Номер провадження: 22-ц/785/8572/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

ОСОБА_2,

за участю:

секретаря Цихиселі Л.Р.,

представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2017 року про забезпечення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

встановила:

17.07.2017 року позивач ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 січня 2017 року, ОСОБА_5, керуючи автомобілем «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на 10 км автодороги Одеса - ОСОБА_7, здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, в результаті чого скоїв зіткнення, в тому числі з автомобілем «Лексус», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6

Водій ОСОБА_5 своїми діями порушив вимоги п. 8.7.3 (е) правил дорожнього руху.

На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, представниками поліції була складена схема дорожньо-транспортної пригоди та відібрано пояснення від учасників самої пригоди, в результаті чого відносно ОСОБА_5 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП України.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 7 березня 2017 року по справі № 521/1593/ 17-п ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 5863 від З березня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Лексус», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 374 780,39 грн., розмір матеріальної шкоди, завданої власнику вказаного транспортного засобу складає 160 927,27 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.08.2017 року провадження у справі було відкрито.

10.08.2017 року до канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_6 про забезпечення позову, в якій він просив в порядку забезпечення позову накласти арешт (заборону відчуження) на транспортний засіб автомобіль марки «ЗАЗ», модель «VIDA», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_5, а також оголосити розшук вказаного транспортного засобу.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року заяву ОСОБА_6 було задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування зазначеної ухвали суду та постановлення нової, якою зняти арешт із зазначеного вище транспортного засобу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали судку, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та стосуватися предмету позову.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В своїй заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі його ухвалення на користь позивача, у звязку з чим для захисту його прав необхідно накласти арешт, заборону відчуження транспортного засобу, що належить відповідачу та оголошення його розшуку.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що між сторонами дійсно виник спір, а копії документів справи про адміністративне правопорушення підтверджують, що на момент ДТП транспортний засіб був зареєстрований за відповідачем.

При цьому суд вказав, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на те, що на час звернення позивача до суду із заявою про забезпечення позову, ціна останнього складала 260 927,27 грн. В подальшому ця ціна була зменшена на 100 000 грн.

Таким чином, на даний час ціна позову складає 160 927,27 грн. Враховуючи, що заявник апеляційної скарги не надав суду доказів щодо вартості автомобіля відповідача, на який накладено арешт, то його доводи про не співмірність заявлених позовних вимог із способом забезпечення позову, є безпідставними.

З огляду на викладене, доводи заявника апеляційної скарги про те, що судом не було обгрунтовано існування причин забезпечення позову, є безпідставними.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що позовні вимоги є безпідставними і розмір шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача, не відповідають обставинам справи, то колегія суддів зазначає, що дані обставини не можуть встановлюватись на стадії забезпечення позову, а можуть бути встановлені в ході розгляду справи по суті позовних вимог.

Також є необгрунтованими посилання заявника апеляційної скарги та його представника на той факт, що відповідачу ОСОБА_5 встановлено пенсію за особливі заслуги перед Україною за вислугу років, оскільки зазначені обставини не можуть вплинути на законність чи незаконність ухвали суду про забезпечення позову, а можуть бути враховані при розгляді справи по суті позовних вимог.

Що стосується висновку суду про необхідність розшуку транспортного засобу відповідача, на який накладено арешт, то це повязано з тим, що на даний час місце знаходження вказаного автомобіля невідомо і в матеріалах справи таких відомостей немає.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що заходи забезпечення позову є законними і співмірними із заявленими позовними вимогами, а тому невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів ата вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України, яким є Верховний Суд.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_8

ОСОБА_2