Справа № 524/1568/17
Провадження №2/524/1302/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області справу за позовом ПАТ «Укртранснафта» до ОСОБА_1 про стягнення надлишково виплачених сум заробітної плати (оплати відпустки),-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року до суду звернулося ПАТ «Укртранснафта» з вказаним позовом до ОСОБА_1.

Зазначав, що відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах ПАТ «Укртранснафта» на посаді водія автотранспортних засобів 3 класу служби безпеки управління з 23 березня 2010 року по 03 жовтня 2016 року.

За період праці з 23 березня 2016 року по 22 березня 2017 року відповідачу було надано щорічну відпустку та виплачено заробітну плату за весь час щорічної відпустки.

03 жовтня 2016 року відповідача було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Відповідач використав право на відпустку до закінчення робочого року, у рахунок якої вона надавалася, тому порушив трудові права.

Позивач просив стягнути з відповідача борг за не повернені ним під час звільнення суми у розмірі 2032,58 за невідпрацьовані 13 днів використаної відпустки, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.

У судове засідання представники позивача ПАТ «Укртранснафта» - ОСОБА_2, ОСОБА_3 не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, про що надали письмову заяву. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, засобами рекомендованого поштового звязку.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 працював у позивача ПАТ «Укртранснафта» з 23 березня 2010 року (наказ №29-к від 22 березня 2010 року) по 03 жовтня 2016 року (наказ №324-к від 23 вересня 2016 року) на посаді водія автотранспортних засобів 3 класу служби безпеки управління.

За період роботи з 23 березня 2016 року по 22 березня 2017 року відповідачу було надано щорічну відпустку тривалістю 28 календарних днів з 06 вересня по 03 жовтня 2016 року включно (наказ № 74 від 31 вересня 2016 року) та виплачено заробітну плату за весь час щорічної відпустки.

Оскільки, 03 жовтня 2016 року згідно з наказом Філії «ПДМН» ПАТ «Укртранснафта» №324-к від 23 вересня 2016 року відповідача було звільнено із займаної посади за власним бажанням, тобто на наступний день після закінчення відпустки, та він використав право на відпустку повної тривалості до закінчення робочого року, тому при звільненні до закінчення робочого року заробітна плата у вигляді оплати днів відпустки підлягає утриманню з відповідача.

04 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів у добровільному порядку. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення зазначену вимогу відповідач отримав 11 січня 2017 року, але залишив її без відповіді та задоволення.

Станом на день розгляду справи вказана сума боргу відповідачем не сплачена.

Відповідач не надав суду належних, безспірних, достовірних та допустимих доказів про відсутність вини у неповерненні ним під час звільнення суми за невідпрацьовані 13 днів використаної відпустки.

На підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у повернення надлишкової оплати використаної відпустки з 06 вересня по 03 жовтня 2016 року включно у розмірі 2032,58 грн. та у повернення сплаченого судовий збір на суму 1600 грн.

Керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. 127 КЗпП України, ст. 22 Закону України «Про відпустки», ст. ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-218,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ «Укртранснафта» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укртранснафта» кошти в розмірі 2032,58 грн. у повернення надлишкової оплати відпустки та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення упродовж десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу упродовж десяти днів з дня отримання копії цього рішення після розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним Судом Полтавської області.

Повне рішення виготовлено 23 травня 2017 року.

Суддя: