Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/742/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

18.05.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Потапенка В.І., Авраменко Т.М.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.01.2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Кіровоградська міська рада, Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області про усунення порушення права власності шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Кіровоградська міська рада, Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області про усунення порушення права власності шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 здійснив незаконну забудову земельної ділянки, що йому належить і впритул до будівлі його офісу, а саме приміщення колишнього заводу «Друкмаш» і цим самим порушив будівельні норми, протипожежні відстані та норми ДБН 360-92.

Позивач зазначив, що відповідач збудував новий об'єкт нерухомого майна впритул до існуючої стіни належного позивачу нежитлового приміщення, що призводить до руйнування останньої та унеможливлює йому доступ до газової мережі та її обслуговування, яка проходить уздовж його земельної ділянки.

Позивач зазначив, що будівництво та реконструкція відбувається виключно в межах земельної ділянки наданій йому у користування та не межує з земельною ділянкою позивача.

Позивач зазначив, що йому стало відомо про те, що право оренди земельної ділянки у ОСОБА_3 відсутнє, у зв'язку із відсутністю у його необхідних документів та незареєстроване, проект будівництва відсутній. Акт про погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами відповідачем не складався та не підписаний позивачем.

ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_3 незаконно збудовано (прибудовано з тильної сторони магазину «Зодчий») складське приміщення розміром приблизно 60м х 6м та прибудовано до будівлі двоповерхову будівлю розміром приблизно 11м х 2,2м. Здійснено самочинне будівництво, порушує його право власності в частині обмеження прав і можливостей щодо користування належним позивачу нерухомим майном.

Також позивач зазначив, що у Кіровоградському відділі поліції головного управління Національної поліції, розпочате кримінальне провадження № 0009924 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.. 356 КК України «самоправство» стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Просив суд, з урахуванням уточнень до позову, зобов'язати відповідача усунути порушення права власності ОСОБА_2 шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна, що розташоване у м. Кіровограді по вул. Волкова,13 в, а у випадку добровільного невиконання судового рішення, здійснити його виконання через контролюючі органи виконавчої влади.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.01.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема зазначається, що позивача було позбавлено права взяти участь в судових засіданнях , оскільки позивачу належним чином не було надіслано повідомлення про розгляд справи по сутті , перевірку доказів та перехід до судових дебатів. Зазначається, що судом першої інстанції було проігнорована заява позивача про призначення судової комплексної з питань будівельно - технічної та земельно - технічної експертиз. Також суд не витребував з Управлінні Державної архітектурно будівельної інспекції у Кіровоградській області протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 7 ст. 296 КУпАП, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача та приписи, щодо необхідності припинення правопорушення останнього.

Також зазначено , що у відповідача відсутнє право оренди або власності на земельну ділянку на якій було незаконно збудовано(прибудовано з внутрішньої сторони магазину «Зодчий») складське приміщення розміром приблизно 60х6 м та прибудовано до будівлі з лівої сторони магазину «Зодчий» двоповерхової будівлі розміром приблизно 11х2,2 м. Зазначається, що відповідачем здійснено самочинне будівництво, яке порушує право позивача в частині можливостей щодо користування належним йому нерухомим майном.

Колегія суддів перевірила зазначені доводи відповідно до статті 303 ЦПК України і дійшла висновку , що зазначене не спростовує висновків суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2010 року (а. с. 6).

ОСОБА_2 є власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 16.08.2012 року (а. с. 7-8).

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст. 41 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

На підставі Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 органом, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

На підставі п. 7 Положення Державна архітектурно-будівельна інспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України «Щодо діяльності Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області» від 31.10.2014 № 361, Управління забезпечує здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, покладених на нього Положенням про Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, затвердженого наказом № 992 від 08.09.2015, на території Кіровоградській області.

Пунктом 3 вказаного Положення передбачено, що одним з основних завдань Управління є виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві.

Згідно з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів то до Управління ОСОБА_3 з документами, які дають право на виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації не звертався.

27.10.2015 року, на підставі звернення ОСОБА_2, керуючись ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 та направлення для проведення позапланової перевірки від 21.10.2015 № 786, посадовою особою Управління у присутності уповноваженої особи за довіреністю гр. ОСОБА_5, було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності по АДРЕСА_1.

Інспектором встановлено, що одна частина нежитлового приміщення з добудовою (магазин «Зодчий») прийнята в експлуатацію на підставі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм правил від 29.07.2009 № 11000277 на ім'я ОСОБА_3

На іншу частину нежитлового приміщення надано: договір оренди земельної ділянки від 17.01.2014 № 4 (цільове призначення - для розміщення магазину); Дозвіл управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради 13.05.2013 № 1188 на перепланування та переобладнання нежитлового приміщенню по АДРЕСА_1; Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 15.05.2013 № 3455605.

Однак, виходячи з матеріалів перевірки (фото фіксації) та враховуючи п. 3.21 ДБНА.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» встановлено, що гр. ОСОБА_3 виконав реконструкцію частини нежитлового приміщення по вул. Волкова 13-В, за рахунок влаштування 2-х поверхів зі збільшенням загальної площі на 2107,0 м2 та влаштування в несучій стіні прорізу внаслідок чого її приєднано до існуючого магазину у період з 2001 по 2013 роки, а не перепланування та переобладнання нежитлового приміщення, що є порушенням п.2 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказаною нормою передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів будівництва, що належать до І - ІІ категорій складності.

Суд першої інстанції зазначив, що перевірка відбувалася у присутності уповноваженої особи за довіреністю ( Рабінович О.А.), що позбавило можливості Інспектору виконати вимоги ст. 254, ст. КУпАП - скласти протокол про адміністративне правопорушення у присутності правопорушника та відповідно видати припис про усунення порушень в сфері містобудівної діяльності.

В подальшому, посадові особи Управління не одноразово здійснювали виходи за вищевказаною адресою для притягнення забудовника до адміністративної відповідальності, але вказана особа на об'єкті будівництва була відсутня.

В силу вимог ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» , для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає: підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у випадках і порядку, передбачених законодавством; здійснення в необхідних випадках перелік проектних робіт, а також заходів з охорони ново виявлених під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єктів містобудування, що відповідно до закону мають антропологічне, археологічне, естетичне, етнографічне, історичне, мистецьке, наукове чи художнє значення.

Зазначені факти були встановлені Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Кіровоградській області та підтверджується поясненнями ( а.с. 97), листами ( а.с. 106, 136,137, 138).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Згідно з ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Під самочинним будівництвом слід розуміти як нове будівництво, так і реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт вже існуючих об'єктів нерухомості у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем жодним чином не доведено, що тими чи іншими діями відповідача, порушуються його права чи як власника житла, чи як користувача земельної ділянки. Відсутні жодні докази на підтвердження того факту, що вчинені порушення ОСОБА_3 щодо виконання реконструкції частини нежитлового приміщення по вул.. Волкова 13-В за рахунок влаштування 2-х поверхів зі збільшенням загальної площі, що було встановлено інспекторами Держархбудінспекції, якимось чином порушують права позивача.

Колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції , що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2010 року (а. с. 6).

ОСОБА_2 є власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 16.08.2012 року (а. с. 7-8).

27.10.2015 року, на підставі звернення ОСОБА_2, керуючись ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 та направлення для проведення позапланової перевірки від 21.10.2015 № 786, посадовою особою Управління у присутності уповноваженої особи за довіреністю гр. ОСОБА_5, було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності по АДРЕСА_1.

Інспектором встановлено, що одна частина нежитлового приміщення з добудовою (магазин «Зодчий») прийнята в експлуатацію на підставі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм правил від 29.07.2009 № 11000277 на ім'я ОСОБА_3

На іншу частину нежитлового приміщення надано: договір оренди земельної ділянки від 17.01.2014 № 4 (цільове призначення - для розміщення магазину); Дозвіл управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради 13.05.2013 № 1188 на перепланування та переобладнання нежитлового приміщенню по АДРЕСА_1; Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 15.05.2013 № 3455605.

За правилами ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як роз'яснено у п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)", розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК.

Докази на підтвердження того, що відповідачем, який реконструював частину нежитлового приміщення за рахунок добудови другого поверху, порушені права позивача, у матеріалах справи відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції було проігнорована заява про призначення судової комплексної з питань будівельно - технічної та земельно - технічної експертиз є необґрунтованим. Оскільки в скарзі не ставиться питання про проведення зазначених експертиз у зв'язку з не вирішенням його клопотання в суді першої інстанції в частині призначення експертиз. Під час розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2Ю зазначив, що він не має можливості заявити клопотання про призначення зазначених експертиз, оскільки всі докази і документи знаходяться в іншому проваджені.

Не знайшли свого підтвердження і доводи викладені в скарзі , що відповідач порушив права позивача здійснюючи самовільне будівництво на земельній ділянці яка не перебуває у власності або користуванні відповідача .

З матеріалів справи вбачається, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.01.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: