Справа № 350/1464/16-ц
Номер провадження 2/350/249/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, суд -

в с т а н о в и в :

у своїй позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким в порядку поділу майна стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь 1532,5 доларів США, що еквівалентно 41300,87 гривень, що становить ? частину грошового вкладу, внесеного на імя ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що кошти, які він вносив від імені відповідачки ОСОБА_2 на її імя, на підставі договору про вклад №22 від 18.08.2011 року, отримані ОСОБА_2 без достатньої правової підстави і підлягають поверненню. Оскільки фактично у період шлюбу, зокрема 18.08.2011 року в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» на імя відповідачки був відкритий вкладний рахунок №22, на який було внесено кошти у сумі 3065 доларів США, що на даний час становить 82601,75 гривень, з розрахунку 26,95 грн. за 1 долар США, то зазначені кошти є спільною сумісною власністю подружжя і підлягають поділу між нами в рівних долях. Добровільно вирішити питання розподілу коштів з відповідачкою позивач не змог, а тому змушений був звернутись до суду.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 не зявився, однак направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обємі, просить справу розглянути у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилась, однак хоча завчасно і належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними розписками про вручення судових повісток.

Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного.

Копією рішенння Рожнятівського районного суду від 15.10.2012 року/а.с.97/ підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2000 року по 15.10.2012 року.

Копією рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.11.2015 року/а.с.6-9/ підтверджено, що між сторонами проведено реальний поділ спільного майна подружжя. З даного рішення вбачається, що грошовий вклад №22 від 18.08.2011 року в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» не був предметом поділу.

Копією договору про вклад 18.08.2011 року/а.с.20, 129-131/ підтверджено, що в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» на імя відповідачки ОСОБА_2 був відкритий вкладний рахунок №22.

Копією заяви ОСОБА_2,про достроковий розрив депозиту/а.с.132/ підтверджено, що депозитний рахунок за її заявою закрито 13.01.2015 року.

Копіями квитанцій/10-19, 133-136/ підтверджено факт внесення коштів на депозитний рахунок та їх зняття з рахунку після закриття депозитного рахунку відповідачкою ОСОБА_2

Згідно ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав.

Відповідно до ст.ст.59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

В судовому засіданні здобуто достатньо доказів того, що депозитний рахунок №22 відкритий 18.08.2011 року на імя відповідачки ОСОБА_2, і закритий нею 13.01.2015 року в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому їх частки є рівними.

Суд не приймає до уваги заяву відповідачки ОСОБА_2 від 24.04.2017 року про застосування строків позовної давності/а.с.112/ у звязку з тим, що відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.012.2007 року початок перебігу строку позовної давності у справах про поділ майна обчислюється не з моменту постановлення рішення суду про розірвання шлюбу, а від дня коли один із співвласників дізнався чи міг дізнатися про порушення свого права. З матеріалів же справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 дізнався про порушене своє право на ? частину грошового вкладу з позову ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про вклад, а тому позивачем ОСОБА_1 строк позовної давності не пропущено.

Зважаючи на вищенаведені обставини, відсутність належних доказів на спростування відповідачем матеріально-правової презумпції спільності майна подружжя, суд приходить до переконання, що депозитний рахунок №22 відкритий 18.08.2011 року на імя відповідачки ОСОБА_2 є спільною сумісною власністю подружжя, а отже підлягає поділу.

На підставі ст.ст.60, 70, 72 СК У країни та керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задоволити.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1532,5 доларів США, що еквівалентно 41300,87 гривень, і становить ? частину грошового вкладу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду ОСОБА_4 - Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу його проголошення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні, у той же строк з часу отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Бейко