Справа № 428/3382/16-ц
Провадження №2/428/397/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Луч» м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецької міської ради Луганської області, ОСОБА_3 про визнання права власності та за зустрічною позовною заявою керуючого партнера ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту права власності» Індутного-Шматька С.М. в інтересах ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку квартири,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСББ «Луч» м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецької міської ради Луганської області, ОСОБА_3 про визнання права власності, мотивуючи вимоги тим , що позивач ОСОБА_1 з 14.10.1994р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. За час шлюбу подружжя ОСОБА_1 мешкало в однокімнатній квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, за яку померлий ОСОБА_5 виплатив пайовий внесок, однак право власності не оформлював. Після смерті свого чоловіка позивач ОСОБА_1 за власні кошти виконала капітальне будівництво вищевказаної квартири, у зв'язку з чим вклала фізичні та матеріальні ресурси. Звернувшись до Сєвєродонецької міської ради Луганської області з метою оформлення права власності на вищевказану квартиру позивач ОСОБА_1 отримала відмову у зв'язку з тим, що вона не являється членом кооперативу. Крім того, на протязі 22 років позивач ОСОБА_1 володіє вищевказаним нерухомим майном, зареєстрована та мешкає у ньому. Тому, позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду і просить суд визнати за нею право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючий партнер ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту права власності» Індутний-Шматько С.М. звернувся у свою чергу в інтересах ОСОБА_3 до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку квартири, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Бєлгороді Бєлгородської області РФ помер батько відповідача - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка числиться за померлим. На момент відкриття спадщини відповідач ОСОБА_3 був неповнолітнім, а тому в його інтересах діяла його мати, яка в межах передбаченого чинним законодавством України звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 02.11.2013р. відповідач ОСОБА_3 звертався до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом, однак йому було відмовлено з причини відсутності правовстановлюючих документів. Отже, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 у передбаченому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, а саме право власності на вищевказану квартиру в рівних частках - по 1/2, однак одержати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не мають можливості оскільки померлий ОСОБА_5 не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на вищевказану квартиру. Тому, керуючий партнер ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту права власності» Індутний-Шматько С.М. в інтересах ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду і просить суд визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат.

Ухвалою суду від 27.10.2017р. позовну заяву керуючого партнера ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту права власності» Індутного-Шматька С.М. в інтересах ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку квартири об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Луч» м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання права власності.

Представник позивача ОСОБА_8 у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача керуючий партнер ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту права власності» Індутний-Шматько С.М. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти первісного позову заперечував, просив врахувати письмові заперечення, які містяться в матеріалах справи. Зустрічну позовну заяву підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Сєвєродонецької міської ради Луганської області Курганов В.С. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСББ «Луч» м. Сєвєродонецьк у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Представник третьої особи Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а зустрічна позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року.

З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України постановив дати судам роз'яснення, які виклав у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7). В пункті 1 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 вказано, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Аналогічні положення викладено в п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, де зазначено, що спадщина, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦКУ може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Отже, до спірних правовідносин повинні застосовуватися норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року. Спадкове право регулюється Розділом VII (ст.ст. 524-564)ЦК УРСР.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини підумовою або з застереженнями.

У ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР вказано, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК УРСР, за неповнолітніх, які не досягли п'ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун. Вони вправі учиняти лише дрібні побутові угоди.

Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 561 ЦК УРСР, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 562ЦК УРСР, поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом.

У ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення правовідносин щодо внесення пайового внеску за квартиру, зазначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно із пунктом 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 із змінами та доповненнями, судам слід мати на увазі, що згідно із ст. 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7, у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2, виданого 14.10.1994р. Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №839, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_1. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3, виданого 07.06.2000р. відділом ЗАГС Західного округу м. Бєлгород, Бєлгородської області РФ, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Бєлгород Бєлгородської області РФ. Відповідно до копії заяви ОСОБА_11 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, 1987р.н., від 30.06.2000р., остання звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в інтересах ОСОБА_3. Відповідно до копії заяви ОСОБА_12 від 30.06.2000р., остання відмовилась від належної їй частки спадкового майна, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 її сина ОСОБА_5 на користь сина померлого ОСОБА_3. Відповідно до копії заяви ОСОБА_13 від 10.10.2000р., останній відмовився від належної йому частки спадкового майна, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 його сина ОСОБА_5 на користь дружини померлого ОСОБА_1. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_4, виданого 28.08.1987р. Сєвєродонецьким міським ЗАГС Ворошиловградської області, актовий запис №1401, ОСОБА_3 народився 25.08.1987р., батьками записані - ОСОБА_5 та ОСОБА_11. Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелиці Ю.М. від 12.12.2014р., відмовлено в здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелиці Ю.М. від 02.11.2013р., відмовлено в здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до довідки ОСББ «Луч» №15 від 01.04.2014р., за померлим ОСОБА_5 рахується однокімнатна кооперативна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 36,71кв.м.. Пайовий внесок станом на 01.07.1992р. виплачений повністю. Відповідно до копії повідомлення Комунального підприємства «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» №01/244 від 27.08.2015р., згідно обліку КП «СБТІ» станом на 29.12.2012р. право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано. Відповідно до копії повідомлення Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори №3/01-16 від 09.01.2014р., якщо власником за життя не було отримано право власності на кооперативну квартиру, нотаріус не має можливості переоформити квартиру на спадкоємця.

Таким чином , судом було встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Бєлгороді Бєлгородської області Російської Федерації помер ОСОБА_5, який являвся чоловіком позивача ОСОБА_1 та батьком відповідача ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права власності на квартиру, розташовану у АДРЕСА_1 за яку померлим ОСОБА_5 було повністю виплачено пайові внески ще у 1992р.. На момент відкриття спадщини відповідач ОСОБА_3 був неповнолітнім, а тому в його інтересах діяла його мати - ОСОБА_11, яка 30.06.2000р., тобто в межах передбаченого законом 6-місячного строку, звернулася до Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в інтересах неповнолітнього. Оскільки спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, спадкова справи в нотаріальній конторі вже була заведена та термін для прийняття спадщини (6 місяців від дня смерті спадкодавця) сплив ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто до 01.01.2004р. - дня набрання чинності Цивільним Кодексом України 2003р., то до спірних правовідносин повинні застосовуватися норми ЦК УРСР від 18.07.1963р.. З матеріалів справи також судом встановлено, що з 05.05.1989р. і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкодавець ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1. На момент смерті разом з ним проживала дружина ОСОБА_1 та донька дружини ОСОБА_15. Таким чином, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку, зазначеному в п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Відповідач ОСОБА_3 прийняв спадщинув порядку, зазначеному в п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, що підтверджується матеріалами справи. Спадкоємці померлого першої черги - його батько та мати, скористалися своїм правом, передбаченим ст. 553 ЦК УРСР, та відмовилися від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців, закликаних до спадкування за законом. Частка матері померлого перейшла до сина спадкодавця - ОСОБА_3. Частка батька померлого перейшла до дружини спадкодавця - ОСОБА_1. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у передбаченому ЦК УРСР порядку прийняли спадщину, що залишилася після померлого ОСОБА_5, а саме - право на квартиру, розташовану у АДРЕСА_1 в рівних частках - по 1/2. Враховуючи положення ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, у якій вказано, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, та положення ч. 1 ст. 562 ЦК УРСР позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 належить по 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_4, однак зареєструвати за собою право власності на вказане майно як позивач ОСОБА_1, так і відповідач ОСОБА_3 не мають можливості з підстави відсутності правовстановлюючих документів, а тому їх майнові права ОСОБА_3 підлягають захисту в судовому порядку.

З огляду на вищевказане суд приходить до висновку, що обставини викладені позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування свого позову знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, а зустрічна позовна заява керуючого партнера ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту права власності» Індутного-Шматька С.М. в інтересах ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку квартири підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує, те, що позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 552грн., що документально підтверджено матеріалами справи, проте її позов задоволено частково у розмірі 50% позовних вимог. Відповідачем ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 640грн., що документально підтверджено матеріалами справи, проте його позов задоволено повністю. Таким чином, враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 витрати щодо сплати судового збору по справі у розмірі (640грн. - (552грн./2) 364грн..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Луч» м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецької міської ради Луганської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, задовольнити частково.

Позовну заяву керуючого партнера ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту права власності» Індутного-Шматька С.М. в інтересах ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серія НОМЕР_5, виданий Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області 19.05.1997р., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, і.н. НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_6, виданий Великобурлуцьким РВУМВС України в Харківській області 04.12.2003р., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серія НОМЕР_5, виданий Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області 19.05.1997р., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, і.н. НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_6, виданий Великобурлуцьким РВУМВС України в Харківській області 04.12.2003р., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, суму сплаченого судового збору у розмірі 364грн..

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя