АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2944/17 Справа № 201/7148/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів.

У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2014 року з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 було стягнуто 105254 грн., які відповідач сплатив позивачу лише 30 березня 2015 року. У зв'язку із зазначеним, позивач просив стягнути на його користь з відповідача: пеню на підстав п. 37.2 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в розмірі 38 417,71 грн., втрати від інфляції в розмірі 53 679,54 грн., 3% річних в розмірі 4 282,25 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення грошових коштів задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 96 371 грн. 50 коп., з яких: 38 417,71 грн. - пеня, 4 274 грн. - 3% річних, 53 679,54 грн. - інфляційні втрати та судовий збір в розмірі 963 грн. 71 коп. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що у листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення коштів, який рішенням суду від 19 лютого 2014 року був задоволений частково, а саме: з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти в сумі 164 142, 89 грн., з яких борг в сумі - 105 254,00 грн., пеня у відповідності до п. 37.2 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» за період з 30 жовтня 2012 року по 30 жовтня 2013 року в сумі - 38 522,96 грн., 3% річних в сумі - 10 156,29 грн. та сума з урахуванням індексу інфляції - 10 209,64 грн.(а. с. 7-8). Рішення вступило в законну силу 08 жовтня 2014 року.

Вказане судове рішення було виконано ПАТ КБ «Приватбанк» 31 березня 2015 року, що підтверджується випискою за особовим рахунком, копію якої надано позивачем (а. с. 13) та не заперечувалось представником відповідача.

ОСОБА_2 у серпні 2015 року звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення пені, інфляційних втрат та 3-х % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, стягнутого з відповідача на користь позивача рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2014 року.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2015 року було відкрито провадження за вказаним позовом, проте, ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 29 вересня 2015 року ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2015 року було скасовано та ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення пені, інфляційних втрат та 3-х % річних був повернутий позивачу.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що саме внаслідок невчасного виконання судового рішення про стягнення коштів, у позивача виникло право на стягнення з банку пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що позивачем та судом невірно визначений початок перебігу періоду прострочення щодо розрахунку 3% річних, є необґрунтованими, оскільки, період для визначення розміру 3% річних визначений вірно і рахується з 21 листопада 2013 року - наступний день після подачі позову до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, який був задоволений рішенням суду від 19 лютого 2014 року.

Також, колегія суддів вважає, що твердження апеляційної скарги банку про те, що посилання суду першої інстанції на ст. 37 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є неправомірним не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 37.2 ст. 37 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Враховуючи те, що з банківського рахунку позивача були несанкціоновано зняті грошові кошти, то в даному випадку застосовуються норми п. 37.2 ст. 37 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» щодо їх компенсації та сплати пені. Вказане підтверджується рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10.2014 р.

Посилання апеляційної скарги банку на те, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано наслідки спливу строку позовної давності щодо стягнення пені є безпідставними, оскільки 22 жовтня 2015 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області було постановлено ухвалу у справі №676/5431/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Кам'янець-Подільського відділення Хмельницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів, якою повернуто позовну заяву ОСОБА_2 для її подання до належного суду за місцем знаходження відповідача. Дана ухвала залишена в силі ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 29.12.2015 року. А з даним позовом до суду позивач звернувся у травні 2016 року, тобто в межах строків позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко