Справа № 265/1668/17
Провадження № 2/265/742/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 травня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2017 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитиним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 31 травня 2005 року уклали кредитний договір № MRТ9GK00500008, згідно умов якого позивач зобовязався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 9572,56 доларів США на термін до 28.05.2020 року, а відповідач ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами. Згідно кредитного договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 9572,56 доларів США. Відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитним договором не виконав. У звязку з чим станом на 13.02.2017 року має заборгованість у розмірі 3882,41 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3489,30 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 168,60 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 20,80 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 10,08 доларів США, а також відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: штрафу в розмірі 9,19 доларів США (фіксована частина), 184,44 доларів США (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також судові витрати, повязані із зверненням до суду з зазначеним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з»явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за адресою його реєстрації, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

31 травня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № MRТ9GK00500008, відповідно до якого банк надав позичальникові кредит в сумі 9572,56 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку за кредитом, та з кінцевим терміном повернення до 28 травня 2020 року, а ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит згідно встановленого графіку, сплатити відсотки за користування кредитом, в порядку й на умовах, встановлених кредитним договором. Крім цього за невиконання позичальником зобовязань, передбачених кредитним договором, банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення всього кредиту разом із розрахованими до сплати процентами.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представниками ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що станом на 13 лютого 2017 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором від 31 травня 2005 року перед позивачем у розмірі 3882,41 доларів США, що за курсом 27,20 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.02.2017 року складає 105601,56 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 3489,30 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 168,60 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 20,80 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 10,08 доларів США, а також відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: штрафу в розмірі 9,19 доларів США (фіксована частина), 184,44 доларів США (процентна складова).

Факт наявності заборгованості у позичальника у вказаному за розрахунком позивача розмірі підтверджується умовами кредитного договору від 31 травня 2005 року з відповідними додатками до нього, укладеними між банком та ОСОБА_1

На підставі встановлених у судовому засіданні обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого у позичальника утворилась заборгованість перед банком у загальному розмірі 3882,41 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодав-ства.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визна¬чених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими озна-ками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йо-му позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й доти, доки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в статті 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано не чинним (справа № 826/18330/14).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Маріуполь Маріупольської міської ради.

Згідно даних Лівобережної РА Маріупольської міської ради відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки на теперішній час м.Маріуполь згідно затвердженого переліку є територією, де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача ОСОБА_1 і звільняє його від обов'язку по оплаті пені на користь ПАТ «Приват Банк», з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст. 58 Конституції України.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення з відповідача пені у розмірі 1,96 доларів США, штрафів у розмірі 9,19 доларів США та 184,44 доларів США, не підлягають задоволенню.

Враховуючи той факт, що суду не було надано належних доказів щодо належного виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору, то суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача підлягають задоволенню за виключенням нарахованої пені у розмірі 10,08 доларів США, нарахованих штрафів, як процентної складової, так і його фіксованої частини, внаслідок чого з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 3489,30 доларів США, сума заборгованості за процентами 168,60 доларів США, сума заборгованості за комісією 20,80 доларів США, а всього 3678,70 доларів США, що за курсом 27,20 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.02.2017 року складає 100060,64 гривень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № MRТ9GK00500008 від 31.05.2005 року в сумі 3678 (три тисячі шістсот сімдесят вісім) доларів США 70 центів, що за курсом 27,20 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.02.2017 року складає 100060 (сто тисяч шістдесят) гривень 64 копійки.

Стягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя