Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6130/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Горошко О.О.,

розглянувши у м.Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області про припинення обтяження на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ГУ НП в Полтавській області про припинення обтяження на квартиру.

В позовній заяві посилалась на те, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вона вирішила розпорядитися своєю власністю, однак зясувалось, що на дану квартиру постановою слідчого від 21 жовтня 2008 року накладено арешт в межах кримінального провадження, розпочатого за її заявою про втрату правовстановлюючих документів на квартиру.

Вказане кримінальне провадження було закрито, однак питання про скасування арешту майна не вирішувалось. Накладений на майно арешт обмежує її право на розпорядження належною їй на праві власності квартирою. Звернення до правоохоронних органів з заявами про скасування арешту з квартири виявились безрезультатними. Тому, зазначаючи, що до суду вона звернулась за захистом свого права власності, позивач просила суд припинити обтяження та скасувати арешт належної їй квартири №77, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.С.Петлюри (колишня Артема), який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №8109565 від 24 жовтня 2008 року.

В судове засідання позивач не зявилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, заперечень проти позову суду не надав.

Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі дубліката свідоцтва про право власності САС/309167, виданого 25 листопада 2008 року Управлінням житлово-комунального господарства, є власником квартири, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.С.Петлюри (до перейменування вул.Артема)АДРЕСА_2 (а.с.7 8).

21 жовтня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області з заявою, яка була зареєстрована до ЖРЗПЗ за №498.

В ході здійснення перевірки за її заявою постановою слідчого від 21 жовтня 2008 року на належну позивачу квартиру накладено арешт.

В подальшому в порушенні кримінальної справи було відмовлено, але арешт з квартири не знято.

Неодноразові звернення позивача до органів Національної поліції, прокуратури про скасування арешту залишені без задоволення.

При цьому позивачу розяснено, що термін зберігання матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи збіг, а також, що органи, які здійснювали досудове розслідування, реорганізовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Саме до цього зводяться розяснення, надані Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року № 5.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року №6-26цс13, а відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновки Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи, що арешт на квартиру було накладено за матеріалами, за якими в подальшому в порушенні кримінальної справи відмовлено, арешт накладався в інтересах ОСОБА_1, одночасно з винесенням слідчим постанови про відмову в порушенні кримінальної справи арешт майна не скасований, а тому, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі реалізувати своє право власності, розпоряджатися майном, яке належить їй на праві власності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про зняття арешту з квартири підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.С.Петлюри (попередня назва вул.Артема)АДРЕСА_3, який накладений на підставі ухвали слідчого Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 21 жовтня 2008 року № 4989/08, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна 24 жовтня 2008 року за №8109565.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але були відсутні в судовому засіданні, в 10-денний термін з дня одержання його копії.

Головуючий О.А.Самсонова

13.12.2017