Справа № 629/5168/16-ц
Номер провадження 2/629/376/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Соколенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб було розірвано 23 липня 2009 року. Від даного шлюбу у них народився позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час позивач проживає разом з матірю та навчається у Харківському національному аграрному університеті ім. В.В. Докучаєва, денної форми навчання. Відповідач по справі добровільно надавати допомогу на утримання сина ухиляється, хоча має таку можливість. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до закінчення ним навчання, але не більш ніж до 23 років.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні своїх позовних вимог та просив їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач по справі та його мати знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 23 липня 2009 року. Після розірвання шлюбу та до досягнення ним повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання за рішенням суду. На даний час він є студентом другого курсу агрономічного факультету денної форми навчання Харківського національного аграрного університету імені ОСОБА_4. Стипендії не отримує, а тому потребує допомоги з боку батька, який в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає. Він проживає в гуртожитку, ніяких доходів не має, знаходиться на повному утриманні у матері, тому вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача будуть достатніми для задоволення його потреб. Також зазначив, що відповідач свідомо ухиляється від сплати аліментів, хоча має таку можливість. Зазначені в запереченні доводи щодо не змоги сплачувати аліменти у зазначеному розмірі вважає недоведеними, оскільки відповідачем не надані докази того, що йому необхідно провести планову операцію, так як довідка про це датована ще 2011 роком. Крім того, посилання на те, що його батьки знаходяться на повному його забезпеченні також не відповідають дійсності, так як вони є пенсіонерами та отримують пенсію на своє утримання, тому вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволенні у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вважав за можливе сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що він страждає хронічною лімфо-венозною недостатністю обох нижніх кінцівок 2 ступеню та потребує планового оперативного лікування, має непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, до досягнення сином повноліття сплачував аліменти на його утримання, завжди надавав йому матеріальну підтримку, намагався виконувати батьківські обовязки щодо виховання сина, поспілкуватися з ним, але він від розмови та спілкування ухиляється. Також зазначив, що після розірвання шлюбу з дружиною, він залишив їй та сину двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 9, б. 5, кв. 1. Тому вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) поставить його у край тяжке матеріальне становище та просить стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу).

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого довірителя, вважав необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в частині розміру аліментів, стягнувши з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до закінчення позивачем навчання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб було розірвано 29 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 093820, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 29.07.2009 року. Від даного шлюбу є син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якого ОСОБА_2 значиться батьком. Сторони проживають окремо. В теперішній час ОСОБА_1 навчається на другому курсі агрономічного факультету денної форми навчання Харківського національного аграрного університету імені ОСОБА_4 (ВНЗ ІV рівня акредитації), термін навчання до 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою № 686 від 15.05.2017 року. В звязку з навчанням не працює, ніяких інших доходів не має, в звязку з чим є особою з обмеженою можливістю заробляти кошти для власного забезпечення, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач має змогу надавати таку допомогу, але в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Як вбачається з матеріалів справи позивач по справі на даний час навчається на другому курсі агрономічного факультету денної форми навчання Харківського національного аграрного університету імені ОСОБА_4 (ВНЗ ІV рівня акредитації), термін навчання до 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою № 686 від 15.05.2017 року. В звязку з навчанням не працює, ніяких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька.

Відповідач в свою чергу зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, м-н 1, б. 19, кв. 45, має батьків, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та матір, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, які хворіють та обоє є пенсіонерами. На даний час він інвалідом не є, офіційно працевлаштований, інших неповнолітніх дітей не має, має хронічні захворювання, лікування яких потребує додаткових витрат, утримання по виконавчим листам з нього не проводяться, доказів, що відповідач надає постійну матеріальну допомогу батькам щомісячно не надав, працює, отримує стабільний доход, що підтверджується довідкою про розмір заробітної плати з АК «Харківобленерго» від 23.01.2017 року № 12-411.

Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 199 СК України відповідач, як його батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на його користь.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_2 має двох непрацездатних батьків, яких він відповідно до ст. 202 СК України зобов'язаний утримувати.

Щодо посилань відповідача ОСОБА_2 про те, що ним була залишена двокімнатна квартира, де на даний час проживають позивач разом з матірю, а також те, що на протязі всіх років, він постійно надавав матеріальну допомогу на утримання сина, суд вважає дані посилання такими, що не підлягають розгляду, так як позивач по справі не просить стягнути аліменти за минулий час, а тому ці докази не мають значення для розгляду справи по суті.

Відповідач є працездатним, інвалідом не є, страждає хронічним захворюванням, інших утриманців не має, працює, стягнень по виконавчим листам не має.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині.

Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 200 Сімейного кодексу України у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2019 року. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини, а тому позовні вимоги задовольняє частково, а в іншій частині позовних вимог відмовляє.

Разом з цим, суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Так, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи судом вбачається, що днем пред'явлення позову позивачем є 23 грудня 2016 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню оскільки позивачем належним чином представлені докази в обґрунтування своїх вимог.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст. 182, 191, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого електрогазозварювальником в Акціонерній компанії «Харківобленерго», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, м-н 1, б. 19, кв. 45 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на його утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 грудня 2016 року та до закінчення ним навчання, а саме до 30 червня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019, р/р 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 640 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Смірнова