487 500 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 укладено Угоду від 31 березня 2017 року про часткове задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця, які в свою чергу виникли на підставі договору позики №2 від 01 листопада 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_13 отримав від ОСОБА_4 позику в розмірі 2 776 332,00 долара США. За умовами угоди від 31 березня 2017 року спадкоємці ОСОБА_13 - ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, визнають їх обов'язок задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині у відповідності з ст.1282 Цивільного кодексу України, та зобов'язуються частково задовольнити вимоги Кредитора в розмірі 162 500 доларів США кожний за рахунок грошових коштів, що належать до спадкової маси, та знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», що разом складає 487 500 доларів США шляхом передачі коштів Кредитору.

На підставі Угоди від 31 березня 2017 року, ОСОБА_4 звернулась до Відділення «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» з вимогою передати грошові кошти у розмірі 487 500 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро». На зазначену вимогу представник відділення ПАТ «Банк Кредит Дніпро» повідомив, що Банк не може видати грошові кошти на підставі Угоди від 31 березня 2017 року, оскільки вчинити зазначені дії можливо виключно на підставі судового рішення, при наявності у спадкоємців свідоцтв на право власності на грошові кошти у порядку спадкування. Також представник Банку зазначив, що станом на момент звернення до Банку за виконанням Угоди існують заходи забезпечення позову у вигляді заборони видачі зазначених вище грошових коштів, накладені Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська, що не дозволяє Банку самостійно видати гроші кредитору.

Зазначене, на думку позивача, перешкоджає виконанню Угоди від 31 березня 2017 року про часткове задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця та порушує права ОСОБА_4 як кредитора, та зумовило звернення до суду з зазначеною позовною заявою.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково наголосив, що права та інтереси ОСОБА_14, як ще одного спадкоємця Угодою від 31 березня 2017 року не порушуються, оскільки його частина спадщини не є предметом цієї Угоди.

Представник відповідачів ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 проти задоволення зазначених позовних вимог не заперечував, надав пояснення, відповідно до яких підтвердив факт укладання з ОСОБА_4 Угоди від 31 березня 2017 року про часткове задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця. Зазначив про дійсність наміру спадкоємців ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на укладення та виконання цієї угоди.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в особі Відділення "Центральне" у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, в обґрунтування заперечень пояснив, що Банк не може видати позивачу грошові кошти без судового рішення, яким за спадкоємцями буде визнано право власності на відповідну визначену частину грошових коштів в порядку спадкування та не знято арешт з таких грошових коштів.

Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснила, що інші кредитори спадкодавця ознайомлені з Угодою від 31 березня 2017 року, та вважають, що позовні вимоги не порушують та не зачіпають інтереси третіх осіб - інших кредиторів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.3).

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 укладено договір позики №2 від 01 листопада 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_13 отримав від ОСОБА_4 позику в розмірі 2 776 332,00 (два мільйона сімсот сімдесят шість тисяч триста тридцять два) долара США. Отримання коштів ОСОБА_13 підтверджується розпискою від 01 листопада 2014 року.

Позичальник зобов'язався повернути позику позикодавцеві готівкою в строк до 31 грудня 2015 року.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_13 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_5 від 19 грудня 2015 року, станом на дату смерті зобов'язання за договором позики не виконав.

Після смерті ОСОБА_13 залишилася спадщина. Спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_15

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_14 - є дітьми спадкодавця ОСОБА_13, а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - є його батьками.

ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подали заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_15

09 червня 2016 року ОСОБА_4 подала до приватного нотаріуса ОСОБА_15 заяву про вимогу (претензію) кредитора до спадкоємців за обов'язками спадкодавця, в тому числі, за договором позики від 01 листопада 2014 року, укладеного ОСОБА_4 та ОСОБА_13 на суму 2 776 332,00 долара США.

Сторони визнають, що до спадкової маси, що залишилась після смерті ОСОБА_13, входять серед іншого грошові кошти у розмірі 650 000,00 (шістсот п'ятдесят тисяч) доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Леніна, 17) на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

З метою виконання боргових зобов'язань, ОСОБА_4, як кредитор, та спадкоємці: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 31 березня 2017 року домовились щодо часткового задоволення вимог кредитора по позиковим зобов'язанням ОСОБА_13 шляхом укладання відповідної Угоди.

Згідно пункту 1 Угоди Сторони визнали, що за договором позики №2 від 01 листопада 2014 року, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_13, останній отримав від ОСОБА_4 позику в розмірі 2 776 332,00 (два мільйона сімсот сімдесят шість тисяч триста тридцять два) долара США, що підтверджується розпискою від 01 листопада 2014 року.

Відповідно пункту 2 Угоди Сторони визнали, що спадкодавець не виконав зобов'язання за договором позики №2 від 01 листопада 2014 року, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_13.

У пункті 3 Угоди Сторони визнали, що спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_13 є ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14.

За пунктом 4,5 Угоди Сторони визнали обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині у відповідності з ст. 1282 Цивільного кодексу України та зобов'язалися частково задовольнити вимоги Кредитора в розмірі 162 500 (сто шістдесят дві тисячі п'ятсот) доларів США кожний за рахунок грошових коштів, що належать до спадкової маси, та знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Леніна, 17) на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», що разом складає 487 500 (чотириста вісімдесят сім тисяч п'ятсот) доларів США шляхом передачі коштів Кредитору.

Зазначена Угода, як правочин, була підписана всіма Сторонами.

На підставі Угоди від 31 березня 2017 року, ОСОБА_4 усно звернулась до Відділення «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» з вимогою передати грошові кошти у розмірі 487 500 (чотириста вісімдесят сім тисяч п'ятсот) доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпро, вул.Леніна, 17) на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

На зазначену вимогу представник відділення ПАТ «Банк Кредит Дніпро» повідомив, що Банк не може видати грошові кошти на підставі Угоди від 31 березня 2017 року, оскільки вчинити зазначені дії можливо виключно на підставі судового рішення, при наявності у спадкоємців свідоцтв на право власності на грошові кошти у порядку спадкування. Також представник Банку зазначив, що станом на момент звернення до Банку за виконанням Угоди існують заходи забезпечення позову у вигляді заборони видачі зазначених вище грошових коштів, накладені ухвалою Бабушкінського районного суду від 10 червня 2016 року по справі №200/7849/16-ц (провадження №2/200/2897/2016) та ухвалою Бабушкінського районного суду від 22.09.2016 року по справі №200/16143/16-ц (провадження №2/200/4069/16), що перешкоджає Банку видати гроші кредитору.

Спірні відносини є цивільними правовідносинами та регулюються нормами цивільного законодавства.

Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що ОСОБА_13 заповіт не складався.

Статею 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що визначено статею 1261 ЦК України.

При цьому відповідно до ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч.1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 статті 1270 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Матеріалами справи підтверджено, що після смерті спадкодавця залишились його діти - ОСОБА_7 та ОСОБА_14, та батьки- ОСОБА_9 та ОСОБА_8 У судовому засіданні сторони визнали, що ОСОБА_13 у зареєстрованому шлюбі не перебував з 2005 року. При цьому ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_8 вчасно подали нотаріусу засяви про прийняття спадщини.

Враховуючи зазначені вище норми закону та фактичні обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_8 є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_13, які прийняли спадщину.

Оскільки спадкоємцями є чотири особи, то кожному спадкоємцю належить по ? частині грошових коштів, тобто по 162 500,00 доларів США.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про встановлення, що ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 мають право спадкування на грошові кошти у розмірі 162 500, 00 доларів США кожен, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Крім того, суд зазначає, що статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім тих, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. Отже, обов'язок спадкодавця повернути грошові кошти, отримані за договором позики №2 від 01 листопада 2014 року, відповідно до умов якого ОСОБА_13 отримав від ОСОБА_4 позику в розмірі 2 776 332,00 долара США, входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_13.

У відповідності з ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язанні задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожний із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язанні задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі.

Так, між спадкоємцями та кредитором встановлено домовленість, а саме: з метою виконання боргових зобов'язань, ОСОБА_4, як кредитор, та спадкоємці: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 31 березня 2017 року домовились щодо часткового задоволення вимог кредитора по позиковим зобов'язанням ОСОБА_13 шляхом укладання відповідної Угоди.

Судом під час судового розгляду установлено, що Угоду від Миколайович 31 березня 2017 року про часткове задоволення спадкоємцями вимог кредитора спадкодавця укладено з дотриманням необхідних умов діючого законодавства України, а саме, статті 203 ЦК України, згідно якої:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

При цьому права та інтереси ОСОБА_14, як ще одного спадкоємця після смерті ОСОБА_13, Угодою від 31 березня 2017 року не порушуються, оскільки його частина спадщини не є предметом цієї Угоди.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання дійсною Угоду від 31 березня 2017 року, укладену ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з дати її укладання, у зв'язку з чим правомірним право ОСОБА_4 на отримання грошових коштів у розмірі 487 500 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро»; та про зобов'язання Відділення «Центральне» Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» передати ОСОБА_4 зазначені грошові кошти в розмірі 487 500 доларів США.

Разом з тим, судовим розглядом підтверджено, що стосовно грошових коштів в розмірі 650 000 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», ухвалою Бабушкінського районного суду від 10 червня 2016 року по справі №200/7849/16-ц (провадження №2/200/2897/2016) та ухвалою Бабушкінського районного суду від 22.09.2016 року по справі №200/16143/16-ц (провадження №2/200/4069/16) вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Під час судового засідання судом установлено, що заходи забезпечення позову вжито за ініціативою кредиторів спадкодавця, а саме: у справі №200/7849/16-ц (провадження №2/200/2897/2016) - в інтересах ОСОБА_4, у справі №200/16143/16-ц (провадження №2/200/4069/16) - в інтересах ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 з метою забезпечення виконання судових рішень у справах про задоволення спадкоємцями вимог кредиторів спадкодавця.

З огляду на зазначене, враховуючи судові висновки в цій справі, наявність між сторонами домовленості про часткове задоволення вимог кредитора по позиковим зобов'язанням ОСОБА_13, та з метою належного виконання судового рішення, керуючись ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України, ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за необхідне зняти арешт, який накладено ухвалою Бабушкінського районного суду від 10 червня 2016 року по справі №200/7849/16-ц (провадження №2/200/2897/2016) та ухвалою Бабушкінського районного суду від 22.09.2016 року по справі №200/16143/16-ц (провадження №2/200/4069/16), на грошові кошти саме в розмірі 487 500 доларів США, які стали предметом спору у цій справі, та що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро». Отже, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини, та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Розподіляючи судові витрати, суд керується ст. 88 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 8 000 гривень, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на зазначене, суд присуджує на користь ОСОБА_4 понесені нею і документально підтверджені судові витрати з Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в особі Відділення "Центральне", ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

На підставі викладеного та керуючись 1216, 1218, 1281, 1282 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 3, 14, 88, 118-120 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в особі Відділення "Центральне", ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Встановити, що ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2), ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3) мають право спадкування на грошові кошти у розмірі 162 500, 00 (сто шістдесят дві тисячі п'ятсот) доларів США кожен, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпро, вул.Леніна, 17) на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на дату Угоди від 31 березня 2017 року, укладеної ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

Визнати дійсною Угоду від 31 березня 2017 року, укладену ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з дати її укладання, у зв'язку з чим правомірним право ОСОБА_4 на отримання грошових коштів у розмірі 487 500 (чотириста вісімдесят сім тисяч п'ятсот) доларів США, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпро, вул.Леніна, 17) на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у рахунок часткового погашення заборгованості по договору позики №2 від 01 листопада 2014 року.

Зняти арешт на грошові кошти в розмірі 487 500 (чотириста вісімдесят сім тисяч п'ятсот) доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпро, вул.Леніна, 17) на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро», який накладено ухвалою Бабушкінського районного суду від 10 червня 2016 року по справі №200/7849/16-ц (провадження №2/200/2897/2016) та ухвалою Бабушкінського районного суду від 22.09.2016 року по справі №200/16143/16-ц (провадження №2/200/4069/16).

Зобов'язати Відділення «Центральне» Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпро, вул.Леніна, 17) передати ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Солом'янським РВ ГУДМС України в м.Києві 07 листопада 2013 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) грошові кошти в розмірі 487 500 (чотириста вісімдесят сім тисяч п'ятсот) доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (49000, м.Дніпро, вул.Леніна, 17) на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Стягнути з ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2), ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3), Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (код за , м. Київ вул. Мечникова, буд.3) на користь ОСОБА_16 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Солом'янським РВ ГУДМС України в м.Києві 07 листопада 2013 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) понесені і документально підтверджені судові витрати в розмірі 640 гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2), ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3), Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (код за , м. Київ вул. Мечникова, буд.3) на користь держави судовий збір в розмірі 1840 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску