Справа № 199/7199/16-ц
03 квітня 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретарі Гуменюк О.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 20 грудня 2013 року було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу ОСОБА_2 9 700 доларів США, які останній зобов'язався повернути до 20 червня 2015 року. Оскільки до теперішнього часу ОСОБА_2 грошові кошти не повернув, позивач, просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 9 700 доларів США, що еквівалентно 251 327,00 грн. та 3 % річних у розмірі 9564,20 грн., а всього 260 891,20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1200,00 грн. та 1300,00 грн. відповідно та судові витрати у розмірі 2 608,91 грн.
Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягав.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надавала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 20 грудня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу ОСОБА_2 суму у розмірі 9 700 доларів США.
Відповідно до Договору позики позичальник зобов'язаний повернути позику в термін до 20 червня 2015 року.
Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Оскільки до теперішнього часу позика ним не повернена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 9 700 доларів США, що еквівалентно 251 327,00 грн. та 3 % річних у розмірі 9564,20 грн.
Позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1200,00 грн. та 1300,00 грн., суд також вважає такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу.
За ч.ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
З матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Адвокатська компанія «Ліга справедливості» був укладений договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання юридичної допомоги (послуги), пов'язаної з представництвом та захистом інтересів ОСОБА_1 з приводу вказаного спору, який виник між ним з приводу укладення договору позики. Вартість наданих виконавцем позивачу послуг становить 1200,00 грн. та 1300,00 грн. відповідно, що підтверджується квитанціями наявними в матеріалах справи.
З огляду на це, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені витрати на правову допомогу в розмір 1200,00 грн. та 1300,00 грн.
Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 608,91 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 214-215, 222, 88 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 9 700 доларів США, що еквівалентно 251 327,00 грн. та 3 % річних у розмірі 9564,20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1200,00 грн. та 1300,00 грн. відповідно, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 608 грн. 91 коп., а всього 266 000 (двісті шістдесят шість тисяч) грн. 11 коп.
Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідач, який не з'явився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.