Провадження № 2/127/4798/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Сичука М.М.,

при секретарі Конецул О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Позивач повідомила, що з ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з 2005 року.

В 2007 році їх шлюб був розірваний, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області зроблено актовий запис № 1733.

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення відповідач участі у вихованні доньки не бере, коштів на її утримання не дає.

Рішенням Ленінського районного суду від 11.11.2010 року було задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Збільшено розмір аліментів, визначених за ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.03.2008 року, які встановлені у твердій грошовій сумі з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 з розміру 200,00 грн. на 400,00 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Позивач зазначає, що на даний час відповідач працює та отримує заробітну плату.

У звязку з вищевикладеним ОСОБА_1 звернулася до суду та просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій не заперечує про стягнення з нього аліментів у мінімальному розмірі відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (ОСОБА_1Г.) являються батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 023800 від 20.12.2005 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.11.2010 року збільшено розмір аліментів, визначених за ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.03.2008 року, які встановлені у твердій грошовій сумі з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 з розміру 200,00 грн. на 400,00 грн., які стягувати з ОСОБА_2 щомісячно, з 04.10.2010 року до досягнення донькою повноліття.

Як вбачається з довідки, виданої МКП «ЖЕК № 12» від 08.07.2017 року у квартирі за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 83/22 зареєстровані: ОСОБА_1 власник та ОСОБА_3 донька.

З довідки, наданої Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, вбачається, що ОСОБА_2 в період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року отримував доходи з заробітної плати ПП Служба Безпеки «Каскад» - за перший квартал 2017 року 9600,00 грн., за другий квартал 9600,00 грн., за третій квартал 16305,89 грн., ПП «Електричні системи» за третій квартал 1285,18 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Положеннями частини першої статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. (ч. 2 ст. 182 СК)

Згідно з частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Поряд з цим, частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як зазначено вище та встановлено судом, відповідно до рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.11.2010 року збільшено розмір аліментів, визначених за ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.03.2008 року, які встановлені у твердій грошовій сумі з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 з розміру 200,00 грн. на 400,00 грн., які стягувати з ОСОБА_2 щомісячно, з 04.10.2010 року до досягнення донькою повноліття.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначала, що відповідач має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, а тому наявні підстави змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши їх у частці від заробітку.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки як вбачається з довідки наданої Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_2 в період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року отримував доходи з заробітної плати ПП Служба Безпеки «Каскад» - за перший квартал 2017 року 9600,00 грн., за другий квартал 9600,00 грн., за третій квартал 16305,89 грн., ПП «Електричні системи» за третій квартал 1285,18 грн. (нараховано).

Отже, судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, регулярний дохід, а тому суд вважає, що спосіб стягнення аліментів, що стягуються із відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 підлягає зміні.

Що стосується розміру частки доходу відповідача, який підлягає стягненню як аліменти на утримання дитини, суд приходить до висновку щодо стягнення 1/4 частки доходів відповідача.

В той же час суд враховує, що відповідно до частини другої статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліментів аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Що стосується періоду, з якого слід розпочати стягнення аліментів у новому розмірі, суд враховує, що відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Адвокат ОСОБА_4 яка в свою чергу є представником ОСОБА_1, в судовому засіданні просила стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу, понесені ОСОБА_1 Відповідно до акту виконаних робіт від 20.12.2017 року, за виконану роботу замовник перераховав виконавцю 3000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на оплату правової допомоги в матеріалах справи міститься квитанція № 1 від 20.12.2017 року, згідно якого ОСОБА_1 здійснила сплату 3000,00 грн. на правову допомогу згідно договору № 2 від 12.07.2017 року.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04).

Матеріалами справи підтверджено, що адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_4 брала участь у судових засіданнях, що відбулися 03.10.2017 року, 30.10.2017 року, 22.11.2017 року загальна тривалість яких становить біля 1 год.

Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, тривалий час розгляду, вважає, що заявником не обґрунтовано зазначений затрачений час на надання цих послуг і їх об'єм, а тому визначена представником позивача сума витрат на правову допомогу є дещо завищеною.

Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до часткового задоволення про стягнення судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 грн.

Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, оскільки позивач при зверненні до суду судового збору не сплачувала, так як звільнена від його сплати, з відповідача слід стягнути на користь держави 640,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт АВ № 791765, виданий Ленінським РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області 28.01.2008 року.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Суддя