АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2320/17Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І.

ОСОБА_3, ОСОБА_4

при секретарі Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права особи на частку в квартирі, яка належить їй на праві спільної часткової власності та звернення стягнення на майно боржника, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про припинення права особи на частку в квартирі, яка належить їй на праві спільної часткової власності та звернення стягнення на майно боржника.

Також позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка є спільною частковою власністю відповідачки та заборони державній виконавчій службі та громадянці ОСОБА_6 здійснювати її вселення у зазначену квартиру.

Заяву обґрунтовував тим, що на 03 листопада 2017 року державною виконавчою службою призначено вселення відповідача та її сімї до спірної квартири, що у такому разі, навіть не зважаючи на наявність відповідних судових рішень на користь позивача, її буде важко звідти виселити.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на ? частину квартири №11, розташовану в будинку 198/23 по вулиці Нарбутівській в м. Черкаси, що належить ОСОБА_7. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в частині в якій було відмовлено, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не повно зясовані фактичні обставини справи та належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати в частині відмови в забезпеченні позову шляхом заборони державній виконавчій службі та ОСОБА_6 здійснювати вселення у квартиру № 11 розташовану по вул. Нарбутівській, 198/23 у м. Черкаси. Частину ухвали про накладення арешту на майно боржника залишити без змін. Прийняти нове рішення, яким заборонити вселення ОСОБА_6 у квартиру № 11, розташовану по вул. Нарбутівській, 198/23 у м. Черкаси.

При цьому ОСОБА_5 посилається на те, що судом порушено строк розгляду його заяви, в суді першої інстанції заявником було предявлено суду для огляду оригінал вимоги державного виконавця про вселення ОСОБА_6 до спірної квартири, що є належним доказом наміру державної виконавчої служби вселити її у квартиру. Сам факт арешту квартири як майна боржника передбачає неможливість вселення боржника, а поданою позовною заявою передбачається припинення права боржника на частку в квартирі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині заборони державній виконавчій службі та гр. ОСОБА_6 здійснювати вселення у квартиру № 11 розташовану по вул. Нарбутівській, 198/23 у м. Черкаси, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було надано суду належних та допустимих доказів того, що органами державної виконавчої служби відкрито провадження по будь-якому рішенню суду про вселення ОСОБА_6 в квартиру №11, розташовану в будинку №198/23 по вулиці Нарбутівській в м. Черкаси, і що невжиття такого заходу утруднить чи зробить неможливим виконання рішення по даному спору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 152 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Підстави забезпечення позову встановлені частиною 3 статті 151 ЦПК України, відповідно до якої забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України, в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії, встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України, в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З зазначених норм права слідує, що обовязок подавати докази лежить на сторонах, яким є в тому числі позивач, а тому посилання апелянта на те, що це мав зробити суд шляхом витребування є необґрунтованим.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що в суді першої інстанції ним предявлялась суду для огляду вимога державного виконавця про вселення ОСОБА_6 до спірної квартири, що є підтвердженням наміру державної виконавчої служби вселити ОСОБА_7 у квартиру, колегія не може взяти до уваги оскільки з матеріалів справи не вбачається, що такий документ надавався для огляду в судовому засіданні.

Накладення арешту на майно відповідача, не позбавляє права останнього на його користування, а порушення строків розгляду поданої заяви не може бути підставою для скасування чи зміни правильної по суті оскаржуваної ухвали суду.

Окрім цього відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Задоволення поданої заяви про забезпечення позову шляхом заборони державній виконавчій службі та громадянці ОСОБА_7 здійснювати вселення у спірну квартиру, які такі дії вчинюють на виконання рішення суду, привело б до порушення вказаної конституційної норми, оскільки вчинено не у порядку та способом визначеним законом.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367,368,374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про припинення права особи на частку в квартирі, яка належить їй на праві спільної часткової власності та звернення стягнення на майно боржника залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 22 грудня 2017 року.

Судді