Справа №204/1245/17
Провадження №2/204/828/17
18 травня 2017 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Книш А.В.,
при секретарі Рибак К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРЕМІУМ» про захист прав споживачів шляхом стягнення суми банківського вкладу,
Позивач, належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. До початку судового засідання представник позивача надав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.
Відповідно до копії акту №3 приймання-передачі на відповідальне зберігання ощадного (депозитного) сертифіката від 16.11.2015 встановлено, що позивач передав, а відповідач отримав на відповідальне зберігання від позивача ощадний (депозитний) сертифікат серії ПР №000039.
Відповідно до п.2.6. договору банк зобовязаний повернути вкладнику вклад по закінченню строку розміщення вкладу за умови, що вкладник не обтяжений заставою, арештом або іншими обтяженнями, встановленими законодавством України та/або відповідним договором.
За положеннями статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Як випливає із змісту укладеного між банком та вкладником договору, його автоматична пролонгація (без додаткового погодження між сторонами) та зміна умов в односторонньому порядку не передбачена. Відповідно, оскільки безпосередньо в договорі встановлено строк його дії 184 дні в з моменту укладання договору (16 листопада 2015 року), то по настанню визначеної в договорі дати повернення вкладу (18 травня 2016 року), закінчується і дія укладеного між сторонами договору.
Отже, аналіз зазначених вище правових норм та умов договору банківського вкладу дає підстави для висновку про те, що відповідно до статті 598 ЦК України зобовязання банку перед вкладником за договором банківського вкладу (депозиту) припинились у строк, встановлений договором банківського вкладу, а саме 18 травня 2016 року.
28.02.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення грошових коштів, що підтверджується квитанцією з ДД УДППЗ «УКРПОШТА» від 28.02.2017 та копією опису.
03.03.2017 представником відповідача було отримано вищевказану заяву, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи, проте відповіді позивачу так і не надано, суму вкладу та нарахованих відсотків позивачу не повернуто.
Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Таким чином, відмова відповідача від повернення належних позивачу коштів на її вимогу є порушенням умов договору, наведених норм цивільного законодавства і прав позивача як власника.
Крім того, відмовляючись повернути кошти, що належать позивачу, банк порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також Першого протоколу, ратифікованих Україною. В абз.1 ст.1 Протоколу вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Пленум Верховного Суду України у п. 14 своєї постанови № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розтлумачив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Оскільки вклад позивачем був внесений у доларах США, повернення суми вкладу та нарахованих процентів на суму вкладу підлягають стягненню з визначенням еквіваленту у грошовій одиниці України гривні з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Згідно службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долару США станом на час ухвалення судового рішення становить 2641,7446 гривень за 100 доларів США.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Отже, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 8000 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 224 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРЕМІУМ» про захист прав споживачів шляхом стягнення суми банківського вкладу задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРЕМІУМ» на користь держави судовий збір у сумі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя А.В. Книш