Номер провадження: 22-ц/785/4066/17
Головуючий у першій інстанції Максимович Г.В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, прокуратури Одеської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої протиправними діями та бездіяльністю посадових осіб Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області,

встановила:

21.03.2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., завдану неправомірними діями та бездіяльністю посадових осіб Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, шляхом списання коштів з рахунків Одеської обласної прокуратури, судові витрати покласти на прокуратуру Одеської області.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він 09.02.2017 року, як адвокат, діючи на підставі договору від 19.01.2015р. про надання правової допомоги ОСОБА_4, подав до Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області адвокатський запит, яким просив керівника прокуратури надати інформацію про виконання ухвал слідчого судді.

Не отримавши відповіді, 21.02.2017р. позивач звернувся із запитом, в якому просив надати відповідь на запит від 09.02.2017р.

22.02.2017р., з порушенням 5-ти денного строку за підписом заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури Карбовським С.Г. було надано відповідь на 2 пункт запиту.

10.03.2017 позивач вдруге подав аналогічну скаргу, якою просив керівника місцевої прокуратури вжити заходів та надати відповідь на запити.

На день звернення до суду 21.03.2017р. позивач ОСОБА_3 не отримав відповіді від прокурора Іллічівської місцевої прокуратури.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2017 р. ОСОБА_3 було відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі з тих підстав, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2017 р. та повернути позов до суду першої інстанції для розгляду по суті зі стадії відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що в даному випадку Іллічівська місцева прокуратура та прокуратура Одеської області здійснює по відношенню до позивача владні управлінські функції, а тому між сторонами виник публічно-правовий спір, у зв'язку з чим спір має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Крім того, за змістом ч.1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

За змістом ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку державної влади, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Частиною 2 ст.4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У відповідності до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини зокрема, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює:...2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли з приводу того, що позивач ОСОБА_3, який є захисником ОСОБА_4, та якій 17.01.2015 року повідомили про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, на підставі ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся до керівника Іллічівської місцевої прокуратуру Одеської області із адвокатським запитом в рамках кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що між адвокатом ОСОБА_3, який є позивачем у справі, і посадовими особами Іллічівської прокуратури Одеської області виник спір, який не є публічно-правовим, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, колегія суддів вважає, що даний спір також не має бути вирішений в порядку кримінального судочинства, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається із позовної заяви, позивач звернувся до прокуратури не з позовом про визнаннянеправомірними дій та бездіяльності посадових осіб Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та Одеської обласної прокуратури, який дійсно має вирішуватись в порядку кримінального судочинства, як то передбачено параграфом 1 глави 26 КПК України, а з позовом про відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Питання щодо відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та Одеської обласної прокуратури, як на те посилається позивач, в даному випадку не можуть вирішуватись в порядку кримінального судочинства, оскільки КПК України, а саме ст. 307 КПК, не містить такого способу захисту, як відшкодування моральної шкоди, завдану неправомірними діями адвокату - захиснику в кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що даний спір має бути вирішений в порядку цивільного судочинства

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі доказ існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, ухвалу постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 311, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2017 року скасувати і передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко