Справа №483/570/17
Провадження №2-о/483/22/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря Басової Н.Г.,

заявника ОСОБА_1 та його представника заявника адвоката ОСОБА_2,

представника зацікавленої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Очакові Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Кам'янська сільська рада, про встановлення факту батьківства померлої особи,

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він народився 20 лютого 1961 року. Його рідним батьком є ОСОБА_4, який не був зазначений у книзі реєстрації народжень та в свідоцтві про народження як батько. ОСОБА_5 та мати заявника ОСОБА_6 по день смерті проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, утримували та виховували заявника без реєстрації шлюбу. За життя ОСОБА_5 визнавав себе батьком на наполягав на внесенні в свідоцтво про народження в якості батька дитини саме його, але на жаль, за життя зробити всі дії щодо зміни відомостей про батька в актовому записі про народження ОСОБА_1 не вдалося. 19 лютого 2001 року ОСОБА_5 помер. Посилаючись на ст. 53 КпШС України в редакції 1969 року, що діяв на час виникнення правовідносин, заявник просив встановити факт батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1

В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи вимоги заявника визнав.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

20 лютого 1961 року народився ОСОБА_1. У свідоцтві про народженні у графі матір записано ОСОБА_6, у графі батько стоїть прочерк, що підтверджується копією свідоцтва про народження ІІІ-УР від 01 квітня 1061 року (а.с.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. (п.15 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення ) .

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК , істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС , суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС , беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини .

Відповідно до ст.53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні підтвердив той, факт, що померлий проживав з заявником однією сім'єю, протягом життя визнавав сина своїм підтримував його матеріально та морально, брав участь у його вихованні.

Згідно довідки, наданої Кам'янською сільською радою, від 18 квітня 2017 року № 452, ОСОБА_1 дійсно проживав з ОСОБА_5 в с.Баланове Очаківського району з дня свого народження 02 лютого 1961 року по день смерті ОСОБА_5

Крім того, з наданої копії домової книги, вбачається, що ОСОБА_1 з народження записаний у домовій книзі як сина ОСОБА_5

20 лютого 2014 року ОСОБА_5 помер.

За життя ОСОБА_5 за життєвих обставин не зробив усі дії щодо зміни відомостей про батька в актовому записі про народження ОСОБА_1

Оскільки за життя померлий визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1 суд вважає за необхідне встановити факт батьківства.

Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження ОСОБА_1 від ОСОБА_5, що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання права спадщину.

В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства померлої особи, - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 19 лютого 2001 року, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя