У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :

головуючого судді - Боймиструка С.В.,

суддів: - Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.11.2015 року позов задоволено: звернуто стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 37,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_5, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", для задоволення грошових вимог ПАТ "Універсал Банк" за кредитним договором №07-27-КФ-2006 від 03.03.2006 року, в загальній сумі 13 383,63 доларів США. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначала, що іпотекодавці є відмінними від боржника. Судом першої інстанції неправильно застосовано норми Закону України "Про іпотеку" до правовідносин, які виникли між ПАТ "Універсал Банк", ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і у кредитора відсутні правові підстави застосувати такий спосіб захисту своїх прав, як звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказувала, що у зв'язку зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включається до складу спадщини, тому підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Також судом не враховано, що рішенням Рівненського міського суду від 28.07.2015 року у задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" про солідарне стягнення з спадкодоємців заборгованості за кредитним договором №07-27-КФ-2006 від 03.03.2006 року в сумі 13 383,63 доларів США відмовлено. Вказаним рішенням визначено, що протягом встановленого ст. 1281 ЦК України строку, кредитор від часу коли дізнався про відкриття спадщини та видачі відповідачам свідоцтв про право власності на спадкове майно боржника за кредитним договором №07-27-КФ-2006 від 03.03.2006 року, не пред'явив вимогу до спадкоємців, чим позбавив себе права вимоги.

Просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у позові ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити у повному обсязі.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не спростовано докази щодо порушення позичальником та іпотекодавцями - майновими поручителями їхніх зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки.

Такі висновки місцевого суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2006 року між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №07-27-КФ-2006, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 60 000 доларів США, зі сплатою 14% річних за користування кредитом, з кінцевою датою погашення кредиту 02.03.2016 року, а також зі сплатою у разі порушення грошового зобов'язання комісії, неустойки та інших платежів, встановлених договором (а.с.6-7).

Того ж дня, на забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, а також будь-яких додаткових договорів до нього, між іпотекодержателем - ВАТ "Банк Універсальний", позичальником ОСОБА_6, іпотекодавцями - майновими поручителями ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №07-27-ІФ-2006-1, згідно п.1.2 якого, предметом іпотеки є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 та належить на праві приватної спільної часткової власності позичальнику ОСОБА_6 і майновим поручителям ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.17-18).

Відповідно до ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлені строки та припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ОСОБА_6 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, а тому згідно розрахунку банку у нього за вказаним кредитним договором станом на 20.03.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 13 383,63 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 20.03.2015 року становить 313 097,16 грн. (а.с.23-26).

Згідно ч.1 і ч.3 ст. 33, ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого Відділом РАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 12.11.2013 року (а.с.62).

З наявних в матеріалах справи на а.с.55-191, копій документів зі спадкової справи, договору про поділ спадкового майна від 23.05.2014 року і копій свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2014 року (а.с.206-210), ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_6, належну тому на момент смерті 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, після чого стала власником ? часток вказаної квартири. Інший іпотекодавець ОСОБА_5 є власником 1/4 частки вищевказаної квартири (а.с.19-22).

В грудні 2014 року ПАТ "Універсал Банк" звернувся через органи нотаріату до спадкоємців ОСОБА_6 з письмовою майновою вимогою погасити існуючу заборгованість або передати у власність ПАТ "Універсал Банк", як іпотекодержателю, нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором №07-27-ІФ-2006-1 від 03.03.2006 року, передане в натурі спадкоємцям ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.15, 16, 39-43), однак вимоги банку задоволені не були, в зв'язку з чим в квітні 2015 року банк звернувся з позовом в даній справі.

Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Ухвалою ВСС України від 1 лютого 2017 року в даній справі було зобов'язано суд апеляційної інстанції встановити чи наявні підстави для застосування положень ст.1281 ЦК України, щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, оскільки при переході права власності на спадкове майно залишається дійсною іпотека для нового власника майна.

Колегія суддів вважає, що підстави для застосування положень ст.1281 ЦК України відсутні, виходячи з наступного.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи регулюється ст. 23 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Підстави припинення іпотеки передбачено ст. 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення ст. 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України. (справа 6-1685 цс16 від 21 вересня 2016 року)

Цією статтею не передбачено такої підстави припинення іпотеки, як смерть іпотекодавця, а тому у даному спорі пріоритетними є норми саме цього закону, а не норми про спадкування ст.ст. 1281, 1282 ЦК України і визначальним є право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна.

Такий висновок підтверджується і правовою позицією в справі 6-31цс16 від 01 лютого 2016 року, де зазначено, що правила ст. 1281 ЦК України регулюють порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов'язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України).

В зв'язку з цим посилання апелянта на преюдиційність рішення Рівненського міського суду від 28.07.2015 року, яким у задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" про солідарне стягнення з спадкодоємців заборгованості за кредитним договором №07-27-КФ-2006 від 03.03.2006 року в сумі 13 383,63 доларів США відмовлено, є безпідставним.

За таких обставин рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_3 - ОСОБА_4відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків