АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/423/17 Справа № 183/374/16 Головуючий у 1 й інстанції - Дубовенко І. Г. Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 23 вересня 2010 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних на суму залишку. Через неналежне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, утворилась заборгованість у розмірі 16708,59 грн., з яких: 7993,30 грн. - заборгованості за кредитом, 6651,70 грн. - заборгованості за процентами; 791,75 грн. - заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. - штрафу (фіксованої частини); 771,84 грн. - штраф (процентна складова).

У зв'язку з чим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 вересня 2010 року на загальну суму розміром 16708,59 грн., а також, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк».

В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що банк звернувся до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором б/н від 23 вересня 2010 року, з яким він не погоджується через те, що станом на 23 вересня 2010 року він був неповнолітньою особою та не мав повної цивільної дієздатності, для того, щоб укладати кредитні договори, тож відповідно до вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України - просив визнати цей договір недійсним, та стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості було відмовлено.

Водночас, задоволено зустрічні позовні вимоги відповідача та визнано недійсним кредитний договір б/н від 23 вересня 2010 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2

Не погодившись із таким рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове: задовольнити позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості у розмірі 16708,59 грн. та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору №б/н від 23 вересня 2010 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Із матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2010 року між банком та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних на суму залишку.

Відповідно до положень ст. ст. 31, 32 ЦК України, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: самостійно вчиняти дрібні побутові правочини; здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.

Крім вказаних правочинів, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право, зокрема, самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я (грошовими коштами на рахунку).

При підписанні анкети-заяви 23 березня 2010 року, відповідачу було встановлено нульовий кредитний ліміт, оскільки останньому на момент укладення спірного кредитного договору виповнилося лише 16 років.

Згідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

02 березня 2013 року, після досягнення ОСОБА_2 повноліття, ПАТ КБ «ПриватБанк» було збільшено кредитний ліміт з нульового до 300,00 грн.

04 березня 2013 року, відповідач вперше скористався кредитними коштами, оформивши покупку через ТСО, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою щодо руху коштів клієнта (а.с. 78).

Окрім цього, відповідно до наданої банко інформації з розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №б/н від 23 березня 2010 року, відповідач на протязі 2013 - 2016 років систематично використовував кредитну картку здійснюючи трати та поповнення.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України.

Внаслідок неналежного виконання свої зобов'язань у ОСОБА_2 утворилась заборгованість у розмірі 16708,59 грн., з яких:

- 7993,30 грн. - заборгованості за кредитом;

- 6651,70 грн. - заборгованості за процентами;

- 791,75 грн. - заборгованості за пенею та комісією;

- 500 грн. - штрафу (фіксованої частини);

- 771,84 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Положеннями ст. ст. 536, 10561 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, ставка яких може бути фіксованою або змінюваною.

Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Тож, оскільки відповідач належним чином зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконує, допустив прострочення зобов'язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 23 березня 2010 року у розмірі 16708,59 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, то колегія суддів, вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, так як на момент підписання анкети-заяви відповідач володів необхідним обсягом цивільної дієздатності в розумінні положень ст. ст. 31, 32 ЦК України, а укладений спірний кредитний договір з нульовим лімітом до досягнення ОСОБА_2 повноліття не виходить за межі дрібного побутового правочину, а отже положення ст. 215 ЦК України, в даному випадку, для визнання договору недійсним не можуть бути застосовані.

А тому, керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2016 року - скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 вересня 2010 року у розмірі 16708,59 грн., яка складається з:

- 7993,30 грн. - заборгованість за кредитом;

- 6651,70 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 791,75 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 771,84 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1378,00 грн. та по сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1515,80 грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова