Cправа № 127/6035/17
Провадження № 2/127/2834/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

10 травня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

секретаря Подоляк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 про включення до списку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»,

в с т а н о в и в :

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 про зобовязання відповідача включити позивача до переліку осіб та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк Михайлівський» (провадження у справі відкрито 29 березня 2017 року).

Представником відповідача 05 травня 2017 року подано письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що Фонд є юридичною особою публічного права, а відповідно до ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори. В звязку з тим, що спір стосується дій відповідача, заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. За наведеного просив закрити провадження у справі, а клопотання розглянути без участі представника відповідача.

Позивач в судове засідання не зявився, натомість 10 травня 2017 року подав до суду заяву, в якій просив розглянути позов за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в уповноваженої особи Фонду не було правових підстав для визнання договору від 04 лютого 2016 року № 980-051-000185781, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський», нікчемним, а отже, відповідач, на порушення норм чинного законодавства, не включив позивача до переліку і в подальшому до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2016 року НБУ прийнято рішення № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23 травня 2016 року прийнято рішення № 812 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», строком на 1 місяць до 22 червня 2016 року. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш, відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк Михайлівський». Рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 червня 2016 року № 991 продовжено строк дії тимчасової адміністрації з 23 липня по 22 червня 2016 року. Рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 липня 2016 року № 1213 припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 червня 2016 року та розпочато процедуру ліквідації до 12 липня 2018 року включно. З наведеного вбачається, що ПАТ «Банк Михайлівський» знаходиться в процедурі ліквідації у звязку із визнанням його неплатоспроможним.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність», цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків. Метою цього Закону є правове забезпечення стабільного розвитку і діяльності банків в Україні і створення належного конкурентного середовища на фінансовому ринку, забезпечення захисту законних інтересів вкладників і клієнтів банків, створення сприятливих умов для розвитку економіки України та підтримки вітчизняного товаровиробника.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 7 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі, зокрема, і справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

З системного аналізу зазначених норм законодавства, та з врахуванням положень п. 2 ч. 2 ст. 215 ЦК України, відповідно до якої у випадках, встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, можна дійти висновку, що спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 15 червня 2016 року, справа № 826/20410/14 (21-286а16).

При цьому суд зазначає, що із зазначеним позовом ОСОБА_1 звертався до Вінницького окружного адміністративного суду, та відповідно до ухвали останнього від 13 грудня 2016 року (справа № 802/2149/16-а) позивачеві відмовлено у відкритті провадження з підставу того, що подану заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про закриття провадження у справ підлягає задоволенню, але з інших підстав, адже ПАТ «Банк Михайлівський» перебуває на стадії ліквідації (банкрутства), а наявний між сторонами спір з вищенаведених підстав підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, та не може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

На виконання вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України, суд розяснює позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 205 ЦПК України,суд,

у х в а л и в:

Закрити провадження в цивільній справі № 127/6035/17 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 про включення до списку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_3