Провадження № 2/537/634/2017
Справа № 537/1492/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2017 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_3 22 січня 2013 року у ВРАЦС Корсунь-Шевченківського РУЮ в Черкаській області; судові витрати покласти на відповідача.

Згідно із частиною 4 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

Відповідно до вимог частини 5 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року розяснено, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).

В порушення вказаних вимог чинного законодавства України, позивачем надано до суду документи про сплату судового збору, а саме квитанцію та платіжне доручення, які не відповідають вказаним вище вимогам чинного законодавства, а саме у зазначених документах відсутні підпис відповідального виконавця банку, а також відсутня печатка установи банку.

Дані щодо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за позовом ОСОБА_2 відсутні.

Окрім того, відповідно до частини 1 статті 120 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, позивачем надано до суду лише один екземпляр позовної заяви.

У звязку з викладеними обставинами, 18 квітня 2017 року судом винесено ухвалу, якою зазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення встановлених суддею недоліків, а саме для подання до суду документу про сплату судового збору, який відповідає встановленим вимогам чинного законодавства/сплати судового збору, та для наданя до суду копій позовної заяви в кількості, передбаченій статтею 120 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 121 Цивільно-процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, встановлені статтями 119, 120 Цивільно-процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Оскільки встановлені суддею недоліки позивачем не були усунені, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись статтями 119, 121 Цивільно-процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: Д.О. Зоріна