ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1483/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

10.04.2017 року

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Шабас О.С.,

при секретарі Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області, третя особа: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, про визнання права власності на самочинне будівництво,

В С Т А Н О В И В :

07 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з відповідним позовом в якому просить визнати за нею право власності на самочинно побудовану будівлю житловий будинок розташований за адресою Харківська область, Золочівський район, с. Першотравневе, вул. Сафронова, 25. позивач свої вимоги мотивувала тим, що в 1994 році сталася пожежа у житловому будинку за вказаною адресою, в результаті якої не тільки було зруйновано будинок, але й загинув чоловік позивача. На місці зруйнованого будинку позивачем, на належній їй земельній ділянці, побудовано новий будинок, проте при його будівництві позивач не отримувала проект та дозвіл органів ГАСК, проте будівництво вже завершено, на думку позивача воно не порушує нічиї права та інтереси в звязку з чим вона просила визнати за нею право власності відповідно до положень ст. 376 ЦК України.

24 травня 2016 року до Золочівського районного суду Харківської області звернулася ОСОБА_1, з заявою, в якій повідомила суд, що її мати ОСОБА_2 померла, заявник має намір прийняти спадщину та вступити до участі у даній цивільній справі у якості правонаступника. Провадження по справі зупинено.

Ухвалою від 10 квітня 2017 року після відновлення провадження по справі ОСОБА_1 залучено в якості правонаступника ОСОБА_2

В судове засідання сторони не зявилися. Позивач ОСОБА_1 про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомила.

Представник Феськівської сельської ради Золочівського району Харківської області проти позову не заперечував, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглядати за відсутності представника ради.

Представник третьої особи департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області у судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення в яких проти задоволення позову заперечував, з тих мотивів, що спірний обєкт будівництва не прийнятий у експлуатацію в передбаченому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

15 листопада 1994 року в результаті пожежі у віці 52 років помер ОСОБА_3, про що Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області видано відповідно відповідне свідоцтво серії І-ВЛ №003613 та довідку начальника служби держпожежнагляду від 15 листопада 1994 року.

17 січня 2012 року відділом держкомзему у Золочівському районі Харківської області ОСОБА_2 на підставі рішення XIII сессії VI скликання Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Першотравневе, вул. Сафронова, 25, вказане право засвідчене державним актом на право власності серії ЯК№170563.

Відповідно до наданого суду технічного паспорту виданого 05 листопада 2015 року КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» на будинок №25 з господарськими будівлями, розташований на території с. Першотравневе, Золочівського району, Харківської області по вулиці Сафронова, будинок побудовано у 2012 році, його загальна площа становить 40,8 квадратних метрів, житлова 28,1 квадратних метрів, будинок складається з приміщень: кухні, 2 житлових кімнат, веранди, та господарських будівель: навісу літ «а», погребу літ «Б», літнього душу літ «В», вбиральні літ «Г», огорожі літ №1-2, колонки №3, колонки №4. Технічний паспорт містить примітку про самочинне будівництво житлового будинку.

З листа департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 12 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 повернуто без розгляду декларацію про готовність до експлуатації обєкта будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта на обєкт «Житловий будинок з господарською спорудою за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Першотравневе, вул. Сафронова, 25» через наявність недоліків, після усунення яких вона може бути знову подана та розглянута.

За інформацією Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області від 18 лютого 2016 року №02-30/952 на імя ОСОБА_2 до сільради не надходили скарги щодо порушення архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил з будь-яких організації та сусідів.

З копії звіту про проведення технічного обстеження житлового будинку №25 по вул. Сафронова, у с. Першотравневе, Золочівського район Харківської області, виконаного 28 березня 2016 року ТОВ «Актуаль» вбачається, що установою встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2) І.О., народилася у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 заявник обрала прізвище чоловіка ОСОБА_4.

25 квітня 2016 року у віці 74 років померла ОСОБА_2, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції 27 квітня 2016 року складено актовий запис №6467 та того ж дня видано відповідне свідоцтво.

Як вбачається з наданих суду копій паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вони обидві зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що вони врегульовані положеннями Конституції України, відповідних положень ЦК, Земельного кодексу України (далі - ЗК), законів України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII "Про основи містобудування" (далі - Закон № 2780-XII), від 20 травня 1999 року № 687-XIV "Про архітектурну діяльність" (далі - Закон № 687-XIV), від 16 вересня 2008 року № 509-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву", від 25 грудня 2008 року № 800-VI "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", від 17 лютого 2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон № 3038-VI), від 22 травня 2003 № 858-IV "Про землеустрій", від 19 червня 2003 року № 963-IV "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання, з дотриманням яких повинно здійснюватися будівництво об'єктів нерухомості.

Конституцією України, а саме статтею 55, закріплено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Будівництвом об'єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об'єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку.

Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови.

Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (стаття 19 ЗК, Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки.

Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України № 3038-VI дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України № 687-XIV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.

Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Відповідно до положень п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України З Розгляду Цивільних І Кримінальних Справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Так відповідно до п.7 вказаної постанови якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК) ( 435-15 ), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво (частина шоста статті 376 ЦК) ( 435-15 ).

До спадкоємців, які прийняли спадщину, у разі знесення самочинного будівництва переходить обов'язок відшкодувати вартість витрат на його знесення і приведення земельної ділянки до попереднього стану (частини четверта, сьома статті 376 ЦК) ( 435-15 ).

Статті 1217,1218, 1225, 1233 ЦК України встановлюють, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1268 ЦК України встановлює умови прийняття спадщини, так спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Пунктом 4.15 Глави 10, Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін'юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя, на належній їй земельній ділянці, без відповідного дозволу та проекту здійснено самочинне будівництво спірного житлового будинку за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Першотравневе, вул. Сафронова, 25. Відтак будівництво здійснено з порушенням положень ст.ст. 29, 31, 34, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», будинок не прийнятий у експлуатацію, державна реєстрація не здійснена, тобто відповідно до положень ст. 376 ЦК України в ОСОБА_2 не виникло право власності на спірний житловий будинок, проте у її власності лишилися будівельні матеріали з яких здійснено будівництво спірного житлового будинку.

Після її смерті спадкоємець першої черги ОСОБА_1, що проживала разом із спадкодавцем на момент смерті, відповідно до положень ст.ст.1217, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, прийняла спадщину та відповідно успадкувала все належне ОСОБА_2 майно в тому числі і будівельні матеріали використані при будівництві спірного житлового будинку за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Першотравневе, вул. Сафронова, 25.

Водночас ОСОБА_1 не надала суду доказів наявності перешкод у здійсненні нотаріального оформлення спадкового майна, а саме відповідної постанови нотаріуса, про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину на будівельні матеріали використані при будівництві житлового будинку за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Першотравневе, вул. Сафронова, 25, після смерті ОСОБА_2 Враховуючи, що захисту підлягає лише порушене право суд, вважаючи вимоги позивача передчасними, відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись, вказаними нормами матеріального закону та ст.ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Шабас О. С.