Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 28 березня 2005 року помер ОСОБА_3, який є братом останньої. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 511/1000 частини домоволодіння за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Білозіря, вул ОСОБА_4, 167. ОСОБА_3 до моменту смерті знаходився на утриманні позивача та витрати на проведення похорону покладені були на останню. З моменту смерті ОСОБА_3 позивач докладала усіх зусиль для утримання в належному технічному стані домоволодіння за адресою Черкаська область, Черкаський район, с. Білозіря, вул ОСОБА_4, 167. Інші власники чи спадкоємці які б претендували на дане домоволодіння не виявляють свої права на майно вже довгий час понад 10 років, їх місцезнаходження позивачу не відоме. Відсутні інші особи, які б мали право на дане нерухоме майно. На сьогоднішній день позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, робить в ньому поточний та капітальний ремонт. Оскільки позивач відкрито і безперервно володіє нерухомим майном протягом тривалого часу, то це дає підстави для визнання за нею права власності за набувальною давністю. Проте вказане здійснити позасудовим шляхом неможливо, що стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача за дорученням ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, але на адресу суду надала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали та не заперечували щодо їх задоволення.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін відповідно до норм ст. 158 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до даних довідки ОСОБА_2 сільської Ради № 1270 від 10.07.2017 року, згідно господарської книги №13 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № 1247, ОСОБА_6 помер 28.03.2005 року а/з №99 від 28.03.2005року. За господарством померлого ОСОБА_6 по вул ОСОБА_4, 167, с. Білозіря, Черкаський район, Черкаська область обліковується земельна ділянка площею 0,03 га.

Померлий ОСОБА_6 на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: вул.М.Грушевського (Чапаєва),буд.167, Черкаського району Черкаської області.

Згідно із акту обстеження факту на проживання від 06.04.2017 року виданого головою ОСОБА_2 сільської ради, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2001 року та по теперішній час підтримує в задовільному технічному стані та утримує за власні кошти домоволодіння за адресою: вул. ОСОБА_4 (Чапаєва), буд. 167, с. Білозіря, Черкаський район, Черкаська область.

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 27 травня 2015 року №47 вулиця «Чапаєва» була перейменована на вулицю «Михайла Грушевського», скорочена назва вул. ОСОБА_4.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном - житловим будинком з господарськими надвірними спорудами, що розташовані за адресою: вул. ОСОБА_4 (Чапаєва), буд.167, Черкаського району Черкаської області.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п. 5 ч.1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки

в наявності є усі складові для визнання за позивачем права власності на майно за набувальною давністю виходячи з наступного. Майно, яким вона заволоділа є чужим, вона це усвідомлювала.Заволоділа майном позивач добросовісно і відкрито, оскільки проживала в цьому будинку, ремонтувала і утримувала його. Всі ці дії були явними як для неї, так і для оточуючих. Володіє будинком безперервно протягом десяти років, оскільки проживає у ньому. Будь-яких інших осіб, які б претендували на спірне майно і оспорювали право позивача на отримання вказаного майна у власність позивача за набувальною давністю судом не встановлено, а тому позивач має право на це майно за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на жиловий будинок з господарськими надвірними спорудами розташований по вул.М.Грушевського(Чапаєва),буд.167, Черкаського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_7