Справа № 573/856/17
Номер провадження 2/573/359/17
РІШЕННЯ

іменем України

23 травня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

за участю секретаря: Терещенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Білопільської міської ради Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Сумській області, орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації Сумської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

26 квітня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які діють в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідно, звернулися до суду з позовом до Білопільської міської ради Сумської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року помер батько неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_10 року помер дід дітей по лінії батька - ОСОБА_6. Після смерті останнього відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7. З метою прийняття спадщини після діда, вони звернулися до державного нотаріуса Білопільської районної державної нотаріальної контори. Однак, останній відмовив їм у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану вище нерухомість. Посилаючись на викладені вище обставини, на підставі ст. 1266 ЦК України позивачі просять визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_7, у порядку спадкування після діда, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

У судове засідання ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 не з'явилися, подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримують (а. с. 48, 52).

Представник відповідача - Білопільської міської ради Сумської області в судове засідання не з'явився. Міський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні (а. с. 46).

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 44).

Представник третьої особи: органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації Сумської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 51).

У зв'язку з неявкою сторін, третіх осіб суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали інвентарної справи на домоволодіння, яке є предметом позову, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1216, ст. 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частинами 1 та 5 статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. (ч. 1, ч. 5 ст. 1266 ЦК України).

В силу ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом і за заповітом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Судом встановлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а. с. 17, 19).

Рішенням Білопільського районного суду від 19 листопада 2008 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2008 року, останніх батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 15).

На підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 26 грудня 2008 року №1008 неповнолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а. 16).

Відповідно до розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації від 23 січня 2009 року №39 «Про створення прийомної сім'ї та влаштування малолітніх дітей на виховання та спільне проживання» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на обліку дітей, які можуть бути усиновленими в Роменському районі Сумської області, з 02 лютого 2009 року влаштовано на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, які мешкають за адресою: АДРЕСА_8

Судом також встановлено, що батько неповнолітніх дітей, ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 21).

Дід неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 по лінії батька - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року, про що також об'єктивно свідчать матеріали справи (а. с. 18, 20).

Зі змісту інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05 травня 2017 року вбачається, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_6 не заведена (а. с. 45).

Згідно з довідкою Білопільської міської ради від 28 березня 2017 року та копією будинкової книги на день смерті ОСОБА_6 був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_9 разом із невісткою - матір'ю неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а. с. 34).

Таким чином, неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є єдиними спадкоємцями померлого діда по лінії батька, ОСОБА_6, за правом представлення.

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на житловий будинок під АДРЕСА_10

З довідок Філіалу Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 30 січня 2017 року та матеріалів інвентарної справи вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Білопільської міської ради від 22 червня 1967 року №145 ОСОБА_6 відведена земельна ділянка для індивідуального будівництва за адресою АДРЕСА_11 надано дозвіл на виконання будівельних робіт та затверджено генеральний план забудови. У подальшому, 24 червня 1967 року, між ОСОБА_6 та відділом комунального господарства виконкому Білопільської міської ради було укладено договір від 24 червня 1967 року, посвідчений Білопільською держнотконторою 20 серпня 1967 року за реєстровим №1876, про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності. На даний час право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_12), ні за фізичною, ні за юридичною особою не зареєстровано. Первинна інвентаризація житлового будинку проведена 17 листопада 1981 року, а поточна - 14 листопада 1988 року на замовлення ОСОБА_6 (а. с. 28- 29).

Відповідно до висновку та довідки КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» від 09 лютого 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, розташовані за вищевказаною адресою, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних і протипожежних норм і правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 30).

У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за пунктом 14 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, нотаріально посвідчений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку.

Викладені вище висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України у справі 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_6 набув право на збудований ним у 1967 році житловий будинок, розташований у АДРЕСА_13

В силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті свого діда по лінії батька, ОСОБА_6, але отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом вони не можуть, так як за життя спадкодавець не отримав правовстановлюючих документів на домоволодіння, яке є об'єктом спадщини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які діють в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відповідно у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 15, 16, 316, 328, 1216, 1218, 1220, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, правовою позицією Верховного Суду України у справі 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, та ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до Білопільської міської ради Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Сумській області, орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації Сумської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_7, в порядку спадкування за законом після діда, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_7, в порядку спадкування за законом після діда, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: