АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/5737/2017 року Головуючий у 1-й інстанції - Макаренко І.О.
У Х В А Л А

13 квітня 2017 року Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» Стрюкової І.А. про зобов»язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаним позовом.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням суду позивачем подано апеляційну скаргу, провадження за якою не може бути відкрито з тих підстав , що вона не оплачена судовим збором, а також не в повному обсязі відповідає вимогам ст.. 295 ЦПК України..

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги фізичною особою на ухвалу суду, ставка судового збору встановлена у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду ( січень 2017 року - 1600,00 грн.).

Таким чином, за подачу апеляційної скарги позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 320,00 грн. на р/р: 0010; Одержувач УДКС у Солом'янському районі; Банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві; Код ; МФО банку: 820019.

Крім того, відповідно до ст. 295 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені зокрема і: рішення або ухвала, що оскаржуються ( п. 4 ч. 2), клопотання особи, яка подала скаргу ( п. 7 ч. 2 ).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2017 року, яке в даній справі не ухвалювалось, а також просить суд апеляційної інстанції ухвалити рішення про включення його до реєстру кредиторів ПАТ КБ «Надра». Дане клопотання не відповідає п. 4 ч. 2 ст.. 307 ЦПК України , відповідно до якої за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Отже позивачу необхідно подати до суду апеляційної інстанції оригінал квитанції про сплату судового збору, а також апеляційну скаргу в новій редакції з урахуванням зазначеного.

При цьому посилання в позовній заяві на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу щодо звільнення від сплати судового збору на увагу не заслуговує, так як у постанові № 6-1121цс16 від 30.11.2016 року Верховний Суд України прийшов до наступного правового висновку.

Відповідно до частини першої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), частини першої статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, частини першої статті 44 Господарського процесуального кодексу України судовий збір є складовою судових витрат.

За загальними правилами цивільного судочинства (статті 79, 119, 297, 328, 358 ЦПК України) судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ). Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), зокрема й підвищено розмір ставок за подання касаційних скарг, а також одночасно значно скорочено перелік суб'єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

З наведеного вбачається , що положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» суперечить положенням ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , які прийняті пізніше та які є спеціальними щодо вирішення питання наявності пільг щодо сплати судового збору , внаслідок чого ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» застосована бути не може .

Виходячи з наведеного, провадження по апеляційній скарзі не може бути відкрито, позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків, а апеляційну скаргу залишити без руху, попередивши, що в разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, а у разі.

Керуючись ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 121 ,295, 297 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року залишити без руху строком не більше ніж на п'ять днів з дня отримання ухвали.

В разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала підлягає оскарженню до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в частині визначення судового збору протягом двадцяти днів .

Суддя :