Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі Метьолкіній Н.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом КУРТНЕЗІРОВОЇ МЕНЗІМИ до Волноваської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області та Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області про встановлення факту проживання однією сім»єю не менше 5 років та визнання спадкоємцем 4 черги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 19.10.2017р. звернулась до суду із позовом до Волноваської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області та Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області про встановлення факту проживання однією сім»єю не менше 5 років та визнання спадкоємцем 4 черги.

В обґрунтування своїх позовних вимог, ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 була її дальньою родичкою по непрямій лінії, була одинокою людиною, оскільки не мала дітей та чоловіка. Мешкала ОСОБА_4 з 1975 року до 1991 року на сусідній від позивачки вулиці Донецька область Волноваській район, с.Старогнатівка, вул.24 Гвардійської дивізіі, буд 13. Під час її проживання у селі, позивач та ОСОБА_4 підтримували дружні відносини. Після чого, ОСОБА_4 з 1991 року переїхала до рідної сестри у м.Донецьк вул.Очаківська, 11-5, де мешкала до 2009 року. Протягом часу з 1991 року до 2009 року, коли ОСОБА_4 була відсутня у с.Старогнатівка, син позивачки - ОСОБА_5- доглядав за її земельною ділянкою, допомагав із поздками до м.Донецьк. Внаслідок чого, ОСОБА_4 у 2002 році заповіла йому належну їй земельну ділянку у с.Старогнатівка. У травні 2009 року, ОСОБА_4 приїхала погостювати до позивачки та вирішила залишитись мешкати разом за адресою: Донецька область Волноваській район, сел..Старогнатівка, пров.Дружби, буд.6. У травні 2012 року померла рідна сестра ОСОБА_4 та рідних у неї зовсім не залишилось. Починаючи з липня 2014 року, після активізації бойових дій у с.Старогнатівка, позивачку разом із ОСОБА_4 забрав до себе жити син позивачки ОСОБА_5 у м.Донецьк. Інколи ОСОБА_4 просила відвезти її до квартири, що залишилась після смерті сестри, побачитись із знайомими по сусідству. В одну з таких поїздок, 18.12.2015 року, коли вона знаходилась у квартирі сестри, їй стало зле, й вона померла від хронічної серцево-судинної недостатності третього ступеня. Після смерті ОСОБА_4 залишилась недоотримана пенсія з 01.08.2014 року по 15.12.2015 року у розмірі 21152, 82 грн., яку вона не змогла отримати з початку АТО у м.Донецьку, стан її здоров»я не дозволяв виїхати на територію, підконтрольну Україні та переоформити її. Протягом 2014 -2015 р.р., ОСОБА_4 знаходилась на забезпеченні позивачки й також допомагав син ОСОБА_5 Враховуючи наведене, позивач зазначає, що з травня 2009 року по 18.12.2015 року, тобто більше 5 років, ОСОБА_4 проживала разом із нею та її родиною однією сім»єю, вела спільне господарство та мала спільний бюджет. Таким чином позивач просить суд встановити факт проживання її та ОСОБА_4 однією сім»єю не менше 5 років та визнати її ОСОБА_3 спадкоємцем 4 черги після смерті ОСОБА_4

В судове засідання належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи позивач ОСОБА_3 не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Просила розглядати справу за участю її представника ОСОБА_1

Присутня у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсягу.

Представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області ОСОБА_7, присутній у залі судового засідання, спочатку оголосив незгоду із позовом, долучивши письмові заперечення з приводу виплати неотриманої пенсії ОСОБА_4 Уточнивши, на запитання суду, свою позицію у справі, ОСОБА_7 зазначив, що стосовно встановлення факту проживання однією родиною позивачки та ОСОБА_4, а також щодо визнання її спадкоємцем 4 черги він не заперечує.

Належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи представник відповідача - Волноваської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області до зали суду не з»явився, надав письмові заперечення на позов, долучені до матеріалів справи. З позовними вимогами ОСОБА_3 не погодився, оскільки вважає, що податкова не має відношення до вимог про визнання спадкоємцем, а також щодо майбутніх нарахувань спадкоємцям неотриманої за життя пенсії спадкодавця оскільки пенсія не підлягає оподаткуванню.

Допитана у судовому засіданні, у якості свідка, представник позивача ОСОБА_1 показала, що є невісткою позивачки, а її син ОСОБА_5- її чоловік. Вона особисто бачила як відбувалось спільне проживання ОСОБА_4 та її свікрухи ОСОБА_3 з травня 2009 року по 18.12.2015 року, тобто більше 5 років. Вона особисто займалась похованням ОСОБА_4, а її чоловік встановленням через суд факту смерті ОСОБА_4, оскільки інших родичів у неї не було.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2015 року померла ОСОБА_4, про що мається свідоцтво про смерть серії І-НО № 980987 від 24.03.2017 року, місцем смерті зазначений м.Донецьк Донецької області. Останні дані щодо місця проживання ОСОБА_4 зазначені у довідці Старогнатівської сільської Ради Волноваського району Донецької області від 17.10.2017р. з 1975 р. по квітень 1991 р. Волноваський район (колишній - Тельманівський) сел.Старогнатівка вул.. 24 гвардійської дивізії, буд.13. А з травня 2009 р. по липень 2014 р. Донецька область Волноваського району сел.Старогнатівка, пров.Дружби, 6. При цьому, останнє місце проживання, вказане у довідці є місцем проживання позивачки ОСОБА_3, що підтверджує доводи позивачки та показання свідка ОСОБА_1 стосовно проживання їх однією родиною з травня 2009 року по 18.12.2015 року, тобто більше 5 років. Після смерті ОСОБА_4 залишилась недоотримана пенсія з 01.08.2014 року по 15.12.2015 року у розмірі 21152, 82 грн.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 однією сім»єю з травня 2009 року по 18.12.2015 року день смерті ОСОБА_4, оскільки остання проживала разом із ОСОБА_3 однією сім»єю, вела спільне господарство та мала спільний бюджет.

Вищевказане дає підставу суду, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, визнати ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.1264 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 309, 212 -215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги КУРТНЕЗІРОВОЇ МЕНЗІМИ задовольнити.

Встановити факт проживання КУРТНЕЗІРОВОЇ МЕНЗІМИ та ОСОБА_4 однією сім»єю не менше п»яти років

Визнати КУРТНЕЗІРОВУ МЕНЗІМУ спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 18.12.2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляції протягом 10-ти днів після проголошення рішення через Волноваський районний суд.

Суддя: Н.В.Писанець