У Х В А Л А

29 грудня 2017 року

м. Київ

справа № 395/545/17

провадження № 61-677 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну скаргу Фермерського господарства «Аграрник-2007» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2017 року у справі за позовом Приватного підприємства «Агрофірма «Панчеве» до ОСОБА_1, Фермерського господарства «Аграрник-2007» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ :

Пунктом 11 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» визначено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження повноважень представника.

Відповідно до положень статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи підтверджуються, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Так, згідно із ч. 3 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до пп. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Із змісту касаційної скарги та доданих до неї копій оскаржуваних судових рішень убачається, що провадження у справі за позовом ПП «Агрофірма «Панчеве» до ОСОБА_1, Фермерського господарства «Аграрник-2007» про визнання договору недійсним, розпочато після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відтак відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво сторін у даній справі у суді касаційної інстанції відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України повинно здійснюватись виключно адвокатами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Однак із доданої до касаційної скарги копії довіреності не вбачається, що особа, яку уповноважено представляти інтереси довірителя, є адвокатом та має право представляти інтереси Фермерського господарства «Аграрник-2007» у суді касаційної інстанції.

Крім того, із назви та зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявником оскаржується рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2017 року. Проте у прохальній частині касаційної скарги заявником не сформульовано клопотання щодо рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2017 року.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, сформулювавши перед судом касаційної інстанції згідно його повноважень, встановлених ст. 409 ЦПК України, клопотання щодо рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2017 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Аграрник-2007» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 26 січня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик