Дата документу 26.12.2017
Справа № 334/4649/17
Провадження № 2/334/2648/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, як законного представника малолітнього ОСОБА_3, до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2, про визначення частки у праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2. помер колишній чоловік ОСОБА_1 і батько малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 Позивач від імені малолітнього ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було встановлено, що спадкове майно складається з частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, крім того, не виділені ідеальні частки у квартирі. Інших осіб, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4, немає. Співвласником квартирикв.АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

За життя спадкодавця частки у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначалися, однак виходячи з рівності часток, позивач просить, відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, визначити, що спадкоємцю належить ? частка у квартирі АДРЕСА_2, і визнати за малолітнім ОСОБА_3 право власності на ? частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав.

Представник Запорізької міської ради в ході судового розгляду пояснив, що вимоги позову є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. В судове засідання 26.12.2017р. не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому ЦПК України порядку.

Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об'єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2. помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області.

Спадкове майно складається з частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, яке належить на підставі свідоцтва НОМЕР_2 про право власності на житло від 17.10.1995р.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ. Матір'ю записана ОСОБА_5. Факт зміни прізвища «ІНФОРМАЦІЯ_3» на «ІНФОРМАЦІЯ_3» підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_4 виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЗМУЮ.

За даними Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, у квартирі АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_4, разом з ним на день смерті був зареєстрований також ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з положеннями ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.Відповідно до ч. 4 ст. 1273 ЦК України, батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 звернулась 20.03.2017р. до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

З матеріалів спадкової справи №20/2017 від 20.03.2017р. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 вбачається, що заповіту ОСОБА_7 не залишив, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає.

Спадкове майно складається з частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1. За матеріалами інвентаризаційної справи, спадкове майно належить спадкодавцю на підставі свідоцтва НОМЕР_2 про право власності на житло від 17.10.1995р., виданого Ленінською районною адміністрацією. Згідно свідоцтва, іншим співвласником вказаної квартири є сестра спадкодавця ОСОБА_2 Квартира зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_4 і ОСОБА_2 Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі п.22 Інструкції міністерства комунального господарства УРСР «Про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР», що підтверджується висновком від 23.10.1995р.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація щодо спадкового майна увідсутня.

У зв'язку з відсутністю у спадкоємця оригіналу свідоцтва НОМЕР_2 про право власності на житло від 17.10.1995р., виданого Ленінською районною адміністрацією, приватний нотаріус звернувся до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району з приводу видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло.

Листом від 23.06.2017р. у видачі дубліката документа було відмовлено, оскільки квартира була приватизована у спільну сумісну власність двома особами, а тому видавати дублікат спадкоємцю одного зі співвласників районна адміністрація законних підстав не має.

Постановою від 29.06.2017р. №535/02-31 нотаріус відмовив у видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. батька ОСОБА_4, оскільки спадкоємцем не надано оригіналу свідоцтва НОМЕР_2 про право власності на житло від 17.10.1995р. та у видачі дублікату відмовлено.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ст.369 ЦК України).

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

За життя спадкодавця ОСОБА_4 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру співвласниками не визначалися, тому слід визначити, що частка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила ? частку, що відповідає засадам рівності часток у спільній сумісній власності. Вимоги позову у цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги обставини щодо складу спадщини, прийняття спадкоємцем ОСОБА_3 спадщини після смерті батька, відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, як законного представника малолітнього ОСОБА_3, до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2, про визначення частки у праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., у належній на праві спільної сумісної власності квартирі АДРЕСА_1, становить ? частку.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення до апеляційного суду Запорізької області в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.