Справа № 399/266/17
Провадження № 2/399/189/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2017 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Онуфріївка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 55088, 86 грн. за кредитним договором б/н від 18.09.2007 року та судові витрати у розмірі 1600 гривень.

Свій позов мотивували тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.09.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 28.02.2017 року має заборгованість на загальну суму 55088,86 грн., яка складається з наступного: 3899,14 грн. заборгованість за кредитом; 44560,25 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3530 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штрафи (фіксована частина) та 2599,47 грн. штраф (процентна складова).

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі а справу просить розглядати без її участі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.09.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач була ознайомлена з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", і погодилася з ними, що підтверджується її особистим підписом на заяві /а.с. 6/.

Судом також встановлено, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала і станом на 28.02.2017 року створила заборгованість по кредиту на загальну суму 55088, 86 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором /а.с. 3-5/.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.

Отже, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто кредитного договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов'язків позичальника, а отже нею було порушено умови кредитного договору, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків, комісії та штрафу.

Однак, відповідно до ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. При порушенні позичальником строків виконання зобов'язання позивачем була застосована подвійна цивільно-правова відповідальність одного й того ж виду.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Дані положення також викладені в правовій позиції Постанови Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, а тому, вимоги позивача щодо стягнення штрафу (фіксованої частки та процентної складової), не підлягають задоволенню.

Таким чином позовні вимоги до відповідача підлягають частковому задоволенню в сумі 51989, 39 грн. (3899,14 грн. заборгованості за кредитом + 44560,25 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом + 3530 грн. заборгованість за пенею та комісією).

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,79,88,209,212,214,215,224-228,294,296 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостізадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 паспорт ЕА № 883772 виданий Онуфріївським РВ УМВС України в Кіровоградській області 16.04.2002 року на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (р/р № 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором від 18.09.2007 року № б/н в сумі 51989 (пятдесят одна тисяча девятсот вісімдесят девять) гривень 39 копійок та 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4