Справа № 352/2017/17
Провадження № 2/352/1253/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: судді Гургули В.Б.

секретаря Кожуховської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її батько, ОСОБА_5, був власником будинковолодіння по вул. Зузука №36 в селі Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області та разом з сімєю проживав в ньому.

Будинковолодіння складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, інвентарною вартістю 240851 грн. 00 коп.

Перелічені вище обставини підтверджуються технічним паспортом на будинковолодіння, довідкою Сілецької сільської ради від 23.10.2017р. №652.

29 серпня 2016 року помер батько позивачки ОСОБА_5 Після смерті останнього відкривається спадщина на все належне йому майно в т.ч. на спірне будинковолодіння по вул. Зузука №36 в селі Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області.

Оскільки, покійний на випадок своєї смерті не склав заповіт ОСОБА_1 вважає себе спадкоємцем за законом першої черги.

Крім ОСОБА_1, спадкоємцями за законом першої черги є її мама, брат і сестра, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Проте, останні на спадкове майно не претендують. Крім того, 10 січня 2017 року подали до нотаріальної контори заяви про відмову від своїх спадкових прав від 19.10.2016р. за №13, №14 та №15.

Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті ОСОБА_5 немає.

Відповідно до вимог ст.ст. 1261, 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 у звязку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Сілецької сільської ради від 23.10.2017р. №652.

Крім того, 10 січня 2017 року ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується заявою за №2, спадкова справа №1/2017р.

Заяву про відмову від спадщини позивачка до ДНК не подавала.

Проте, в Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі позивачці відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спірне будинковолодіння, що підтверджується постановою ДНК про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.09.2017р. за №547/02-31. Рекомендовано звернутися до суду і в судовому порядку вирішити питання про визнання за собою право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

У звязку із зазначеним вище і тим, що нотаріус не видає свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, позивачка вимушена звернутись до суду для захисту своїх прав на спадкове майно.

Позивачка в судове засідання не зявилась, проте подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, від них до суду надійшли заяви, про те, що вони позов визнають, на спадкове майно не претендують та просять розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що батько позивачки, ОСОБА_5, був власником будинковолодіння по вул. Зузука №36 в селі Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області та разом з сімєю проживав в ньому.

Будинковолодіння складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, інвентарною вартістю 240851 грн. 00 коп.

Вищенаведені обставини підтверджуються технічним паспортом на будинковолодіння, довідкою Сілецької сільської ради від 23.10.2017р. №652.

29 серпня 2016 року помер батько позивачки ОСОБА_5 Після смерті останнього відкривається спадщина на все належне йому майно в т.ч. на спірне будинковолодіння по вул. Зузука №36 в селі Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області.

Оскільки, покійний на випадок своєї смерті не склав заповіт, тому позивачка, ОСОБА_1, є спадкоємцем за законом першої черги.

Крім ОСОБА_1, спадкоємцями за законом першої черги є її мама, брат і сестра, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Проте, останні на спадкове майно не претендують. Крім того, 10 січня 2017 року подали до нотаріальної контори заяви про відмову від своїх спадкових прав від 19.10.2016р. за №13, №14 та №15.

Інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті ОСОБА_5 немає.

Відповідно до вимог ст.ст. 1261, 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 у звязку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Сілецької сільської ради від 23.10.2017р. №652.

Крім того, 10 січня 2017 року ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується заявою за №2, спадкова справа №1/2017р.

Заяву про відмову від спадщини позивачка до ДНК не подавала.

Отже, позивачка ОСОБА_1, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 Від спадщини не відмовлялася. Спадщину прийняла у встановленому законом порядку, тому має право на спадкування спірного будинковолодіння.

За таких обставин ОСОБА_1 в цілому належить право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Проте, в Тисменицькій районній державній нотаріальній конторі позивачці відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спірне будинковолодіння, що підтверджується постановою ДНК про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.09.2017р. за №547/02-31.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що за позивачкою ОСОБА_1, слід визнати право власності на будинковолодіння по вул. Зузука №36 в селі Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області, інвентарною вартістю 240851 грн. 00 коп., в порядку спадкування за законом після померлого 29 серпня 2016 року ОСОБА_5

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 392, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння по вул. Зузука №36 в селі Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після померлого 29 серпня 2016 року ОСОБА_5

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.Б. Гургула