У Х В А Л А

22 травня 2017 р. м. Кремінна

Справа № 414/168/15-ц

Провадження № 6/414/34/2017

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

Головуючого судді Тесленко І.О.,

за участю секретаря Бутилкіной Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Кремінського районного суду Луганської області в м. Кремінна цивільну справу за поданням заступника начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, дата народження 15.07.1991р., РНОКПП НОМЕР_1, 92913, с. Красноріченське, вул. Горького, 21, до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом №2/414/119/2015, виданим 03.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 / 4 частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 02.02.2015 року та до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавче провадження 46912698 з виконання виконавчого листа №2/414/119/2015, виданого 03.03.2015р. про стягнення з ОСОБА_1М, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 / 4 частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 02.02.2015 року та до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконується, будь яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження». Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно від 18.03.2015 року за боржником не зареєстровано нерухоме майно. Згідно запиту до відділу держгеокадастру від 23.05.2016р. встановлено, що за боржником не зареєстровано земельних ділянок, паїв на праві приватної власності. Згідно запиту до Кремінського районного центру зайнятості від 23.02.2016 року встановлено, що боржник на обліку не перебуває. 20.03.2015р. боржник зявився до Відділу та надав пояснення з приводу не виконання рішення суду. 15.02.2016 року боржник повторно зявився до відділу та надав пояснення з приводу невиконання рішення суду. Згідно запиту до територіального сервісного центру МВС від 29.03.2016 року встановлено, що за боржником не зареєстровано рухомого майна на праві приватної власності. Згідно відповідей на запит ПФУ боржник на обліку не перебуває. Станом на 01.05.2017 року заборгованість боржника зі сплати аліментів становить 12 454,79грн.

Заступник начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву у якій просила розгляд подання здійснити за відсутності представника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Також, зазначила, що подання підтримує в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ.

Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п. 5).

Тож, законом не передбачене обов'язкове обмеження особи в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Так, відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тож, питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року визначають, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, у зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання, що є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п.1 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Як встановлено п.2 розділу ХІІІ зазначеної Інструкції, подання має обовязково містити: для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - найменування суду, до якого надсилається подання; для встановлення заборони вїзду в Україну іноземців або осіб без громадянства - найменування органу, зазначеного в пункті 4 розділу І цього Порядку; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо); прізвище, імя та по батькові боржника (керівника юридичної особи - боржника), дату народження (число, місяць та рік); громадянство боржника (керівника юридичної особи - боржника) (за наявності таких даних); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника (керівника юридичної особи) - громадянина України, який через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті (за наявності таких даних), обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань (зобовязань боржника - юридичної особи); резолютивну частину подання.

Зважаючи на те, що стадія виконання рішення суду є невід'ємною частиною судового провадження, при вирішенні питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суд виходить із загальних принципів обов'язковості доказування і подання доказів встановлених ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Обов'язок щодо підтвердження обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Заступником начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження свідомого та навмисного ухилення особи (боржника) від виконання судового рішення, а також наміру боржника виїзду за кордон, у поданні не надано.

При цьому, саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухиляння боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 має можливість та намір виїхати за кордон, а насамперед, з метою невиконання зобовязання за рішенням суду.

Також, в матеріалах, наданих разом з поданням, немає доказів на підтвердження того чи працює на цей час ОСОБА_1 та чи отримує він відповідний дохід.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, без вилучення паспортного документа, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд Луганської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.О. Тесленко