Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/7005/15 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/4018/17 Ісаков Д.О.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Полякова О.З.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Відділ громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ЗМУ ГУ МВС України, КП ВРЕЖО № 9, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Відділ громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ЗМУ ГУ МВС України, КП ВРЕЖО № 9, про визнання особи такою, зо втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації, посилаючись на те, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, та є наймачем зазначеної квартири згідно ст. 61 ЖК України.

В квартирі зареєстровані: вона, її донька ОСОБА_3, яка є відповідачем по справі, та онуки: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, над якими вона, згідно рішення органу опіки та піклування, є опікуном.

Відповідач проживала в квартирі з моменту її народження, тобто з 1979 року.

В 2007 році відповідач була засуджена до позбавлення волі.

В червні 2010 року відповідач звільнилась з місць позбавлення волі, деякий час після звільнення з місць позбавлення волі, а саме до червня 2011 року проживала спірній квартирі, і в червні 2011 року вона виїхала в невідомому напрямку, не пояснивши куди і до теперішнього часу місце знаходження її невідоме.

Вказує, що відповідач зареєстрована з спірній квартирі, але в ній не проживає, проте на неї нараховуються комунальні послуги.

Зазначає, що вона сплачує всі комунальні платежі та послуги, відповідач грошових коштів на оплату квартири та комунальних послуг не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище.

Відповідач створює їй перешкоди в користуванні квартирою тому, що залишається на реєстраційному обліку за вказаною адресою.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд усунути перешкоди в користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання відповідних органів зняти з реєстраційного обліку з цієї квартири ОСОБА_3, визнати відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог за необґрунтованістю.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, та є наймачем зазначеної квартири згідно ст. 61 ЖК України.

В квартирі зареєстровані: вона, її донька ОСОБА_3, яка є відповідачем по справі, та онуки: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , над якими вона, згідно рішення органу опіки та піклування, є опікуном.

Відповідач проживала в квартирі з моменту її народження, тобто з 1979 року.

В 2007 році відповідач була засуджена до позбавлення волі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в червні 2010 року відповідач звільнилась з місць позбавлення волі, після чого деякий час, а саме до червня 2011 року проживала спірній квартирі, і з червня 2011 року виїхала в невідомому напрямку, особистих речей в квартирі немає, оплату за комунальні послуги не здійснює, чим створює позивачу перешкоди в користуванні квартирою.

Однак при цьому на підтвердження зазначених обставин, позивач не надав жодних доказів, а суд першої інстанції не навів їх у судовому рішенні. Не містять таких доказів і матеріали справи.

З урахуванням викладеного, та виходячи з вимог ст. 81 ЦПК України, колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів,

.

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2015 року по цій справі скасувати, та ухвалити нову постанову, наступного змісту: «У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Відділ громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ЗМУ ГУ МВС України, КП ВРЕЖО № 9, про визнання особи такою, зо втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації відмовити».

Дата складання повної постанови 26 грудня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Головуючий:

Судді: