Справа № 275/368/16-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/4579/17 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 4 30.11.2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Олійника В.І.,

При секретарі - Топольському В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про поділ спільного майна подружжя.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що вона та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2007 року.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так як сімейні відносини не склалися, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2016 року у справі №369/14033/15-ц шлюб між ними розірвано. Розірвання шлюбу зареєстровано.

На даний час, між ними виник спір щодо поділу спільного майна подружжя, вирішити який мирним шляхом не можливим, а тому вона звернулась до суду з даним позовом.

За час шлюбу, ними, за договором фінансового лізингу № 156L10 00 від 22 лютого 2010 року, укладеного між ТОВ «УНІКРЕДИТЛІЗИНГ» (лізингодавець) та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М., який зареєстрований в реєстрі за № 232, було придбано автомобіль BMW 520i, 2008 р.в., номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

22 лютого 2010 року між ТОВ «УНІКРЕДИТ ЛІЗИНГ», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 1561L10/00SUR, відповідно до умов якого, позивач, як солідарний боржник зобов'язалась безвідклично та безумовно сплатити лізингодавцю за його першою вимогою всі необхідні платежі за Договором фінансового лізингу загальною сумою 71854,56 дол. США, що еквівалентно 574692,77 грн., а також всі інші платежі, що належать до сплати лізингоодержувачем.

03 грудня 2014 року між ТОВ «УНІКРЕДИТЛІЗИНГ» та ОСОБА_3 був укладений Додатковий договір № 1 до Договору фінансового лізингу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М., зареєстрований в реєстрі за № 1047, відповідно до умов якого, сторони домовились про дострокову сплату лізингових платежів за Договором фінансового лізингу за Предмет лізингу (легковий автомобіль BMW 520i, реєстраційний номер АА 1593 IT, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, 2008 р.в.) в порядку та на умовах, визначених цим договором, згідно з яким лізингоодавець зобов'язується передати у власність лізингоодержувачу, а лізингоодержувач зобов'язується прийняти та оплатити предмет лізингу.

Зобов'язання за Договором фінансового лізингу сторонами були виконані належним чином в повному обсязі і ОСОБА_3 набув право власності на предмет лізингу - легковий автомобіль BMW 520i, 2008 р.в., номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, На підтвердження цьому, 04 грудня 2014 року між ТОВ «УНІКРЕДИТЛІЗИНГ» та ОСОБА_3 складено та підписано Свідоцтво про передачу права власності на предмет лізингу. Право власності на автомобіль було зареєстроване на ім'я ОСОБА_3

Зі слів ОСОБА_3 їй стало відомо, що наприкінці 2015 року він продав зазначений автомобіль своєму батькові, але будь-яких документів на підтвердження перереєстрації автомобіля він позивачу не надав.

Таке відчуження автомобіля, як зазначила позивач, було здійснено відповідачем без її відома та згоди, всупереч інтересам сім'ї. Отримані від продажу кошти, ОСОБА_3 привласнив собі та витратив на власні потреби.

Також, за час шлюбу, ними було придбано земельну ділянку, площею 0,1010 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, вартістю 20200,00 грн., яка зареєстрована на ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 750, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02628.

Позивач вважає що необхідно виділити у власність та визнати за нею - ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку площею 0,1010 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, вартістю 20200,00 грн.

В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі 213 241,50 грн., що становить різницю між вартістю 1/2 частки відчуженого ОСОБА_3 автомобіля (223 341,50 грн.) та вартістю 1/2 частки земельної ділянки (10 100 грн.), що виділена їй у власність.

За таких обставин, позивач просила суд ухвалити рішення, яким в порядку поділу спільного майна подружжя: виділити у власність та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1010 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, вартістю 20 200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію в розмірі 213 241,50 грн., що становить різницю між вартістю 1/2 частки автомобіля BMW 5201, 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, відчуженого ОСОБА_3, та вартістю 1/2 частки земельної ділянки, що виділена у власність ОСОБА_2

ОСОБА_3 звернувся в Києво-Святошинський районний суд Київської області з зустрічним позовом, в якому просив здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,1010 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, судові витрати покласти на ОСОБА_2 посилаючись на те, що відсутні підстави для стягнення з нього на користь ОСОБА_2 половини вартості проданого спірного автомобіля, або його поділу взагалі так як автомобіль BMW 520i, 2008 р.в. було продано з відома ОСОБА_2 ще під час шлюбу, а кошти від продажу автомобіля використовувалися та використовуються ним в інтересах сім»ї, оплату житлово-комунальних послуг, навчання дитини, купівлю їй одягу та інше.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 вказує на те, що до складу спільно нажитого майна необхідно віднести квартиру АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 61,7 кв.м., яка була придбана за договором купівлі-продажу квартири 07 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Сікорською Н.І., зареєстрованого за № 1717. Загальна вартість квартири становить 206 899.00 грн.

Квартира була придбана за кредитні кошти за кредитним договором, укладеним 07 серпня 2008 року між ним та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельа Банк», згідно умов якого, позичальнику було надано кредит у розмірі 116 000 доларів США, зі строком погашення 07 серпня 2038 року, з виплатою 12% річних.

Для забезпечення належного виконання умов кредитного договору № 2619/0808/71-068, укладеного між ВАТ «СВЕДБАНК», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_3, 07 серпня 2008 року укладено іпотечний договір № 2619/0808/71-068-Р-1, за яким, було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м.

Кредитний та іпотечний договори були укладені в інтересах сім»ї, так як вони були направлені на придбання квартири у якій подружжя проживало підчас шлюбу, а також проживає на даний момент з дитиною. Крім того, у п. 14 договору купівлі-продажу квартири від 07 серпня 2008 року вказано, що договір укладається зі згоди ОСОБА_2

З урахуванням того, що його борг за кредитним договором, який укладений з метою купівлі квартири, становить більше двох мільйонів гривень, а вартість земельної ділянки та квартири становить близько 220 000 грн., ОСОБА_3 вважає,що це має істотне значення при поділі майна подружжя, тому є підстави відійти від засад рівності часток подружжя при поділі майна та присудити на його користь, все майно, яке було набуте за час шлюбу.

В подальшому, ОСОБА_2 було збільшено позовні вимоги, згідно яких вона просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Розподілити в рівних частинах, між нею та ОСОБА_3 зобов'язання позичальника ОСОБА_3 за Кредитним договором № 2619/0808/71-068 від 07 серпня 2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк).

Виділити у власність та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1010 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, вартістю 21 897,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію в розмірі 212 393,00 грн., що становить різницю між вартістю 1/2 автомобіля BMW 520i, 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2, відчуженого ОСОБА_3, та вартістю 1/2 частки земельної ділянки, що виділена у власність ОСОБА_2

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3. задоволено частково

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загально площею 61,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв. м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,1010 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,1010 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк» оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні її позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про їх задоволення. Зазначила, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року в цій частині є незаконним та необґрунтованим.

ОСОБА_3 просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року та ухвалити у справі нове рішення про задоволення його зустрічного позову. Зазначив, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року ухвалене з порушенням норм ст. ст. 69, 71 СК України, ст. ст. 364, 370 ЦК України, ст. ст. 2, 4,8, 11,213, п. 3-4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

ПАТ «Дельта Банк» також просило скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року, ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у задоволенні їхніх позовних вимог. Зазначило, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПАТ «Дельта Банк» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 червня 2007 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2016 року у справі №369/14033/15-ц шлюб між сторонами було розірвано.

За час шлюбу, 07 серпня 2008 року між ВАТ «СВЕДБАНК», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2619/0808/71-068, згідно умов якого, позичальнику було надано кредит у розмірі 116 000,00 доларів США, зі строком погашення 07 серпня 2038 року, з виплатою 12% річних.

07 серпня 2008року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_3 набув у власність квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м.

Для забезпечення належного виконання умов кредитного договору № 2619/0808/71-068, укладеного між ВАТ «СВЕДБАНК», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3, 07 серпня 2008 року укладено іпотечний договір № 2619/0808/71-068-Р-1, за яким, передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м.

22 лютого 2010 року між ТОВ «УНІКРЕДИТ ЛІЗИНГ» (лізингодавець) та ОСОБА_3 (лізингоодержувач) був укладений Договір фінансового лізингу №1561L10 00, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М.. зареєстрований в реєстрі за № 232 (далі - Договір фінансового лізингу лізингу): предметом якого був автомобіль BMW 520і, 2008 р.в., номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

05 грудня 2014 року за договором фінансового лізингу, автомобіль BMW 520і, 2008 р.в., номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, номерні знаки АІ8995ЕМ (попередні н.з. АА1593ІТ), було зареєстровано за ОСОБА_3

На підставі довідки-рахунку, виданої Бориспільською філією ТОВ «АБСОЛЮТ ЛТД» серії ААЕ № 969306 від 09 вересня 2015 року, автомобіль BMW 520і, 2008 р.в., номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, номерні знаки АІ8995ЕМ, який належав ОСОБА_3, 09 вересня 2015 року було перереєстровано на нового власника - ОСОБА_4

25 квітня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_3 набув у власність земельну ділянку площею 0,1010 га., цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, що розташована по вул. Готельній, 245, Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Право власності на земельну ділянку зареєстровано на ім'я ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2012 року, посвідченого ОСОБА_11, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 750, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02628.

В силу ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частина 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно до п.п. 22, 23, 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтриміє думку Києво-Святошинського районного суду Київської області про те, що сторонами у справі під час шлюбу було набуто спірну квартиру та земельну ділянку, які, за правилами ст. 60 СК України належать сторонам на праві спільної сумісної власності. А отже кожному з них належить по ? частині земельної ділянки та квартири, так як підстав для відступлення від рівності часток сторін у спільній сумісній власності не встановлено, тому, суд першої інстанції на законних підставах визнав за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності за кожним по 1/2 частині вказаного спірного майна.

Є правильним висновок Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсації ? частки вартості автомобіля BMW 520i, так як автомобіль BMW 520і, 2008 р.в., номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, як об'єкт спільної сумісної власності подружжя, був відчужений під час перебування сторін у шлюбі, а кошти що були виручені від його продажу, були використані в інтересах сім'ї та увійшли до спільного бюджету.

Також, колегія суддів погоджується з висновком Києво-Святошинського районного суду Київської області про відсутність підстав для розподілу між сторонами боргових зобов»язань за кредитним договором № 2619/0808/71-068 від 07 серпня 2008 року, укладеного між ВАТ «СВЕДБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_3, так як відповдно до вимог ст. 520 ЦК України боржник у зобов»язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, ОСОБА_2 не є стороною даного договору, а ПАТ «Дельта Банк» не надавало згоду на зміну боржника у зобов»язанні.

За таких обставин, Києво-Святошинський районний суд Київської області прийшов до правильного висновку про часткове задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3

Так як Києво-Святошинський районний суд Київської області розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані смторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк», в зв'язку з чим їх необхідно відхилити, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: