У Х В А Л А

28 грудня 2017 року

м. Київ

справа № 755/22113/15-ц

провадження № 61-418 ск 17

Верховний Суд у складі судді другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В.В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням; за зустрічним позовом ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, треті особи - Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення,

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2017 року ОСОБА_2 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року (в частині) та рішення апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги не сплачено, натомість у поданій касаційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі судом касаційної інстанції, яке обґрунтоване тим, що на утриманні заявника знаходяться троє дітей і через недобросовісні дії матері (ОСОБА_3.) заявник вимушений нести чималі витрати на оренду житла для дітей та себе, купляти дітям теплий одяг, оплачувати за їх навчання та проїзд, оскільки заявник разом з дітьми проживають у АДРЕСА_1

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (надалі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 11 частини першої розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, касаційна скарга, подана до 15 грудня 2017 року, за формою та змістом має відповідати вимогам, встановленим ЦПК України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги - станом на 08 грудня 2017 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній станом на дату звернення із касаційною скаргою), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Приписами частини першої статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з приписами частини третьої статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені заявником доводи по своїй суті є декларативними, оскільки не підтверджені належними доказами, які б свідчили про скрутне фінансове становище заявника, а тому не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, що узгоджується із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Таким чином клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скаргою) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (1218 грн) (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі), і в касаційній скарзі оскаржується рішення суду як за первісним позовом так і за зустрічним позовом, то за подання касаційної скарги необхідно сплатити 2 923 грн. 20 коп. (п'ять вимог немайнового характеру).

Судовий збір за подання касаційної скарги у цивільних справах до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 328 ЦПК України (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) до касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, застосовуються положення статті 121 ЦПК України (залишення без руху), про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі судом касаційної інстанції.

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням; за зустрічним позовом ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, треті особи - Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення,та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 січня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк