П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Хилевича С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2017 року ухваленого під головуванням судді Іванків О.В. в справі № 556/1296/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.,

В С Т А Н О В И Л А :

19 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання відповідачів та їх малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право на житло, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачі та їх сини з 2005 року не проживають в житловому будинку №126 по вул. Незалежності в с. Каноничі, Володимирецького району Рівненської області, власником якого вона є. В звязку з викладеним вважає, що відповідачі та їх діти втратили право на житло і просить прийняти відповідне судове рішення.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2017 року позов задоволено.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, їх малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 визнано такими, що втратили право користування житлом в с. Каноничі, Володимирецького району Рівненської області, вул. Незалежності, 126.

Визначено Каноницькій сільській раді зняти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, їх малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 з реєстрації у вказаному будинку. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник неповнолітніх відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 вважає його незаконним, необґрунтованим, таким що ухвалене з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вважає дане рішення в частині виселення неповнолітніх дітей прийняте помилково та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає про те. що виходячи із норм моралі, визнання неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням призвело до порушення їх житлових прав в тому числі отримання будь-яких видів соціальної та медичної допомоги. Відповідачі власного житла не мають, зареєструвати неповнолітніх дітей немає фактичної можливості.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення в частині визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме неповнолітніми ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 будинком №126 по вул. Незалежності в с. Каноничі, Володимирецького району Рівненської області відмовити.

ОСОБА_3 в суді підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задоволити.

Служба в справах дітей Володимирецької РДА подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують.

ОСОБА_4 заперечень на апеляційну скаргу до встановленої судом дати не подала.

15 грудня 2017 року набирала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що саме на відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покладається обовязок забезпечити можливість реєстрації своїх дітей за їх фактичним місцем проживання. В той же час, позивач ОСОБА_4 такого обовязку не має. При цьому, судом першої інстанції враховано, що відповідач ОСОБА_6 та її представник не навели будь-яких доказів, що в разі визнання малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право на житло у будинку ОСОБА_4, їх права будуть порушені будь-яким способом.

Такий висновок в цілому відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та неоспорено сторонами в даній справі, житловий будинок №126 по вул. Незалежності в с. Каноничі, Володимирецького району Рівненської області належить на праві власності ОСОБА_4, що підтверджується рішення Каноницької сільської ради № 43 від 19.02.2016 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек №68619289 від 21.09.2016 року.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

ОСОБА_4, як власник будинку (житла), вважаючи своє право порушеним, звернулась за його захистом до місцевого суду.

Дослідивши наявні в справі докази суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що діями відповідачів порушуються права ОСОБА_4, вони підлягають захисту та обґрунтовано задовольнив її позовні вимоги.

Відповідачі та їх неповнолітні сини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані у вказаному житловому будинку, однак не проживають в ньому з 2005 року, що підтверджується поясненнями сторін, довідкою Каноницької сільської ради № 944 від 16.08.2017 року, а також письмовими поясненнями гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та це не заперечувалось самими відповідачами.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч.3 ст.405 ЦК України, член сімї власника житлового будинку втрачає право на користування цим житлом в разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між членом сімї та власником житла, або законом.

Відповідачі в будинку ОСОБА_4 відсутні без поважних причин з 2005 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі збудували свій будинок в тому ж с. Каноничі по вул. Садова 14, в якому і проживають сімєю більше 11 років, однак він не зданий в експлуатацію та відповідно в ньому вони не зареєстровані.

Згідно ст.29 ЦК України, місцем проживання неповнолітніх дітей, є місце проживання їх батьків.

Орган опіки та піклування Володимирецької РДА у висновку № 4212/01-28/17 від 29.09.2017 року зазначив, що обовязок щодо забезпечення належних умов проживання та утримання неповнолітніх дітей покладається саме на їх батьків.

Місцевий суд дійшов вірного висновку, що саме на відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покладається обовязок забезпечити можливість реєстрації своїх дітей за їх фактичним місцем проживання, натомість ОСОБА_4 такого обовязку не має.

При цьому, суд першої інстанції врахував, що відповідачі ОСОБА_6 та її представник не навели будь-яких доказів того, що в разі визнання малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право на житло у будинку ОСОБА_4, їх права будуть порушені будь-яким способом. Тобто, це твердження відповідачів є припущенням.

Апелянтом не наведено, які норми права порушені місцевим судом.

Однак, слід зазначити, що при розгляді даної справи, місцевий суд припустився помилок, які не вплинули на правильність прийнятого рішення та можуть бути усунуті шляхом зміни рішення суду.

Зокрема, місцевий суд посилався на норми Житлового кодексу, хоч такої необхідності не було з огляду на застосування ст.405 ЦК України, а також він вийшов за межі позовних вимог та задовольнив вимогу, яка не заявлялась і поклав обовязок з її виконання на особу, яка не була учасником справи.

Тобто, наперед поклав обовязок на Каноницьку сільську раду зняти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, їх малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 з реєстрації у вказаному будинку.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, необхідності зобовязання сільради щодо зняття з реєстрації відповідачів не було, оскільки це випливає прямо зі згаданої норми, після набрання рішенням чинності.

За таких обставин,з мотивувальної частини оскарженого рішення слід виключити посилання на ст.ст. 71,72,163 ЖК України та скасувати рішення в частині зобовязань Каноницької сільської ради зняття з реєстрації відповідачів.

Відповідно до ч.1,6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

Керуючись ст.ст. 367, п.2 ч.1 ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2017 року скасувати в частині зобовязань Каноницькій сільській раді зняти з реєстрації малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10.

З мотивувальної частини виключити посилання на ст.ст. 71,72,163 ЖК України.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2017 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.В. Хилевич

ОСОБА_10