Справа № 1306/2196/2012
Провадження № 4-с/442/182/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Львівгаз» про визнання дій державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві та зобов»язання відновити виконавче провадження

в с т а н о в и в :

Скаржник Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації « Львівгаз» звернулося в суд зі скаргою про визнання дій державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві та зобов»язання відновити виконавче провадження

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 03.03.2012 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було видано судовий наказ у справі № 442/2196/12 ц про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 на суму 463.08 грн. основного боргу та 94.10 судового збору.

26.02.2014 року Дрогобицьким ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану щодо стягнення боргу з вище вказаних осіб. Проте на адресу ПАТ «Львівгаз» постанова надійшла 13.02.2017року, про що свідчить вхідний штамп ПАТ « Львівгаз». Вважає такі дії ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції безпідставними та неправомірними так як державний виконавець не вжив усі можливі заходи для примусового виконання рішення, не вчинив дії, щодо перевірки майнового стану боржника.

В судове засідання сторони , які беруть участь у справі не з»явилися, що відповідно до ст. 197 ЦПК України судовий розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Львівгаз» про визнання дій державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України: «Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.»

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що в переведенні відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськкрайонного управління юстиції Львівської області перебував судовий наказ у справі № 442/2196/12 ц про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 на суму 463.08 грн. основного боргу та 94.10 судового збору.

26.02.2014 року ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану

На адресу ПАТ «Львівгаз» постанова надійшла 13.02.2017року, про що свідчить вхідний штамп ПАТ « Львівгаз».

Враховуючи викладене та з метою захисту прав скаржника, зокрема його право на оскарження постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, яка на їх думку є не правомірною, що передбачено Конституцією України та іншими нормами, та спір який виник між сторонами можна вирішити тільки після повного з»ясування всіх обставин справи та дати належну оцінку доказам наданими всіма учасниками процесу, відтак суд прийшов до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку для звернення до суду скаржника на оскарження постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області від 26.02.2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу , так як строк який ними пропущений суд визнав поважним.

Щодо стосується самої постанови про повернення виконавчого документу стягувачу то за ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 11-1 Закону України "Про виконавче провадження", ( діючого на час винесення спірної постанови ) сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, брати участь у провадженні виконавчих дій.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» ( діючого на час винесення спірної постанови) відкриття виконавчого провадження здійснюється державним виконавцем відповідно до виконавчого документу, який надійшов до нього на виконання.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження ( діючого на час винесення спірної постанови ), державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

Частиною 1 ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження ( діючого на час винесення спірної постанови) передбачено, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

За ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження" зазначений Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною 1 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" ( діючого на час винесення спірної постанови), встановлено, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій .

Якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

Однак представником державної виконавчої служби Дрогобицького районного управління юстиції не представлено документів, які б свідчили про заходи щодо примусового виконання рішення суду, відсутні дані про належне повідомлення скаржника про відкриття виконавчого провадження, чи застосовували до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки державним виконавцем державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції не було здійснено виконавчі дії по своєчасному та послідовному виконанню рішення суду у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» ( діючого на час винесення спірної постанови), тому скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Львівгаз» підлягає до задоволення, а постанову державного виконавця державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного районного управління юстиції Львівської області про повернення виконавчого документу стягувачу, слід скасувати.

Що стосується вимоги про зобов»язання державного виконавця державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонноно управління юстиції відновити виконавче провадження, то ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки вона є похідною від вимоги про скасування постанови про повернення виконавчого документу. При скасуванні постанови про повернення виконавчого документу, виконавче провадження не вважається закінченим, виконавчий документ підлягає виконанню.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст.383-385 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Львівгаз» задоволити частково.

Визнати дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області неправомірними.

Скасувати постанову № 39398277 про повернення виконавчого документу від 26.02.2014 року винесену державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького управління юстиції.

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.І. Гарасимків