РІШЕННЯ

іменем України

14 грудня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В. В.

з участю: секретаря Лацько А. С.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення суми,

у с т а н о в и в:

04.09.2017 року від Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 24.12.2010 року в розмірі 15807 грн. 60 коп. та судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.12.2010 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 24.12.2010 року, за якою ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватись, як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку.

ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями. Таким чином, на порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 14.08.2017 року має заборгованість - 15807 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 2865 грн. 82 коп. - заборгованості за тілом кредитом; 4838 грн. 94 коп. - заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом; 6873 грн. 91 коп. - заборгованості за нарахованою пенею, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. штрафу (фіксована частина); 728 грн. 93 коп. - штрафу (процентна складова).

Невиконання відповідачкою умов кредитного договору стало підставою для пред'явлення в суді даного позову.

Представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.

23.10.2017 року на електронну адресу суду надіслав заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені судові витрати, в якій просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 витрати пов'язані з публікацією оголошення у пресі про виклик відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що заперечень проти обставин, викладених у позовній заяві, та наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором. Водночас пояснила, що заборгованість за кредитом у неї виникла через тяжкий матеріальний стан, оскільки за станом здоров'я вона не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

24.12.2010 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ "Приватбанк" та склала заяву б/н від 24.12.2010 року між нею та ПАТ КБ "Приватбанк", за умовами якої ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а. с. 9-10, 11-25).

Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 14.08.2017 року за кредитним договором мається заборгованість - 15807 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 2865 грн. 82 коп. - заборгованості за тілом кредитом; 4838 грн. 94 коп. - заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом; 6873 грн. 91 коп. - заборгованості за нарахованою пенею, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. штрафу (фіксована частина); 728 грн. 93 коп. - штрафу (процентна складова). (а. с. 5-8).

У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Надані відповідачкою докази щодо її стану здоров'я, складу сім'ї та майнового стану (а. с. 68-77), не вказують на наявність підстав для звільнення її від виконання зобов'язань за кредитним договором.

Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням кредитного договору б/н від 24.12.2010 року та наявності з боку відповідачки невиконаних зобов'язань за цим договором.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 не виконала зобов'язання за кредитним договором від 24.12.2010 року, внаслідок порушення нею умов кредитного договору, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору.

Водночас, слід взяти до уваги, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21.10.2015 року №6-2003цс15 та від 11.10.2017 року №6-1374цс17.

Зважаючи на те, що позивачем заявлено обґрунтовану вимогу про стягнення з відповідачки пені, яка підлягає задоволенню, з метою дотримання заборони щодо подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, в частині позовних вимог щодо стягнення штрафів, а саме: 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина); 728 грн. 93 коп. штрафу (процентна складова) за порушення умов договору належить відмовити.

За таких обставин, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, а позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 24.12.2010 року, станом на 14.08.2017 року, в розмірі 14578 грн. 67 коп., яка складається з наступного: 2865 грн. 82 коп. - заборгованості за тілом кредитом; 4838 грн. 94 коп. - заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом; 6873 грн. 91 коп. - заборгованості за нарахованою пенею.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачки належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Крім того, оскільки станом на час вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідачкою було змінено зареєстроване місце проживання і нове місце проживання не було відоме, через що її виклик був здійснений за правилами, передбаченими ч. 9 ст. 74 ЦПК України, тому з ОСОБА_1 належить стягнути на користь позивача витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про її виклик (а. с. 41-64).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 14578 (чотирнадцять тисяч п'ятсот сімдесят вісім) грн. 67 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 24.12.2010 року, станом на 14.08.2017 року, які перерахувати на рахунок №3111, МФО 305299.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 1475 (одну тисячу чотириста сімдесят п'ять) грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору, а також 280 (двісті вісімдесят) грн. 00 коп. витрат на оголошення в газеті, які перерахувати на рахунок №3111, МФО 305299.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення рішення в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: