Справа № 758/3458/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Філіпповій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2017 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дорослу людину, мотивуючи тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.07.1991 р. по 17.03.2016 р., від якого вони мають двох дітей. В зв'язку зі своїм станом здоров'я, оскільки в 1999 році перенесла інсульт та стала інвалідом другої групи, вона не може працювати та потребує значних матеріальних витрат для придбання ліків, харчування, лікування та інших витрат, пов'язаних із стабілізацією загального фізичного стану. Отримує лише пенсію, має на утриманні ще неповнолітню дитину ОСОБА_3, 2002 р., на якого з відповідача стягнуті аліменти, тому її матеріальне становище є вкрай тяжким і вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дружині не надає, але має таку змогу, оскільки є людиною працездатного віку, офіційно працевлаштований та не має на своєму утриманні інших осіб.

Заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 27.06.2017 р. вищевказаний позов був задоволений частково: з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини доходу.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 09.11.2017 р. була задоволена заява про перегляд заочного рішення та зазначене вище рішення було скасовано з призначенням розгляду справи в загальному порядку на 30.11.2017 р.

В судове засідання позивач та її представник, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи під розписку, в судове засідання 30.11.2017 р. не з'явились, в зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 22.12.2017 р.

В судове засідання 22.12.2017 р. позивач та її представник, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому порядку (розписка та поштові повідомлення про вручення, не з'явились, позивачем подана заява про відкладення розгляду справи в зв'язку з хворобою її представника - адвоката Могуренка М.В., при цьому документів на поважність причин відсутності адвоката суду не надано.

Відповідач в судовому засіданні просив прийняти процесуальне рішення відповідно до закону, посилаючись на те, що він постійно з'являється до суду, а позивач за різними причинами просить відкласти судове засідання, як при розгляді заяви про перегляд заочного рішення, так і при розгляді її позову. Додав, що він постійно сам добровільно допомагає колишній дружині.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи суд приходить до таких висновків.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України (2017 р.) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України (2017 р.) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, після скасування заочного рішення заява про розгляд справи за відсутності позивача не подавалась, а навпаки - лише про відкладення.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини саме повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звернувшись до суду з вищевказаним позовом, після скасування заочного рішення повторно не з'явилась, при цьому має двух представників - адвоката Могуренка М.В. та за довіреністю ОСОБА_6

З огляду на те, що позивач повторно не з'явився в судове засідання та не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного зверення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.п.9 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) ст.ст.257 ч.1 п.3, 258-260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений 26 грудня 2017 р.

СуддяН. М. Ларіонова