Справа № 476/694/17
Провадження № 2/476/205/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2017 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.

при секретарі Минаєвій Н.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом органу опіки та піклування при Єланецькій районній державній адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

08.09.2017 року орган опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який виховується бабусею ОСОБА_4 та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 Батько малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Відповідачка не виявляє бажання повернути сина в сім'ю, не займається його вихованням, не проявляє до нього батьківської турботи та піклування.

Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити його повністю.

В судовому засіданні відповідачка проти задоволення позовних вимог заперечила, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вказувала, що вона не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, але немаючи роботи і власного житла утримує сина по мірі своїх можливостей. Не проживає вона разом з сином по тій причині, що в с. Уральське Єланецького району неможливо знайти постійну роботу, а тому вимушена проживати в с.м.т. Єланець.

Вислухавши представника позивача, відповідачку, свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Такими обставинами є факти, якщо батьки: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав").

Згідно ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка являється матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 18 від 11.12.2006 року (а. с. 5).

Відповідно до рішення №25 засідання ради по опіці та піклуванню Єланецької районної державної адміністрації від 13.12.2006 року та висновку органу опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації від 13.12.2006 року вирішено клопотати перед районною державною адміністрацією про направлення малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Миколаївського будинку дитини на повне утримання до досягнення дитиною піврічного віку (а. с. 9, 10).

Згідно розпорядження голови Єланецької районної державної адміністрації від 20.12.2006 року №929-р вирішено направити малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Миколаївського будинку дитини на повне утримання до досягнення дитиною піврічного віку (а. с. 11).

Рішенням ради опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації від 07.06.2007 року за вих. №361/04-22/07 відповідачці надано дозвіл на повернення її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з Миколаївського будинку дитини в сім'ю (а. с. 13).

Заочним рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 11.07.2012 року вирішено відібрати у відповідачки ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і передати останнього батьку ОСОБА_5, та стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина в розмірі 25% від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а. с. 14-16).

З довідки Миколаївського обласного шкірно-венерологічного диспансеру від 12.09.2007 року за вих. №1295 слідує, що з 30.11.2006 року по 27.12.2006 року відповідачка та її малолітній син перебували на стаціонарному лікуванні у вищевказаному медичному закладі (а. с. 12).

З довідки Єланецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 16.01.2017 року №21 слідує, що батько малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 не отримував аліменти від відповідачки ОСОБА_2 на утримання дитини (а. с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року батько малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 помер (а. с. 8).

Згідно акту обстеження умов проживання від 09.03.2017 року за адресою проживання бабусі малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 встановлено, умови проживання задовільні, сукупний дохід сім'ї становить 1300 грн. (а. с. 18).

Із заяви малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 10.03.2017 року слідує, що він бажає проживати разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 (а. с. 20).

Із заяви ОСОБА_4 від 10.03.2017 року вбачається, що остання бажає залишити у своїй сім'ї свого малолітнього онука ОСОБА_3, який проживав до цього з нею вже два роки (а. с. 21, 22).

Рішенням №3 комісії з питань захисту прав дитини при Єланецькій районній державній адміністрації про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вирішено рекомендувати органу опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації подати позовну заяву та висновок до Єланецького районного суду Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітнього сина (а. с. 25).

З висновку органу опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина (а. с. 26).

Судом встановлено, що відповідачка на протязі тривалого часу, а саме з 2012 року не проживала разом з дитиною, не займалася вихованням сина та не надавала коштів на його утримання, не піклувалася про його фізичний і духовний розвиток, не створила належних умов для його життя та розвитку.

Із матеріалів справи слідує, що відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 6), проте в ході судового розгляду встановлено, що проживає відповідачка за іншою адресою в АДРЕСА_4, не працює, на обліку в Єланецькому районному центрі зайнятості не перебуває. Зловживає алкогольними напоями, веде антигромадський спосіб життя, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності (а. с. 19, 24).

За викладених обставин, суд вважає, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків.

За ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Досліджені судом докази свідчать про ухилення відповідачкою в прийнятті участі в житті сина. Зазначені вище фактори як кожен окремо, так і в сукупності перебувають в причинному зв'язку з винною поведінкою відповідачки і розцінюються судом як ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків (справа "Хант проти України", п. 54).

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИ Р І Ш И В :

Позовну заяву органу опіки та піклування при Єланецькій районній державній адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3, батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорока) грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова