Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2326/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

13.12.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ПАТ «Креді ОСОБА_3», ПП «Нива В.Ш.», Приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, який також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, третя особа Кіровоградське обєднане обласне бюро технічної інвентаризації про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування протоколу проведення, визнання недійним акту прилюдних торгів та визнання недійсними свідоцтва про право власності, та визнання недійсними договорів дарування,

УСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року ОСОБА_2звернулася в суд з позовом до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ПАТ «Креді ОСОБА_3», ПП «Нива В.Ш.», Приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, який також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, третя особа Кіровоградське обєднане обласне бюро технічної інвентаризації, із врахуванням уточнень до позовної заяви, про визнання прилюдних торгів від 16.05.2011 року, проведених ПП «Нива - В.Ш.» щодо реалізації домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Салтикова-Щедріна, 36, та земельної ділянки, що знаходиться за тією ж адресою, кадастровий номер №:18:113:0017, недійсними, скасування протоколу проведення аукціону (прилюдних торгів) ПП «Нива - В.Ш.» від 16.05.2011 року, згідно якого реалізовано домоволодіння за адресою м. Кіровоград, вул. Салтикова-Щедріна, 36, та земельну ділянку за цією ж адресою, кадастровий номер :18:113:0017, визнання недійним акта прилюдних торгів від 20.05.2011 року, затвердженого начальником підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, визнання недійсним свідоцтва про право власності на вище вказане майно від 27.05.2011 року, зареєстрованого у реєстрі за №1879, виданого ОСОБА_5 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, визнання недійсними договору дарування №1-738 від 26.10.2016 року та №1-739 від 26.10.2016 року, виданих державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, визнання недійсним рішення державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32085532 від 27.10.2016 року. Також, просила визнати причину пропуску строку оскарження прилюдних торгів поважною та поновити строк оскарження прилюдних торгів від 16.05.11 року.

В обґрунтування позову зазначала, що 03.09.2008 року між ОСОБА_2 та АТ «Індустріально - експортний банк» було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_9 Цей договір укладений для забезпечення вимог Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №193 від 02.09.2008 року, укладеного між нею та іпотекодержателем. Згідно умов цього договору в іпотеку передане нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Кіровоград, вул. Салтикова-Щедріна, 36, та земельної ділянки за цією ж адресою. Протягом тривалого часу справно сплачувала іпотеку згідно графіку виплат, визначеного договором. Але у зв'язку зі скрутним сімейним та фінансовим станом, кошти виплачувати не змогла. Постійно зверталась до банку з письмовими зверненнями та заявами щодо відстрочення платежів погашення заборгованості. З часом розлучилась із чоловіком, залишилась без роботи, тобто без можливості до самозабезпечення. 14.06.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда винесено рішення по справі №2-620/10. Згідно цього рішення позов АТ «Індустріально-експортний банк» в особі Центрального відділення філії Полтавська дирекція АТ «Індустріально-експортний банк» в м. Кіровограді до ОСОБА_2М та ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_10 на користь ПАт «Індустріально-експортний банк» в особі Центрального відділення філії Полтавська дирекція АТ «Індустріально-експортний банк» в м. Кіровограді заборгованість за кредитним договором від 02.09.2008 року №193 в розмірі 1 257 906 грн. 47 коп. , з яких: 39453,96 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 79816,39 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 13599,65 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 7078,10 грн. - нарахована пеня за простроченим кредитом, процентами та залишок кредиту, який підлягає достроковому поверненню у розмірі - 1 117 958,38 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_10 на користь ПАТ «Індустріально-експортний банк» в особі Центрального відділення філії Полтавська дирекція АТ «Індустріально-експортний банк» в м. Кіровограді - по 15 грн., з кожного, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 850 грн., з кожного, судового збору. Стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_10 на користь держави по 15 грн., з кожного, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У задоволенні позовних позивача про звернення стягнення на заставне майно відповідно до іпотечного договору від 03.09.2008 року, житловий будинок у м. Кіровограді, по вул. Салтикова-Щедріна, 36, з надвірними будівлями та спорудами, який належить ОСОБА_2та земельної ділянки площею 528,60 кв.м. - відмовлено.

Як стало відомо, ще у 2010 році Кіровським ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення з неї на користь банку заборгованості згідно виконавчого листа, виданого на підставі вищевказаного судового рішення. В той період були постійні натиски на неї зі сторони банку, спрямовані на вимагання грошей, яких у мене не було, були постійні погрози, боялась за своє життя. Коли прийшло декілька людей, представників АТ «Індустріально-експортний банк» та представників Державної виконавчої служби в усному порядку домовилась з представниками банку, що віддає їм ключі від будинку, а вони ніяких майнових претензій згідно кредитного договору, укладеного 02.09.2008 року, не матимуть. З моменту передачі ключів представникам АТ «Індустріально-експортний банк» з'їхала з будинку, хоча оригінали правовстановлюючих документів на домоволодіння та земельну ділянку ніхто не витребовував (вони знаходяться у неї), кореспонденцію по цей час отримує за адресою своєї реєстрації (м. Кіровоград, вул. Салтикова- едріна, 36).

У серпні 2015 році дізналась про існування нового виконавчого провадження у тому ж відділі ДВС, відкритого ще у 2012 році, про стягнення з неї 1 258 771 грн. 47 коп. Тобто повна непогашена сума згідно рішення Кіровського районного суду від 14.06.2010 року. Щоб з'ясувати, що трапилось із належним майном, а саме: житловим будинком за адресою: м Кіровоград, вул. Салтикова-Щедріна, 36, а також земельною ділянкою за цією ж адресою, кадастровий номер - :18:4113:0017, почала звертатись до всіх органів та установ, які мають хоч якусь інформацію про дії, вчинені під час виконання державним виконавцем виконавчих дій у 2010 році. Згідно відповіді відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 16.07.2015 року стало відомо, що на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-620, виданого 14.12.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Індекс банк» боргу у сумі 1258771,47 грн. Відповідно до запису в книзі обліку виконавчих документів переданих державному виконавцю у 2010 році, 24.06.2011 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» (яка звучить як «Авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій»). Надати копії матеріалів виконавчого провадження не має можливості, так як, виконавче провадження знищено згідно акту про знищення виконавчих проваджень та інших документів органу ДВС від 13.02.2015 року, а тому просить задовольнити позов повністю.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні вказаного позову в повному обсязі. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначено, що суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2010 року у справі № 2-620/10 стягнуто, солідарно, із ОСОБА_2 та ОСОБА_10 на користь ПАТ «Індустріально-експортний банк» в особі Центрального відділення філії Полтавська дирекція Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» в м. Кіровограді заборгованість за кредитним договором від 02.09.2008 року №193 в розмірі 1 257 906,47 гри., з яких: 39453,96 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 79816,39 гри. - заборгованість за простроченими процентами, 13599,65 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 7078,10 грн. - нарахована пеня за простроченим кредитом, процентами та залишок кредиту, який підлягає достроковому поверненню у розмірі - 1 117 958,38 грн., та стягнуто з кожного, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 850 грн., з кожного, судового збору. У задоволенні позовних позивача про звернення стягнення на заставне майно відповідно до іпотечного договору від 03.09.2008 року, житловий будинок у м. Кіровограді, по вул. Салтикова-Щедріна, 36, з надвірними будівлями та спорудами, який належить ОСОБА_2 та земельної ділянки площею 528,60 кв.м. - відмовлено.

Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними вважає порушення встановлених законодавством правил проведення прилюдних торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувану та боржнику про дату, час . місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину.

До прилюдних торгів, які відбувалися з приводу реалізації арештованого майна, що є предметом іпотеки, на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, а не про звернення стягнення на предмет іпотеки, норми Закону України «Про іпотеку» застосуванню не підлягають.

Вважає, що при проведенні прилюдних торгів було порушено ч.3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам (в т.ч. ОСОБА_10 - боржника). У разі якщо сторони незгодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна. Вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. За змістом п.3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача, боржника про дату, час і місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Зазначає, що листів щодо дати та часу проведення прилюдних торгів позивачка та її чоловік не отримували, що означає недотримання спеціалізованою організацією вимог пункту 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Крім того, майно, що реалізовувалось згідно іпотечного договору набуте у шлюбі з ОСОБА_10, тому майно є спільною частковою власністю. Згідно ч.8 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, яка визначається судом за поданням державного виконавця. При вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно було встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів.

Зазначає, що судом не з'ясовано чи повно сплачено суму коштів, за яку продано спірне майно.

ПАТ «Креді ОСОБА_3», приватний нотаріус ОСОБА_4, та державний нотаріус ОСОБА_8 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України (а.с.39,42,44,69 т.3).

Третя особа подала суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.45 т.3).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників позивача ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідача ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_13, представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_14, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Судом встановлено, що 02.09.2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «Індустріально - експортний банк», в особі директора філії «Кіровоградська дирекція» АТ «Індекс - Банк» ОСОБА_15, було укладено кредитний договір №193, за умовами якого ОСОБА_3 надав позичальнику споживчий кредит в сумі 154000 дол. США, строком з 02.09.2008 року по 01.09.2023 року включно, із встановленням графіку повернення кредитних коштів до 15 числа місяця наступного за рахунковим (а.с.16-21, 199-205 т.1).

В забезпечення зобовязань по кредитному договору 03.09.2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «Індустріально - експортний банк», в особі директора філії «Кіровоградська дирекція» АТ «Індекс - Банк» ОСОБА_15, було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_9, за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: м. Кіровоград, вул. Салтикова-Щедріна, 36, які належать ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу житлового будинку від 02 жовтня 2004 року (а.с.11-14, 22-25, 194-198,206-208 т.1).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2010 року позов Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк», в особі Центрального відділення філії Полтавська дирекція Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» в м. Кіровограді, до ОСОБА_2 та ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково (а.с.26-29, 209-212 т.1). Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» в особі Центрального відділення філії Полтавська дирекція Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» в м. Кіровограді заборгованість за кредитним договором від 02.09.2008 року №193 в розмірі 1 257 906,47 грн., з яких: 39453,96 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 79816,39 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 13599,65 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 7078,10 грн. - нарахована пеня за простроченим кредитом, процентами та залишок кредиту, який підлягає достроковому поверненню у розмірі - 1 117 958,38 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» в особі Центрального відділення філії Полтавська дирекція Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» в м. Кіровограді - по 15 грн., з кожного, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 850 грн., з кожного, судового збору. Стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_10 на користь держави по 15 грн., з кожного, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У задоволенні позовних позивача про звернення стягнення на заставне майно відповідно до іпотечного договору від 03.09.2008 року, житловий будинок у м. Кіровограді, по вул. Салтикова-Щедріна, 36 з надвірними будівлями та спорудами, який належить ОСОБА_2 та земельної ділянки площею 528,60 кв.м. - відмовлено.

Згідно копії інформації від 16.07.2015 року, наданої відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградської області, в підрозділі примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області згідно інформації Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні перебувало виконавче провадження №23556107 з примусового виконання виконавчого листа № 2-620, виданого 14.12.2010 Кіровським районним суд м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Індекс банк" боргу в сумі 1258771,47 грн. Згідно запису в книзі обліку виконавчих документів переданих державному виконавцю у 2010 році, 24.06.2011 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.2 ст.42 ЗУ «Про виконавче провадження». Надати копії матеріалів провадження не має можливості, так як, виконавче провадження знищено, згідно акту про знищення виконавчих проваджень та інших документів органу ДВС від 13.02.2015 року (а.с.30, 213 т.1).

Згідно інформації від 20.01.2016 року за №1291, наданої Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ ГУЮ у Кіровоградській області, на виконанні відділу знаходився виконавчий лист № 2-620 від 30.11.2010 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_10 боргу на суму 1258771,47 грн. на користь ПАТ "Індекс банк" , 08.06.2015 року виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.222 т.1).

ПАТ «Креді ОСОБА_3» листами 22.06.2016 року та від 03.02.2017 року повідомляло ОСОБА_2 про те, що на підставі укладеного між ПАТ «Креді ОСОБА_3» та АТ «Індустріально-експортний банк» договору факторингу №07/13 від 26.07.2013 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №193 від 03.09.2008 року (а.с.116-117 т.2).

Відповідно до копії меморіального ордеру №3 за травень 2011 року ППВР ГУЮ у Кіровоградській області виконавчого провадження №23556107 за 2011 рік з примусового виконання виконавчого листа № 2-620 виданого 14.12.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 начальником підрозділу ОСОБА_16 було видано розпорядження про перерахунок 76212,72 грн. виконавчого збору, та 762127,26 грн. на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3», з коштів у сумі 842968,80 грн., які надійшли 16.05.2011 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого листа від ОСОБА_5 (а.с.100-105 т.2)

Згідно копії книги обліку депозитних сум за травень 2011 року ППВР ГУЮ у Кіровоградській області на рахунок боржника ОСОБА_2 16.05.2011 року перераховано у виконання виконавчого листа суму 842968,80 грн., з яких 762127,26 перераховано АТ «Індекс Банк» в рахунок погашення боргу (а.с.106-112 т.2).

Відповідно до копії свідоцтва від 27 травня 2011 року, виданого приватним нотаріусом Кіровоградського МНО ОСОБА_4, відповідно до акта прилюдних торгів, затвердженого начальником ППВР ВДВС ГУЮ у Кіровоградській області 20 травня 2011 року, ОСОБА_5 на праві власності належить майно, що складається з: житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №36, що розташований в м. Кіровоград на вул. Салтикова-Щедріна, та земельної ділянки, що розташований в м. Кіровоград на вул. Салтикова-Щедріна, 36, площею 528,60 кв.м., яке придбано за 869040 грн., що раніше належало ОСОБА_2 (а.с.196 т.2).

Згідно копії протоколу №1211272 прилюдних торгів з реалізації майна, що є предметом іпотеки від 16 травня 2011 року, яке належить ОСОБА_2 по вул. Салтикова-Щедріна, 36, м. Кіровоград, ОСОБА_5, як переможець торгів придбав за 869040 грн. земельну ділянку площею 528,60 кв.м., та розташований на ній цілий двоповерховий житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовано за адресою: вул. Салтикова-Щедріна, 36, м. Кіровоград (а.с.197-198 т.2).

Відповідно до інформації Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_2 перебуває на обліку, як платник земельного податку землевласник земельної ділянки за адресою: м. Кіровоград, вул. Салтикова-Щедріна, 36, протягом 2012-2015 років нарахування земельного податку за користування земельною ділянкою складає 186,69 грн., станом на 30.10.2015 року земельний податок сплачений до бюджету в повному обсязі (а.с.31, 214т.1).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.11.2015 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки за адресою: м. Кіровоград, вул. Салтикова-Щедріна, 36 (а.с.32-34,215-217 т.1).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія І-ОЛ №229717 ОСОБА_10 помер 03 вересня 2016 року (а.с.69).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову повністю, дійшов висновку, що факт надходження коштів з продажу арештованого нерухомого майна належного ОСОБА_2 документально підтверджується оригіналом виписки Головного правління державної казначейської служби у Кіровоградській області від 17.05.2011 р. роздрукованої о 08 год. 35. хв., з якої вбачається, що 16.05.2011 року на рахунок обліку депозитних сум Головного управління юстиції у Кіровоградській області надійшли кошти у сумі 842 968,80 грн. за придбане арештоване майно згідно протоколу №1211072 від 16.05.2011 року від ОСОБА_5

Книга обліку депозитних сум за травень місяць 2011 року (додаток 31 до пункту 11.2.2 Інструкції про проведення виконавчих дій) розпочато 01.05.2011 року закінчена 31.05.2011 року, роздрукована 05.06.2011 року містить дані щодо надходжень та перерахувань коштів, які надходять на рахунок обліку депозитних сум Головного управління юстиції у Кіровоградській області (належним чином завірена копія витягу з книги додається).

Згідно розпоряджень державного виконавця із суми 842 968,80 грн., яка надійшла 16.05.2011 року кошти у сумі 76 212,72 грн. перераховано на користь держави виконавчого збору згідно постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.05.2011 року видано ППВР ВДВС ГУЮ у Кіровоградській області: кошти у сумі 762 127,26 грн. перераховано на користь ПАТ "Креді ОСОБА_3" м. Київ, що підтверджується реквізитами платіжного доручення № 235 від 25.05.2011 р.

В період 2011 року реалізація арештованого нерухомого майна проводилася згідно Закону України "Про виконавче провадження" № 606-14, Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 р. № 74/5 (в редакції, чинній на момент проведення прилюдних торгів), Тимчасовим положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Зокрема, тимчасове положення визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.

Згідно розділу І п. 1.2. прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Реалізація нерухомого майна, на яке звернено стягнення, проводиться за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то реалізація майна проводиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або місцезнаходженням майна.

У разі реалізації майна за його місцезнаходженням і якщо таке майно перебуває за межами населеного пункту, його реалізація проводиться у найближчому населеному пункті або районному центрі.

Організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в і їх задоволенні.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою третьою, пятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у звязку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочин, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст. ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі Тимчасове положення).

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного з частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до положень вказаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації з якими укладено відповідний договір державною виконавчою службою (пункт 5.11 Інструкції про проведення виконавчих дій).

Що стосується порушень, нібито допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження , накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст.ст. 18, 24, 27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом зокрема, ч.7ст.24 , ч.4ст.26, ч.3 ст.32, ч.3 ст.36 , ч.2 ст.57, ст.55, 85 Закону).

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними.

Згідно до п.3.5 Тимчасового положення спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладання договору про реалізацію майна , а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна.

Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації.

Відповідно до п. 1.4 Тимчасового положення організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст.43 Закону України «Про іпотеку» спеціалізована організація не пізніше , ніж за 15 пнів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Положеннями статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Статтею 54 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки статтею 575 Цивільного кодексу України іпотеку визначено як окремий вид застави, то норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, норми цього Закону дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника стосовно проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними прилюдних торгів, оскільки факт реалізації майна з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» за участі одного покупця та факт неналежного повідомлення боржника (недоведення обставин про вручення) не вплинули на результати торгів, права і законні інтереси позивача, яка оспорювала ці прилюдні торги та яка є боржником у зобов'язанні, внаслідок невиконання якого з неї судовим рішенням стягнуто заборгованість, порушені не були.

Посилання представників позивача на не повідомлення позивача ОСОБА_2 про оцінку майна, його продаж, суму продажу, ненадання інформації щодо зарахування сум від реалізації не обгрунтовані та суперечать вимогам законодавства, що діяло на час реалізації арештованого спірного майна та не є підставою для визнання недійсними акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про право власності, визнання договорів дарування та рішення про державну реєстрацію цих договорів недійсними.

Враховуючи норми ст. 388 ЦПК України відповідач ОСОБА_5, який придбав спірне майно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, є добросовісним набувачем.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України одна із сторін договору або інша заінтересована особа вправі заперечити його дійсність, якщо недійсність правочину прямо не встановлена.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача.

За загальним правилом наслідком недійсності угоди є застосування двосторонньої реституції, яка не ставиться в залежність від добросовісності сторін угоди.

Разом із тим частиною третьою статті 216 ЦК України передбачено, що загальні наслідки недійсності угоди застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Згідно із частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. При встановленні наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобовязальний спосіб захисту.

У зобовязальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

Позивач, яка не є стороною оспорюваних договорів дарування, з віндикаційним позовом не зверталась, а у вибраний нею спосіб з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України, її права не підлягають захисту.

Під час розгляду справи представник відповідача ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_17 зазначав, що відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, до позовних вимог ОСОБА_2 слід застосувати строк позовної давності .

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальний строк позовної давності встановлюється у три роки. Таким чином, на протязі саме цього строку особа, яка вважає, що її права порушені, має право звернутись до суду.

Строки позовної давності мають загальний та спеціальний характер. Строк пропущений позивачем відносимо до спеціального, оскільки строки оскарження результатів торгів врегульовані Законом України "Про іпотеку".

Ст. 48 Закону України "Про іпотеку" вказує на порядок та строки оскарження результатів прилюдних торгів, а саме іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Оскільки, торги з реалізації арештованого майна - предмета іпотеки відбулися ще в 2011 році, строк оскарження результатів прилюдних торгів позивачем пропущено.

Поважності причин пропуску оскарження дій державного виконавця у позовній заяві позивачем не зазначено.

Проте, суд першої інстанції не застосовував наслідків спливу позовної давності, а відмовив у задоволенні позову в повному обсязі за обґрунтованості та безпідставності.

Висновки суду грунтуються на встановлених ним обставинах, досліджених та належно оцінених доказах, відповідають вимогам закону і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про порушення прав позивача при проведенні прилюдних торгів через невизначення розміру частки у спірному майні ОСОБА_10, який помер 03 вересня 2016 року і на час подання даного позову (липень 2016 року) не уповноважував ОСОБА_2 захищати його права, а також спростовуються наявними у матеріалах справи даними про внесення коштів ОСОБА_5 за придбане майно (а.с.197, 198, 199) доводи позивача про неповну сплату відповідачем вартості придбаного з прилюдних торгів спірного нерухомого майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів з'ясувала, що суд першої інстанції, розглядаючи справу в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ПП «Нива В.Ш.» про визнання прилюдних торгів недійсними, та скасування протоколу проведення прилюдних торгів, не звернув уваги на те, що відповідно до детальної інформації про юридичну особу ПП «Нива-В.Ш.» припинило свою діяльність 04.01.2016 року (а.с.90-92 т.2), та не вирішив питання щодо можливості вирішення спору з вказаною юридичною особою.

Згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо ліквідовано юридичну особу, яка була однією із сторін у справі.

Відповідно до вимог ст. 310 ЦПК рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу. Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони у спірних правовідносинах після ухвалення рішення, що не допускає правонаступництва, не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Враховуючи, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, керуючись положеннями ст. 310 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ПП «Нива В.Ш.» про визнання прилюдних торгів недійсними, та скасування протоколу проведення прилюдних торгів підлягає скасуванню, а провадження в цій частині закриттю.

В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін, оскільки суд вірно застосував норми матеріального і процесуального права та ухвалив правильне по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 205, 303, 304, 307, 308, 310, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 жовтня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ПП «Нива В.Ш.» про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування протоколу проведення прилюдних торгів скасувати і провадження в цій частині закрити.

В іншій частині Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: