Справа № 131/475/16-ц
У Х В А ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 р.

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Шелюховського М.В.

при секретарі Самарській Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області про визнання недійсним рішення зборів співвласників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства «Леухівське»,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що заочним рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області про визнання недійсним рішення зборів співвласників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства «Леухівське», які були проведені 10 липня 2014 року, визнано недійсним рішення зборів пайовиків реорганізованого Леухівського КСП від 10 липня 2014 року.

Вказане рішення суду заявник вважає незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати заочне рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15.05.2017 року та призначити справу до нового розгляду.

Так, ОСОБА_1А зазначив, що в судовому засіданні Головою Леухівської сільської ради було надано Перелік майна реорганізованого Леухівського КСП. Перелік № 1 майна пайового фонду реорганізованого КСП виділеного в натурі власнику реорганізованого КСП виділеного в натурі власнику майнового сертифікату ОСОБА_3 Перелік № 2 майна пайового фонду виділеного в натурі власнику майнового сертифікату ОСОБА_1 Перелік № 3 майна пайового фонду реорганізованого КСП, яке залишилось нерозпайованим.

Заявник вказує, що згідно пояснень самої позивачки, даних в судовому засіданні, що вона є власником майнових сертифікатів серії ВІ - VI № 007447 виданого Леухівською сільською радою від 16 травня 2009 року та серії ВІ - VI № 07389 виданого Леухівською сільською радою від 04 грудня 2014 року.

Вказані майнові сертифікати вона отримала внаслідок спадкування від своїх батьків.

Також позивачка ОСОБА_2 з часу оформлення своїх майнових сертифікатів і до проведення розподілу майна реформованого КСП жодного разу не зверталася до відповідних органів тому числі до Леухівської сільської ради про виділення їй майна в натурі, а значить її права не були порушені.

Крім того, після часткового розподілу майна пайового фонду реорганізованого КСП між власниками майнових сертифікатів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 голова сільської ради Черниш надав Перелік № 3 майна майнового фонду Леухівського КСП. Відповідно до цього Переліку № 3 ОСОБА_2 може звернутися до Леухівської сільської ради про виділення їй в натурі майна на розмір її частки.

Відповідно до Протоколу № 1 від 10 липня 2014 року новими власниками майнових сертифікатів подані заяви про розподіл та виділення майна, яке раніше належало до спільної часткової власності. Оскільки власників майнових сертифікатів всього 2 особи, при розподілі пропонується слухати та врахувати бажання та виробничі потреби обох власників.

Отже, позивачка ОСОБА_2 як власниця майнових сертифікатів внаслідок спадкування повинна була подати письмову заяву до сільської ради, і їй може бути виділено майно в натурі згідно Переліку № 4 майна майнового реформованого КСП, де майно належить до спільної часткової власності спадкоємцям власників майнових сертифікатів.

На думку заявника твердження суду, що станом на дату проведення зборів власників майнових сертифікатів реорганізованого Леухівського КСП від 10 липня 2014 вказаний наказ, який регламентував порядок проведення зборів власників майна бувших КСП, Наказ № 62 від 14.03.2001 року втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики № 253 від 1.04.2013 року «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів» втратив чинність, тому збори співвласників майнових сертифікатів реорганізованого Леухівського КСП, проведені після втрати чинності цим Наказом, є нелегітимними, а відтак прийняте ними рішення оформлене Протоколом № 1 10 липня 2014 року є недійсним та незаконним, так як позивачка свої позовні вимоги обґрунтовувала, тим що розподіл майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 10 липня 2014 року, є порушеннями Наказу № 62 від 14.03.2001 року Міністерства аграрної політики України «Про Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств». Тобто, суд керувався нормами недіючого законодавства.

Також в своїй заяві ОСОБА_1 просить поновити йому строк подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки про таке право йому було розяснено ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12.06.2017 року, яку він отримав 10.07.2017 року.

В судове засідання заявник не зявився, хоча про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву в якій просить розглядати заяву про перегляд заочного рішення у її відсутність та в її задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви в судове засідання не зявився.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК неявка осіб належним чином повідомлених про час та місце засідання , не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за вимогою учасника справи поновлює процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи на причини пропуску ОСОБА_1 процесуального строку встановленого для подання заяви про перегляд заочного рішення, з метою забезпечення його права на звернення до суду, слід визнати причини пропуску ним процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення поважними та поновити вказаний процесуальний строк.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач був повідомлений належним чином про судові засідання у справі призначені на 10.02.2017, 15.05.2017, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.120 ,182).

При цьому суд не бере до уваги, твердження ОСОБА_1 про погіршення стану його здоровя в день судового засідання та неявку його з цих причин до суду, як поважну причину неявки до суду, оскільки клопотання про відкладення розгляду справи з цих підстав ним не подавалося, та будь яких підтверджуючих доказів, які б свідчили про неможливість його неявки в судове засідання ним не надано.

Окрім того, заявником не доведено , що докази, на які він посилаються мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин су приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 127, 258 -260, 287, 288 суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду від 15 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області про визнання недійсним рішення зборів співвласників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства «Леухівське» залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя