АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5731/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/344/17 Доповідач - Міщій О.Я.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю представника відповідача Великогаївської с/р - Лисиканича М.В.,

позивача - ОСОБА_3, його представника адвоката Бутрина С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Великогаївської сільської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.02.2017 р. за позовом ОСОБА_3 до Великогаївської сільської ради про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2016 р. ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що Великогаївська сільська рада безпідставно відмовила йому у наданні земельної ділянки у власність. Позивач вказав, що він на підставі рішення Великогаївської сільської ради № 21 від 14.04.1991 р. отримав у користування земельну ділянку пл. 2 га. під городи. Згідно рішення Великогаївської сільської ради № 381 від 17.11.2009 р. йому надано у власність земельну ділянку пл. 1,05 га., з яких 0,23 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а 0,82 га. для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_3 зазначив, що у його користуванні перебуває не 1,05 га. землі, а значно більше - ділянка площею 1,52 га., тому він подав заяву до Великогаївської сільської ради і просив передати у власність 1,52 га. землі в межах норми, яка визначена законом за кожним видом землекористування.

Однак, рішеннями Великогаївської сільської ради № 434 від 03.06.2015 р., № 460 від 07.08.2015 р. та № 474 від 22.10.2015 р. йому відмовлено у наданні земельної ділянки у власність.

У зв'язку з цим ОСОБА_3 просив визнати вказані рішення незаконними і їх скасувати, зобов'язавши відповідача надати дозвіл на приватизацію земельної ділянки загальною площею 1,52 га., з яких 0,23 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 1,29 га. - для ведення особистого селянського господарства.

Позивач 02.02.2017 р. подав заяву про уточнення позову і просив зобов'язати Великогаївську сільську раду надати дозвіл на приватизацію земельних ділянок площею 0,4516 га., з них - 0,2250 га., 0,1866 га., 0,04 га. - для ведення особистого селянського господарства, що в загальному складає 0,5016 га., визнавши протиправними і скасувавши рішення Великогаївської сільської ради № 434 від 03.06.2015 р., № 460 від 07.08.2015 р. та № 474 від 22.10.2015 р., якими йому відмовлено у передачі у власність земельної ділянки загальною площею 1,52 га.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10.02.2017 р. позов задоволено.

Скасовано рішення Великогаївської сільської ради «Про дозвіл на складання технічної документації із землеустрою» №434 від 03 червня 2015 року, №460 від 07 серпня 2015 року, №474 від 22 жовтня 2015 року, якими відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на приватизацію земельної ділянки загальною площею 1,52 га.

Зобов'язано Великогаївську сільську раду надати дозвіл ОСОБА_3 на приватизацію земельних ділянок загальною площею 0,4516 га, з них: 0,2250 га, 0,1866 га, 0,04 га - для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля), з врахування наданих у власність земельних ділянок загальною площею 1,05 га згідно рішення Великогаївської сільської ради №381 від 17.11.2009 року, що в загальному буде складати площу земельних ділянок 1,5016 га.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2017 р. стягнуто з Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в користь ОСОБА_3 551,20 грн. судового збору. Стягнуто з Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі Великогаївська сільська рада просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Апелянт вказав, що висновки суду про задоволення позову не відповідають обставинам справи, оскільки ОСОБА_3 не подав доказів того, що у його правомірному користуванні перебуває земельна ділянка, більша за розміром, ніж передана у його власність рішенням сільської ради № 381 від 17.11.2009 р.

Крім того, Великогаївська сільська рада вказала, що суд не врахував і інші обставини, зокрема те, що ОСОБА_3 була надана у власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і для ведення особистого селянського господарства, а відповідно до ч. 4 ст. 116 ЗК України передача землі безоплатно у власність проводиться один раз за кожним видом використання. У зв'язку з цим оскаржуваним, а також іншими рішеннями сільської ради, які позивач не оскаржує, йому було відмовлено у повторному наданні земельної ділянки.

Апелянт вказав, що ОСОБА_3 самовільно зайняв частину землі, яку суд зобов'язав надати йому у власність, не врахувавши і того, що відповідно до ЗУ "Про добровільне об'єднання територіальних громад" забороняється до формування органів місцевого самоврядування відчуження об'єктів комунальної власності, в.т.ч. землі.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що Великогаївська сільська рада незаконно відмовила ОСОБА_3 у передачі у власність земельної ділянки, загальною площею 1,52 га., тому зобов'язав відповідача надати дозвіл на приватизацію додатково 0,4516 га., із врахуванням наданих раніше земельних ділянок площею 1,05 га., що в загальному буде складати 1,5016 га.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо.

Судом встановлено, що рішенням Великогаївської сільської ради № 381 від 17.11.2009 р. згідно особистого поданої заяви позивачу передано у власність земельні ділянки загальною площею 1,05 га., з яких 0,23 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,82 га. для ведення особистого селянського господарства (а.с. 34, 84)

ОСОБА_3 вказане рішення не оскаржував.

Рішенням Великогаївської сільської ради № 382 від 17.11.2009 р. затверджено акт обстеження № 6 від 16.11.2009 р. та визнано, що ОСОБА_3 дійсно користується земельною ділянкою площею 1,05 га., з яких 0,23 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,82 га. для ведення особистого селянського господарства. Вирішено вважати вказаний акт обстеження первинним рішенням (а.с. 12).

Із змісту акту обстеження земельних ділянок від 16.11.2009 р., який був покладений в основу рішення Великогаївської сільської ради № 381 від 17.11.2009 р., та списку громадян, видно, що комісія сільської ради встановила, що ОСОБА_3 станом на 01.01.2002 р. і на час складання акту користується земельною ділянкою загальною площею 1,05га., з яких 0,23 га. присадиба, 0,82 га. - земля для ведення особистого селянського господарства.

Як видно із змісту рішень Великогаївської сільської ради № 434 від 03.06.2015 р., № 460 від 07.08.2015 р. та № 474 від 20.10.2015 р. відмовлено ОСОБА_3 у наданні у власність земельної ділянки загальною площею 1,52 га. у зв'язку з тим, що відповідно до рішення Великогаївської сільської ради№ 381 від 17.11.2009 р. йому уже передано у власність земельну ділянку пл. 1,05 га., а відповідно до ч. 4 ст. 116 ЗКУкраїни передача земельних ділянок безоплатно у власність громади у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.

Відповідно до абз. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.12 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Відповідно до п. а ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться в тому числі у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Згідно ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

`Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 зазначив, що він користується земельними ділянками загальною площею 1,5016 га., з яких 0,23 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та три ділянки в різних місцях для ведення особистого селянського господарства площами 0,2250 га., 0,1866 га., 0,86 га.

Із змісту проектів кадастрових планів, складених в 2016 р. ФОП ОСОБА_6, видно, що саме така площа земельних ділянок перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3

Позивач вказав, що зазначені земельні ділянки надані йому в користування під городи згідно рішення виконкому Великогаївської с/р № 21 від 14.04.1991 р., із змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 надано під город 0,12 га. та 2 га. землі (а.с. 43, 44, 50).

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що саме спірні земельні ділянки загальною площею 0,4516 га. були надані ОСОБА_3 на підставі рішення Великогаївської сільської ради № 21 від 14.04.1991 р. та перебувають в його правомірному користуванні.

В судовому засідання представник відповідача пояснив, що в результаті обмірів, які були проведені 16.11.2009 р., встановлено, що ОСОБА_3 правомірно користується лише 1,05 га. землі, які й були йому надані у власність. Представник вказав, що немає будь - яких підтверджень про те, що відповідно до рішення виконкому Великогаївської сільської ради № 21 від 04.04.1991 р. позивачу фактично була надана земля під городи пл. 2 га. і що це ті ж ділянки, якими в даний час користується позивач.

Як видно із змісту земельно - кадастрових книг, які досліджені судом, станом на 1995 рік за ОСОБА_3 рахувалось всього 0,15 га. землі; за 1995 - 2000 роки - 0,95 га., в тому числі 0,40 га. для ведення особистого селянського господарства тимчасово; за 2000 - 2005 роки - 0,23 га. присадибної земельної ділянки та 0,32 га. - для ведення особистого селянського господарства і 0,40 га. в тимчасовому користуванні, а всього 0,95 га.

Тобто, із змісту земельно - кадастрових книг вбачається, що в користуванні позивача не значиться земельна ділянка площею 2 га., а також 1,52 га., які ОСОБА_3 просив надати йому у власність.

В судовому засіданні представник Великогаївської сільської ради пояснив, що в склад землі, якою фактично користується ОСОБА_3 входять ділянки, пл. 0,05 га. та 0,0025 га., які позивач самовільно зайняв із земель Великогаївської сільської ради, тому вони не могли бути надані у власність. Вказані ділянки включені в обміри при складанні проектів кадастрових планів ФОП ОСОБА_6

З матеріалів справи видно, що 23.02.2006 р. управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняв земельну ділянку пл. 0,05 га. із земель житлової та громадської забудови Великогаївської сільської ради. На підставі даного акту Тернопільським обласним головним управлінням земельних ресурсів було надіслано до Великогаївської сільської ради клопотання про усунення порушень вимог земельного законодавства № 473/37/15 від 06.11.2006 р.

25.02.2008 р. управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 006887, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняв земельну ділянку пл. 0,0025 га із земель загального користування Великогаївської сільської ради в АДРЕСА_1. На підставі даного акту управлінням з контролю за використанням і охороною земель у Тернопільській області було надіслано до Великогаївської сільської ради клопотання про усунення порушень вимог земельного законодавства № 700/34/06 від 29.12.2009 р.

Отже, в матеріалах справи є докази про те, що частина земельних ділянок, якими фактично користується позивач, не перебуває у його правомірному користуванні.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходив з того, що в користуванні ОСОБА_3 знаходиться 1,5016 га. землі, при цьому скасував рішення сільської ради, якими ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на приватизацію ділянок загальною площею 1,52 га., яку позивач фактично не використовує.

Також, суд не врахував того, що ОСОБА_3, отримавши безоплатно у власність земельні ділянки загальною площею 1,05 га., фактично просив повторно надати дозвіл на приватизацію землі, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 116 ЗК України.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що Великогаївська сільська рада безпідставно відмовила ОСОБА_3 у надання у власність додатково 0,4516 га. землі і про зобов'язання надати дозвіл ОСОБА_3 на приватизацію земельних ділянок не відповідає обставинам справи, тому рішення суду слід скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в позові.

Слід також скасувати, як похідне, додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2017 р.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Великогаївської сільської ради задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10.02.2017 р., а також додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2017 р. скасувати, ухваливши нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Великогаївської сільської ради про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Я. Міщій