АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/9933/16-ц Головуючий суддя І інстанції Бабенко Ю. П.
Провадження № 22-ц/790/5636/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із
сімейних правовідносин про розірвання шлюбу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів: Котелевець А.В., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, мотивуючи який зазначила, що 20 грудня 1997 року між нею та ОСОБА_1 було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційний служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області шлюб, від якого вони мають доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на те, що з жовтня 2015 роки шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, ОСОБА_2 просила шлюб розірвати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду Харківської області від 16 серпня 2017 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 грудня 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційний служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 329, неповнолітнього ОСОБА_4 після розірвання шлюбу залишено проживати з батьком.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати. В обґрунтування скарги зазначив, що в рішенні суду не зазначено дату припинення між ним та ОСОБА_2 шлюбно-сімейних відносин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5, який діє в інетесах ОСОБА_1, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 20 грудня 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційний служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, , актовий запис № 329, в якому сторони мають доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що є підставою для розірвання шлюбу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Аналогічні положення містяться також у ст. 24 СК України.

Саме принципом добровільності шлюбу зумовлена можливість і його розірвання.

Однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ст. 105 СК України).

Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Встановивши, що з січня 2016 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами по справі припинені, позивач заперечувала можливість примирення та збереження сім`ї, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та відповідно про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Разом з тим, суд першої інстанції не зазначив в мотивувальній частині рішення час припинення між сторонами по справі сімейних відносин.

Як убачається з рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України, з січня 2016 року сторони по справі проживають окремо.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду слід змінити, доповнивши його мотивувальну частину реченням про припинення шлюбно-сімейних відносин між сторонами у січні 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2017 року змінити, доповнити мотивувальну частину рішення реченням наступного змісту: «Шлюбно-сімейні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 припинені у січні 2016 року».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_7