Справа № 656/780/17
Номер провадження 2/656/222/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Копилової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Іванівська державна нотаріальна контора

про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, третя особа Іванівська державна нотаріальна контора звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області про тлумачення заповіту, посилаючись на те, що 2 вересня 2002 року його баба ОСОБА_5 склала заповіт, в якому заповіла позивачу своє право на земельну частку (пай) розміром 7,56 га, належне їй на підставі сертифікату ХС №0158389, виданого 18 травня 1997 року. Заповіт зареєстрований в Книзі нотаріальних дій за № 38 та посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області.

16 листопада 2016 року заповідач померла.

Позивач звернувся до Іванівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але йому було відмовлено, оскільки він не зміг надати підтверджуючий документ на майно, зазначене в заповіті, зокрема сертифікат серії ХС №0158389, виданий 18 травня 1997 року. Замість сертифікату позивач надав нотаріусу державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС №043406, виданий ОСОБА_5 31 січня 2003 року на підставі розпорядження Іванівської райдержадміністрації за № 59 від 31 січня 2003 року.

Просить суд здійснити тлумачення заповіту.

В якості співвідповідачів у справі залучені: ОСОБА_3 дочка ОСОБА_5, яка є спадкоємцем першої черги за законом та ОСОБА_4 онук, який є спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину (а.с.31,55).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог та відсутність заперечень проти позову (а.с.22).

Співвідповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.53).

Співвідповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи Іванівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про відсутність заперечень проти позову (а.с.21).

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалі справи видно, що 16 листопада 2016 року у с. Ошихліби, Кіцманського району, Чернівецької області померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 167366, виданого виконавчим комітетом Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 18 листопада 2016 року (а.с.13).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, зареєстрований ОСОБА_2 сільською радою Іванівського району Херсонської області 2 вересня 2002 року в Книзі нотаріальних дій за № 38, згідно якого заповіла своєму онуку ОСОБА_1 земельну частку (пай) розміром 7,56 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області, право на яку їй належить на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ХС № 0158389, виданого 18 травня 1997 року, що підтверджується копією заповіту (а.с.7).

ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Іванівської райдержадміністрації від 31 січня 2003 року за № 59 у приватну власність передана земельна ділянка загальною площею 6,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Іванівського району, Херсонської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 043406 (а.с.8).

31 січня 2003 року ОСОБА_5 взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0158389 виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 043406, що підтверджується інформацією Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відділ в Іванівському районі від 26 вересня 2017 року за № 0-21-0.28-27/101-17 (а.с.9).

ОСОБА_5 за життя складено два заповіти, із яких: один - 12 лютого 2008 року за № 94 на онука ОСОБА_4, другий - 2 вересня 2002 року за № 38 на онука ОСОБА_1, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області від 17 липня 2017 року № 328 (а.с.6).

ОСОБА_4 15 вересня 2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6,5735 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради, яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю за № 02, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.49).

Згідно з ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини спадкоємцями (ч.1). У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом (ч.2).

Згідно зі ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами) (ч. 1). На вимогу однієї або обох сторін правочину суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (ч. 2). При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін (ч. 3). Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 4).

Аналіз ст. ст. 213, 1256 ЦК України дає підстави для висновку, що тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При тлумаченні заповіту не допускається, зокрема здійснення пошуку волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину; внесення змін у зміст заповіту.

Із матеріалів справи видно, що право на земельну ділянку площею розміром 7,56 в умовних кадастрових гектарах, належне заповідачу на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ХС № 0158389, виданого 18 травня 1997 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, спадкодавець набула 31 січня 2003 року на підставі державного акту серії ІІІ-ХС №043406 на право приватної власності на землю, тобто після оформлення заповіту від 2 вересня 2002 року.

Суд вважає, що позивач фактично просить внести зміни у зміст заповіту від 2 вересня 2002 року. Крім того, між спадкоємцями відсутній спір щодо спадщини. Зазначені обставини є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 210, 212-215 ЦПК України, ст. 213, 1233, 1256 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Іванівська державна нотаріальна контора про тлумачення заповіту відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І.Крисанова