АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів-Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ Баварія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідача та зазначав, що 01.06.2011 року між ним та ОСОБА_3 був укладений контракт №11-994 про продаж нового автомобіля BMW F10 535і xDrive, номер кузова НОМЕР_1, вартістю 850 368, 75 грн., який того ж дня, після оплати вартості, був переданий останньому згідно з актомприйому-передачі № 11-582.

26.04.2013 року ОСОБА_3 надіслав на адресу позивача заяву від 18.04.2013 року про відмову від контракту і повернення сплачених за автомобіль грошових коштів. Зі свого боку він зобов'язався після отримання коштів повернути автомобіль позивачу.

В подальшому, під час вирішення спору між ОСОБА_3 і позивачем в суді стало відомо, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. З інформації , наданої Другою Київською державною нотаріальною конторою супровідним листом від 03.11.2014 року № 6048/01-16, позивач дізнався про наявність у приватного нотаріуса Панченко А.П. заведеної спадкової справи № 56174501 від 10.06.2014 року.

У зв'язку з цим позивачем 18.11.2014 року приватному нотаріусу Панченко А.П була подана претензія кредитора, якою позивач просив нотаріуса повідомити спадкоємців ОСОБА_3 про наявність у позивача вимоги щодо автомобіля. До цієї претензії позивачем також були долучені копія заяви від 18.04.2013 р., в якій ОСОБА_3 зобов'язався повернути автомобіль позивачу, та докази повернення позивачем вартості автомобіля в сумі 850 368, 75 грн..

Факт подачі позивачем даної претензії підтверджується особистою відміткою приватного нотаріуса про отримання претензії 18.11.2014 року, а також листом приватного нотаріуса № 231 від 24.11.2014 року.

19.11.2014 року приватний нотаріус Панченко А.П. видала сину спадкодавця ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом реєстровий № 1820, відповідно до якого відповідач прийняв у спадщину автомобіль марки BMW, модель 535і, 2011 року випуску, номер кузова номер кузова НОМЕР_1 .

Як слідує з листа приватного нотаріуса Панченко А.П. від 24.11.2014 року №231, 19.11.2014 року спадкоємці ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини та уклали між собою договір про поділ спадкового майна (реєстровий номер 1797 від 19.11.2014 р.), на підставі якого відповідачу того ж дня було видано свідоцтво про право на спадщину на автомобіль. На момент вчинення означених дій претензія позивача від 18.11.2014 р. щодо автомобіля знаходилась в матеріалах спадкової справи.

Отже, приймаючи автомобіль у спадщину від ОСОБА_3 , відповідач був обізнаний і погодився з тим, що на момент відкриття спадщини у ОСОБА_3 існував обов'язок не використовувати автомобіль і забезпечити його збереження у стані, який існував на момент виявлення недоліків, з метою повернення автомобіля позивачу. Позивач зі свого боку повернув вартість автомобіля в сумі 850 368, 75 грн. та позивач вимагає повернути йому автомобіль.

Відтак, отримавши 19.11.2014 р. свідоцтво про право на спадщину на автомобіль відповідач одночасно із цим прийняв обов'язок, який раніше існував у спадкодавця ОСОБА_3 і не припинився внаслідок його смерті - обов'язок не використовувати, забезпечити збереження і повернути автомобіль позивачу.

Дізнавшись з листа приватного нотаріуса Панченко А.П. від 24.11.2014 р. № 231 про видачу відповідачу свідоцтва про право на спадщину, позивач 02.12.2014 року надіслав на адресу відповідача, як нового власника автомобіля, письмову вимогу про повернення автомобіля позивачу. Жодної відповіді на дану вимогу з боку відповідача не послідувало.

В подальшому, 10.04.2015 року під час технічного обслуговування автомобіля на сервісному центрі позивача (акт виконаних робіт № 342751 від 10.04.2015 р.), позивач дізнався про зміну власника автомобіля з ОСОБА_2на ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 07.04.2015 р. серії НОМЕР_2.

Таким чином, всупереч успадкованому обов'язку відповідач здійснив відчуження автомобіля іншій особі, чим завдав збитків позивачу у розмірі вартості автомобіля.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 0602/15-54 від 16.11.2015 року, проведеного судовим експертом відділу дослідження машин, обладнання, об'єктів водного транспорту, літальних апаратів та колісних транспортних засобів лабораторії автотехнічних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, ринкова вартість автомобіля станом на час проведення дослідження складає 999 817, 37 грн., що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 13.11.2015 р., 1 $ - 22,917230 грн., відповідно становить: 43 627, 32 $.

Відтак, у зв'язку продажем автомобіля, який відповідач був зобов'язаний повернути позивачу, відповідач повинен відшкодувати позивачу збитки у розмірі вартості автомобіля, яка становить 999 817, 37 грн..

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року позов задоволено. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 999 817,37 грн. у відшкодування збитків та 14 997,27 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суд не з'ясував всіх обставин , пов'язаних з правовідносинами між його батьком ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_6,внаслідок укладення між ними договору про відступлення права вимоги від 07.05.2013 року,за яким до останнього перейшло право вимагати від позивача повернення грошових коштів за вказаним контрактом,який не передбачав порядок розрахунків між сторонами цього договору і докази про те,що його батько отримав кошти за спірний автомобіль відсутні. Суд не з'ясував дійсну вартість автомобіля, на момент його отримання у спадщину. Станом на 25.11.2014 року відповідно до експертної оцінки вартість автомобіля становила 149 000 грн..

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 01.06.2011 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений контракт № 11-994 про продаж нового автомобіля BMWF10 535і xDrive, номер кузова НОМЕР_1, вартістю 850 368, 75 грн., який того ж дня, після оплати вартості, був переданий останньому згідно з актом прийому-передачі № 11-582.

26.04.2013 року ОСОБА_3, зазначаючи про те, що 26.09.2011 року автомобіль під час руху загорівся, через виявлені дефекти виробника, надіслав на адресу позивача заяву від 18.04.2013 року про відмову від контракту і повернення сплачених за автомобіль грошових коштів. Зі свого боку вінзобов'язався після отримання коштів повернути автомобіль позивачу.

07.05.2013 року ОСОБА_3 уклав з ФОП ОСОБА_6 договір про відступлення права вимоги (цесії), за яким передав останньому право вимоги до ТОВ ІІ «АВТ Баварія» 850 386,75 грн. грошових коштів за контрактом №11-994 від 01.06.2011 року.

29.05.2013 року ФОП ОСОБА_6 звернувся до ТОВ ІІ «АВТ Баварія» з позовом про стягнення грошових коштів за договором про відступлення права вимоги (цесії), за яким ОСОБА_3 передав ФОП ОСОБА_6 право вимоги до ТОВ ІІ «АВТ Баварія» 850 386,75 грн. грошових коштів за контрактом №11-994 від 01.06.2011 року.

Рішенням господарського суду м. Києва від 30.07.2013 року, яке набрало законної сили, з ТОВ ІІ «АВТ Баварія» стягнуто на користь ФОП ОСОБА_6 850 386,75 грн. грошових коштів, 3 % річних та судові витрати. Вказане рішення виконано.

При цьому вказаним рішенням суду встановлено ту обставину, що недолік придбаного ОСОБА_3 автомобіля виник з вини виробника, внаслідок чого, враховуючи вимогу останнього про повернення сплачених за автомобіль коштів, у ТОВ ІІ «АВТ Баварія» виник обов'язок щодо їх повернення ФОП ОСОБА_6 на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) .

Звернувшись з даним позовом у грудні 2015 року, ТОВ ІІ «АВТ Баварія» його підставою зазначив те, що 26.04.2013 року ОСОБА_3 надіслав на адресу позивача заяву від 18.04.2013 року про відмову від контракту №11-994 про продаж нового автомобіля BMWF10 535і xDrive, номер кузова НОМЕР_1 і повернення сплачених ним коштів, а зі свого боку зобов'язався повернути автомобіль, а отже в силу положень ч. 3 ст. 651 ЦК України, у зв'язку з вчиненням покупцем односторонньої відмови, контракт купівлі-продажу автомобіля було розірвано, а у ОСОБА_3 відповідно до приписів п. 8.8 контракту виник обов'язок припинити використання автомобіля і забезпечити його збереження у стані, який існував на момент виявлення недоліків, з метою його повернення .

Оскільки, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що стало відомо з інформації , наданої Другою Київською державною нотаріальною конторою супровідним листом від 03.11.2014 року № 6048/01-16,то обов'язок щодо повернення автомобіля, перейшов до його правонаступника - відповідача у справі ОСОБА_2 на підставі ст.. 1282 ЦК України, який за обставин продажу автомобіля, повинен відшкодувати позивачу збитки .

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ ІІ «АВТ Баварія» , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, у зв'язку із вчиненням ОСОБА_3 односторонньої відмови, контракт №11-994 від 01.06.2011 року, купівлі-продажу автомобіля, укладений між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано, а отже у ОСОБА_3 відповідно до п. 8.8 контракту виник обов'язок припинити використання автомобіля і забезпечити його збереження у стані, який існував на момент виявлення недоліків, з метою його повернення продавцю. Оскільки ОСОБА_3 помер, а його спадкоємцем в установленому законом порядку є ОСОБА_2, то згідно із ст. 1282 ЦК України, останній зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Врахувавши ту обставину, що на момент розгляду справи відповідач продав автомобіль, суд вважав за необхідне стягнути з останнього вартість проданого ним автомобіля, що визначена позивачем на підставі висновку експертного авто товарознавчого дослідження.

Проте з таким рішенням суду колегія суддів погодитися не може, оскільки вказані висновки суду не відповідають обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права , які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами .

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника, зокрема , розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Так, відповідно до п. 8.8. контракту купівлі-продажу автомобіля, укладеного між ОСОБА_3 та позивачем 01.06.2011 року за № 11-994 , передбачено, що у випадку, якщо внаслідок виявлених недоліків Товару Покупець відмовиться від Договору та пред'явить Продавцеві вимогу про повернення сплаченої за Товар грошової суми, або про заміну Товару на аналогічний товар належної якості, або на такий самий товар іншої моделі згідно законодавства України , Покупець зобов'язаний негайно після виявлення недоліків припинити використання Товару та забезпечити збереження Товару у стані,які існував на момент виявлення недоліків. У разі недотримання Покупцем цієї вимоги, він зобов'язаний відшкодувати Продавцеві завдані цим збитки у повному обсязі, зокрема збитки, пов'язані із зменшенням вартості Товару внаслідок його використання Покупцем після встановлення ним недоліків Товару, у тому числі під час вирішення спору між Покупцем та Продавцем щодо такого Товару.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов»язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

26.04.2013 року ОСОБА_3, зазначаючи про те, що 26.09.2011 року автомобіль під час руху загорівся, через виявлені дефекти виробника, надіслав на адресу позивача заяву від 18.04.2013 року про відмову від контракту і повернення сплачених за автомобіль грошових коштів. Зі свого боку вінзобов'язався після отримання коштів повернути автомобіль позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь, не підлягають доказуванню.

Пред'являючи даний позов, ТОВ ІІ «АВТ Баварія» зазначало, що на підставі листа ОСОБА_3 від 18.04.2013 року, направленого 26.04.2013 року про відмову від контракту, контракт за № 11-994 від 01.06.2011 року , укладений між товариством та ОСОБА_3 про продаж нового автомобіля BMWF10 535і xDrive, номер кузова НОМЕР_1, розірвано.

Таким чином, ТОВ ІІ «АВТ Баварія» пред'явленням даного позову визнало ту обставину, що контракт за № 11-994 від 01.06.2011 року, укладений з ОСОБА_3 розірвано на підставі заяви останнього, направленої 26.04.2013 року

Отже, зважаючи на вказані обставини з 27.04.2013 року у ТОВ ІІ «АВТ Баварія» виник обов'язок щодо повернення ОСОБА_3, сплачених ним коштів за автомобіль BMWF10 535і xDrive, номер кузова НОМЕР_1 , а у останнього обов'язок щодо повернення вказаного автомобіля позивачу.

Проте, як встановлено при розгляді даної справи, будь-яких дій щодо повернення ОСОБА_3 товариству автомобіля BMWF10 535і xDrive, номер кузова НОМЕР_1, ТОВ ІІ «АВТ Баварія» не вчиняло.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України , є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - цестроки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Вказаної правової позиції притримується Верховний Суд України ( постанови №№6-33цс15,6-2962цс16).

Так, відповідно ст. 1281 ЦК України , спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється позивачем , що ТОВ ІІ «АВТ Баварія» не знало і не могло знати про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, а отже згідно із нормою частини 3 ст. 1281 ЦК України, мало право пред'явити вимогу до спадкоємців останнього протягом одного року від настання строку вимоги, тобто до 27.04.2014 року, оскільки як зазначалось вище строк вимоги у позивача до ОСОБА_3 настав з 27.04.2013 року.

Вимога ТОВ ІІ «АВТ Баварія» до спадкоємців ОСОБА_3 , була подана нотаріусу лише 18.11.2014 року, а направлена спадкоємцю ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - 02.12.2014 року .

Та обставина, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09.08.2013 року визнано відмову ОСОБА_3 від контракту № 11-994 від 01.06.2011 року , укладеного між товариством та ОСОБА_3, правового значення при вирішенні даної справи не має, оскільки пред'явленням даного позову ТОВ ІІ «АВТ Баварія» визнало ту обставину, що контракт між товариством та ОСОБА_3 розірвано 26.04.2013 року.

Крім того, зважаючи на встановлені обставини рішенням господарського суду м. Києва від 30.07.2013 року, які в силу ч. 3 ст. 61 ЦК України мають преюдиційний характер, не матиме правого значення і результат вирішення цивільної справи за позовом ТОВ ІІ «АВТ Баварія» до ФОП ОСОБА_6 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, за яким ОСОБА_3 відступив своє право вимоги коштів за автомобіль .

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що кредитор пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємця ОСОБА_3 - ОСОБА_2.

Проте на зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення даної справи.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову .

На підставі викладеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ Баварія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Керуючись ст.ст. 304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ Баварія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків - відмовити .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -