АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/559/17 Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/767/К/17 ОСОБА_1
Категорія - 33 (ІІ) Доповідач - Бондар Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар: Борщ А.А.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника прокурора Дніпропетровської області Кузьменка Сергія Віталійовича,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави в особі прокурора Дніпропетровської області в особі керівника Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі начальника Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, визнання факту порушення прав людини, захист права недоторканості, встановлення факту порушення права на приватність, стягнення моральної шкоди, треті особи без самостійних вимог - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Держави в особі прокурора Дніпропетровської області в особі керівника Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі начальника Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, визнання факту порушення прав людини, захист права недоторканості, встановлення факту порушення права на приватність, стягнення моральної шкоди, треті особи без самостійних вимог - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для подальшого розгляду, посилаючись на порушення її права на доступ до правосуддя. Вважає, що судом не враховано порушення її право на повагу до приватного і сімейного життя, до житла і таємниці кореспонденції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу та відмовляючи ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі за її позовом суд першої інстанції керувався п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України та дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку ЦПК.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із даним висновком суду, з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України та роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою ст. 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

При цьому, саме на суд, який розглядає справу, а не на особу, яка звернулася до суду за захистом свого порушеного права, діюче цивільно-процесуальне законодавство покладає обов'язок визначити характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює і яким належить керуватися при вирішення спору (ст. 214 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про непідсудність місцевому суду для розгляду в порядку цивільного судочинства вимог позивача про встановлення факту неправомірності дії правоохоронців під час вручення їй повістки про виклик та встановлення факту порушення її права.

Проте, колегія суддів вважає що судом першої інстанції не взято до уваги, що вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди, регулюються ст.ст.1167,1173 ЦК України, та підсудні суду першої інстанції до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», абз. 3 пункту 15 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову.

Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

За підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відмова суду першої інстанції у відкритті провадження ОСОБА_2 у частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди спричиненої неправомірними діями співробітника поліції, безпідставно позбавляє її права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Європейської Конвенції прав людини.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не врахувавши положень вищезазначених процесуальних норм, відмовив ОСОБА_2 у відкритті провадження в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди безпідставно, у звязку із чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі в частині вимог, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у відповідності до вимог процесуального законодавства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року скасовано ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 січня 2017 року у справі ( 214/7252/16-ц) за позовом ОСОБА_2 до Держави в особі прокурора Дніпропетровської області в особі керівника Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі начальника Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, визнання факту порушення прав людини, захист права недоторканості, встановлення факту порушення права на приватність, стягнення моральної шкоди, треті особи без самостійних вимог - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, та направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в порядку ЦПК, який подано до суду 12 грудня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 312, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2017 року скасувати.

Матеріли справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави в особі прокурора Дніпропетровської області в особі керівника Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі начальника Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4, Державної казначейської служби України в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди , у відповідності до вимог процесуального законодавства.

В іншій частині ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_5