РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №667/766/16-ц

Пров. №2/766/342/17

12.12.2017 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

за участю секретаря Сікорської Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної ради у м. Херсоні про визнання права особистої власності та виділ частки із спільного майна подружжя,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на 62/100 частини квартири АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на 1/2 частини у спільному майні подружжя, що складає 19/100 частин квартири АДРЕСА_1. В обгрунтування позову зазначила, що 07.03.2008 року уклала шлюб з ОСОБА_4 Від даного шлюбу в них народились діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. У 2003 році, до укладення шлюбу зі ОСОБА_4 позивачем було придбано квартиру АДРЕСА_2. Вказана квартира належала позивачу на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.11.2003 року.

Після укладення шлюбу зі ОСОБА_4 та народження дітей, позивач з її чоловіком потребували поліпшення житлових умов, адже однокімнатна квартира позивача не могла забезпечити комфортне проживання її з чоловіком та двох малолітніх дітей. У зв'язку з цим позивач та її чоловік вирішили поліпшити їхні житлові умови. 23.05.2012 року був укладений договір купівлі- продажу, відповідно до якого позивач продала належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 за 128 000 грн., 28 тис. грн. позивач та її чоловік мали особистих заощаджень, а тому для купівлі квартири, їм не вистачало 52 тис. грн. 24.05.2012 року чоловік позивача уклав з ПАТ «Універсал банк» Кредитний договір відповідно до умов якого банк надав йому грошові кошти в сумі 52 000 грн., а останній зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами. Строк кредитування по 10.05.2027 року. 24.05.2012 року в якості забезпечення ОСОБА_4 (чоловіком позивача) зобов'язань за вказаним вище кредитним договором між позивачем та ПАТ «Універсал банк» було укладено договір поруки, відповідно до умов якого позивач поручилася перед банком за виконання її чоловіком усіх його зобов'язань за кредитним договором. 24.05.2012 року позивач та її чоловік придбали квартиру АДРЕСА_3 за 208 000 грн., того ж дня між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 (чоловік позивача) було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, останній передав і іпотеку квартиру № 50 будинку 23- а по вул. Лавреньова у м. Херсоні для забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Тобто, позивач та її чоловіком було придбано квартиру за 208 000 грн., з яких: 52 000 грн. - було отримано в кредит; 128 000 грн. були особистими коштами позивача (за продаж за один день до -цього особистої квартири позивача; 28 000 грн. було спільними коштами подружжя.

Кредит ОСОБА_4В.(чоловік позивача) разом зі позивачем сплатив у 2014 році, жодних зобов'язань перед банком у позивача та її чоловіка не було. 03.08.2015 року чоловік позивача ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі з квартири АДРЕСА_3. Спадкоємцями після померлого ОСОБА_4 є позивач, як його дружина, його діти та батьки - відповідачі по справі.

Згідно з нормами СК України, вказана квартира є спільною сумісною власністю позивача та її покійного чоловіка, а отже, спадщина відкрита на 1/2 частини вказаної квартири. ОСОБА_7, з таким висновком позивач не погоджується. Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. Тобто, договором купівлі продажу від 23.05.2012 року підтверджується факт того, позивач продала належну їй на праві приватної власності квартиру, яка придбана до шлюбу. Квартира АДРЕСА_3 була придбана за 208 000 грн., з яких 128 000 грн. були особисті кошти позивача, відповідно, останній має належати 62/100 квартири АДРЕСА_3. Інша частина, а саме 38/100 є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно п. 1 ст. 70 СК України, уразі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленністю між ними або шлюбного договору.

Шлюбного договору між позивачем та її чоловіком укладено не було, а тому, з урахуванням того, частина позивача у справі особистої власності має складати 62/100 частин, спільною сумісною власністю подружжя є 38/100 частин квартири. З урахуванням приписів ст. 70 СК України, позивачк належить ще1/2 частина у спільному майні подружжя, що складає 19/100 частин квартири АДРЕСА_4.

Таким чином, позивач вважає що їй має належати 81/100 частин квартири АДРЕСА_4, а на решту частини квартири має відкриватися спадщина, в зв'язку з чим і звернулась до суду для захисту своїх прав та визнання за нею права особистої власності та виділ частки із спільного частково майна.

Позивач та її представник у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог заяви в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи поклалася на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-КГ №036453 виданого 07.03.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 07.03.2008 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, про що складено відповідний актовий запис №81.

Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КГ №068451 виданого 03.07.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 30.06.2008 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилась дочка - ОСОБА_5.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КГ №143004 виданого 23.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні 25.05.2012 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_6.

Згідно копії договору купівлі-продажу, що міститься в матеріалах справи, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9 23.05.2012 року ОСОБА_1 продала ОСОБА_7 належну їй на право особистої приватної власності однокімнатну квартиру №68, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Робоча, буд. 207. Продаж даної квартири вчинено за 128 тис. гривень, які продавець ОСОБА_1 отримала повністю.

Будучи допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, вказала, що вона уклала договір купівлі-продажу зі ОСОБА_1, на підставі якого придбала у власність однокімнатну квартиру №68, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Робоча, буд. 207.

24.05.2012 року між ОСОБА_10 (раніше Горло) ОСОБА_11 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу, даний договір посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_12, згідно умов даного договору ОСОБА_10 передала у власність ОСОБА_4 квартиру №50, що знаходиться в місті Херсоні по вул. Лавреньова у будинку №23а. Продаж даної квартири вчинено за 208 тис. гривень.В даному договорі зазначено, що дружина покупця (ОСОБА_4В.) ОСОБА_1 надала згоду на укладення цього договору.

24.05.2012 року ОСОБА_4 уклав з ПАТ «Універсал банк» Кредитний договір №HL15586 відповідно до умов якого банк надав йому грошові кошти в сумі 52 000 грн., а останній зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами. Строк кредитування по 10.05.2027 року.

24.05.2012 року в якості забезпечення ОСОБА_4 (чоловіком позивача) зобов'язань за вказаним вище кредитним договором між позивачем та ПАТ «Універсал банк» було укладено договір поруки №HL15586, відповідно до умов якого позивач поручилася перед банком за виконання її чоловіком усіх його зобов'язань за кредитним договором.

24.05.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, посвідчений привтаним нотарусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_12 відповідно до умов якого, останній передав в іпотеку квартиру № 50 будинку 23- а по вул. Лавреньова у м. Херсоні для забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором.

Право власності ОСОБА_4 на квартиру №50 в м. Херсоні по вул. Лавреньова, 23а зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 24.05.2012 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КГ №203634, виданого 04.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстораційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_4 помер 03.08.2015 року.

На запит суду було надано копію спадкової справи щодо майна померлого 03.08.2015 року ОСОБА_4, з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини, після майна померлого, а саме квартири №50, що розташована у м. Херсоні, по вул. Лавреньова, 23-а та іншого майна, звернулась ОСОБА_1 Юріїан яка діє від свого імені та від імені свої малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в даній заяві позивачка зазначила, що іншими спакоємцями до майна померлого є його батьки - ОСОБА_13 та ОСОБА_2, та просила видати їй свідоцтво про право власності на частину спадкового майна, яке було придбано ними спільно за час шлюбу. Окрім того в матеріалах справи міститься заява від позивача в якій вона просить не видатвати свідоцтво про право на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_4 в зв'язку з тим, що буде звертатись до суду.

Окрім того з заявою від 18.12.2015 року про прийняття спадщини звернулась мати спадкодавця - ОСОБА_2, в даній заяві остання заначила, що спадщину після смерті свого сина вона приймає.

18.12.2015 року батько померлого ОСОБА_3 надав нотаріусу заяву в якій заначив, що від частини спадщини, яка залишилась після смерті його сина, він відмовляється на користь ОСОБА_2.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.

Зазначена позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 07.09.2016 року у справі № 6-801цс16 та в постанові від 07.12.2016 року у справі № 6-1568цс16, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Отже, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами доведено, що позивач внесла особисті кошти, отримані від продажу квартири за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9 23.05.2012 року, при покупці квартири, яка є предметом спору, та її право особистої приватної власності складає на 62/100 частин квартири АДРЕСА_5.

ОСОБА_7, судом не враховуються покази свідків з огляду на положення статті 59 ЦПК України, оскільки факт продажу квартири та отримання грошових коштів за цей продаж може бути підтверджено виключно письмовими доказами.

Також, судом встановлено, що спірну квартиру подружжя за життя спадкодавця придбало у шлюбі, а тому 38/100 частин спірної квартири є спільно нажитим майном за час перебування у шлюбі.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Приписами статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Доводи відповідачів стосовного того, що останньою волею спадкодавця було те, що спірна квартира повинна належати одній дитині подружжя, не приймаються судом до уваги з урахуванням положень 1233 ЦК України, відповідно до якою заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В ході розгляду справи судом не встановлено наявність заповіту спадкодавця.

Враховуючи те, що відповідачами не визнається право позивача на частку особистої приватної власності та частку у спільному майні, позивачем обґрунтовано подано позов до суду.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.58-60, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.368- 370, 372 ЦК України, ст.ст.60, 63, 69, 70 СК України, суд-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної ради у м. Херсоні про визнання права особистої власності та виділ частки із спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 62/100 частин квартири АДРЕСА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини у спільному майні подружжя, що складає 19/100 частин квартири АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1856,60 грн. у рівних частинах по 928,30 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_14