Справа № 367/6097/16 Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/2214/17 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 19 25.04.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 25 жовтня 2010 року між ним та ТОВ «Аверс-Сіті» укладено договір купівлі-продажу майнових прав №220/264/1_ИП та договір купівлі-продажу майнових прав №1/364/_ИП.

Предметами вказаних договорів були квартири під будівельними номерами НОМЕР_1 (за даними реєстраційної справи КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» номер НОМЕР_2), НОМЕР_3 за адресою: будинок АДРЕСА_1.

Позивач також зазначав, що повністю оплатив відповідачу вартість майнових прав на квартири за договорами, що підтверджується довідкою від 29 жовтня 2010 року, виданою відповідачем. Проте, в порушення вимог договорів відповідачем акт приймання-передачі майнових прав на квартири не було укладено. Будинок, складовою частиною якого є квартири, було введено в експлуатацію 16 вересня 2011 року.

Рішенням Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області №270 від 22 вересня 2011 року «Про оформлення та видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс - Сіті» свідоцтв на право власності на об'єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1» було дано доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати поквартирно свідоцтва про право власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач просив зобов'язати ТОВ «Аверс-Сіті» код за ) не чинити йому (ОСОБА_2.) перешкоди у реєстрації права власності на квартири за НОМЕР_2, НОМЕР_3 що знаходяться у будинку АДРЕСА_1, а саме, надати йому (ОСОБА_2.) технічні паспорти на квартири та інші документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартири згідно із переліком, встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої та ухвалення нового рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що у позивача відсутні майнові права на квартири НОМЕР_1 (за даними реєстраційної справи КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» номер НОМЕР_2) та НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обстави нам справи; порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 25 жовтня 2010 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу майнових прав №220/264/1_ИП та договір купівлі-продажу майнових прав №1/364/_ИП. Предметами вказаних договорів були квартири під будівельними номерами НОМЕР_1 (за даними реєстраційної справи КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» номер НОМЕР_2), НОМЕР_3 за адресою буд.АДРЕСА_1 (а.с. 4-11).

Відповідно до п.3.1. ст. 3 договору майнові права на об'єкт нерухомості за договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання Акту. Акт підписується сторонами не пізніше 120 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% вартості майнових прав, введення відповідної частини об'єкту капітального будівництва. Згідно з п.3.2. ст.3 договору право власності на майнові права переходить від продавця до покупця після підписаного акту.

Згідно п.4.2. договорів загальна вартість майнових прав на квартири складає 280 533 грн. 75 коп.

Факт повної оплати позивачем вартості майнових прав на квартири за договорами підтверджується довідкою від 29 жовтня 2010 року, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (а.с.12).

Судом встановлено, що будинок, складовою частиною якого є квартира, було введено в експлуатацію 16.09.2011року, про що свідчить сертифікат відповідності від 16.09.2011року (серія НОМЕР_4) (а.с. 18).

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач вважає вказане рішення суду неправомірним, необгрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, оскільки судом не було взято до уваги ті обставини, що мають істотне значення для цієї справи, та неправильно застосовано (не застосовано) норми матеріального та процесуального права.

Так, при ухваленні оскаржуваного рішення суд не визначився з підставами та предметом позову, не визначився з правовою нормою, що підлягає до застосування.

Зокрема, в позові не ставилося питання визнання майнових прав чи права власності на майно - квартири. Предметом позову є невиконання умов договору відповідачем ТОВ «Аверс - Сіті» та спонукання його до вчинення конкретно визначених договором дій. Такий спосіб захисту порушених прав визначено ст.16 ЦК України (припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов'язку в натурі). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України.

ТОВ «Аверс - Сіті» своїх зобов'язань за Договори купівлі-продажу майнових прав № 22о/2б4/і_ИП та Договором купівлі-продажу майнових прав № і/394_ИП не виконує.

В основу оскаржуваного рішення суд поклав рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24.02.2016 року. При цьому, як вірно зазначає апелянт, суд не розібрався в природі вказаного рішення та підставах його винесення і прийшов до висновку, що вказаним рішенням було відмовлено позивачу у визнанні майнових прав на квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, вказаним рішенням було відмовлено у визнанні права власності на вказані квартири з двох підстав:

1) такий спосіб захисту суперечить нормам чинного законодавства України (ст.ст.331, 392 ЦКУ);

2) позивач «у передбаченому законом порядку не звертався до суду із відповідним позовом» - не вимагав передачі акту та інших документів з метою оформлення права власності на квартири.

При цьому, суд встановив, що позивач позбавлений можливості у передбаченому законом порядку оформити своє право власності на спірні квартири, оскільки відповідачем не виконуються умови договорів №22о/2б4/і_ИП та № і/з94_ ИП, а саме, не складається акт, передбачений п 3.1 договорів, а також не надаються документи, передбачені п.п.3.7.1 та 3.7.2.».

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24.02.2016 року набрало чинності та має преюдиційне значення. Саме тому було подано позов до відповідача про зобов'язання вчинити дії, передбачені договорами - передати документи з тим, щоб позивач міг зареєструвати своє право власності на квартири.

Проте, суд першої інстанції зробив абсолютно необгрунтовані висновки, що не підкріплені жодним належним доказом, і при цьому не взяв до уваги ті належні докази, аргументи та фактичні обставини, на які посилався позивач, та які повністю спростовують твердження відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу майнових прав №220/2б4/1_ИП та Договір купівлі-продажу майнових прав №1/394_ИП не визнані недійсними і є чинними. Тобто, вони обов'язкові до виконання.

Стаття 3 Договору встановлює порядок передачі майнових прав від продавця покупцю. «Майнові права на Об'єкт нерухомості за цим Договором передаються Продавцем Покупцю шляхом підписання Акту. Акт підписується сторонами не пізніше 120 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення Покупцем оплати 100% вартості майнових прав, введення відповідної частини Об'єкту капітального будівництва (п. 3.1)».

Пунктом 3.4 Договорів встановлено, що ТОВ «Аверс-Сіті» зобов'язане на першу вимогу позивач, надати останньому протягом 3-х банківських днів з моменту отримання письмової вимоги, вичерпний пакет документів (копій документів, нотаріальних копій документів, оригіналів документів та таке інше), що необхідні для оформлення права власності на об'єкт нерухомості.

Судами беззаперечно встановлено, що у відповідача виник обов'язок вчинити дії з передачі позивачу документів на оформлення права власності на майно. Проте, всупереч взятих на себе зобов'язань відповідач не передає позивачу підписані акти приймання - передачі майнових прав на квартири.

Позивач свої обов'язки згідно умов Договорів купівлі-продажу майнових прав виконав належним чином, повністю сплативши вартість об'єкту будівництва та вчинивши дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт завершеного будівництва, а відповідач, ухиляючись від надання необхідних для оформлення права власності позивача документів на квартири та оформлення свідоцтв про право власності на квартири і виготовлення технічних паспортів на них на своє ім'я - порушує умови укладених договорів.

Згідно ст.ст.5, 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності, а також інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів України.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання.

Відповідно до положень ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на вищенаведене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового, яким позовні вимоги задовольнити і зобов'язати ТОВ «Аверс-Сіті» не чинити перешкоди ОСОБА_2 у реєстрації належних йому на праві власності квартир за номерами НОМЕР_2, НОМЕР_3, що знаходяться у будинку АДРЕСА_1, а саме, надати ОСОБА_2 технічні паспорти на квартири та інші документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартири згідно з переліком, встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Також слід стягнути з ТОВ «Аверс-Сіті» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1255 грн. 21 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» не чинити перешкоди ОСОБА_2 у реєстрації належних йому на праві власності квартир за номерами НОМЕР_2, НОМЕР_3, що знаходяться у будинку АДРЕСА_1, а саме, надати ОСОБА_2 технічні паспорти на квартири та інші документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартири згідно з переліком, встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1255 грн. 21 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: Л.А. Волохов

Ю.О. Матвієнко