Справа № 175/2183/17
Провадження № 2/175/884/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Новік Л.М.

за участю секретаря - Єльшиної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Слобожанське Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", третя особа: Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А НО В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", третя особа: Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) обґрунтовує тим, що вона є споживачем природного газу, послуги з надання газу з 2007 року по липень 2015 року здійснювало ПАТ «Дніпрогаз», а з 01 липня 2015 року постачальником та стороною у договірних відносинах зі споживачами за законом визначено виключно TOB «Дніпропетровськгаз збут», а ПАТ «Дніпрогаз» позбавлений права здійснювати будь-які дії відносно побутових споживачів, окрім невідкладних( усунення витику газу у мережі; ремонт та обстеження мереж та інше). TOB «Дніпропетровськгаз збут» відправило їй для підписання заяву - приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживача, яка була отримана нею лише вкінці лютого 2016 року. Як вбачається з тексту заяви-приєднання вона базується на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 р.

У відповідності до п. 22 Типового договору визначено: за наявності лічильника газу розрахунки за надані послуги проводяться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника.

Пунктом договору передбачено : у разі отримання субсидії та /або пільг з оплати природного газу споживач вносить плату за надані послуги з газопостачання в установленому законодавством порядку.

Іншим пунктом 4.4 договору та заяви-приєднання визначено: "постачальник( в даному випадку TOB «Дніпропетровськгаз збут») зобов'язаний проводити не рідше ніж один раз на шість місяців зняття показань лічильника газу та здійснювати звіряння фактичного об'єму газу за даними оператора ГРМ та здійснювати відповідні перерахунки Споживачу.

Починаючи з жовтня 2015 року вона стала отримувачем субсидії за спожитий газ та електроенергію. У відповідності до повідомлення №025072 направленого на її адресу управлінням праці та соціального захисту населення Дніпропетровського районної державної адміністрації, їй як особі яка має доходи менші ніж прожитковий мінімум, було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату газопостачання у розмірі 465,76 куб.м на місяць і загалом на весь опалювальний сезон 2015/2016 р. - 3260,32 куб.м. Оскільки вона щомісячно здійснює облік фактичного споживання газу у своєму будинку на протязі всіх років з часу встановлення газопостачання (з 2007р.) і за вимогами Договору укладеного між сторонами передбачено: за наявності лічильника газу, розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника, тому виходячи з фактичних показань лічильника у її будинку у період сезону 2015/2016р. з листопада 2015 р. по жовтень 2016 р. (дати контрольного зняття показань) було спожито 2185 куб.м газу, що у порівнянні з обсягом визначеним субсидією - 3260,32 куб.м. є на 1075,32 куб.м меншим спожитим обсягом ніж обсяг покритий виділеною субсидією.

Окрім того, на опалюваний період 2016/2017 р. згідно повідомлення про надання субсидії №025072 їй виділено щомісячно обсяг газу в розмірі 365,67 куб.м з жовтня 2016 p. пo квітень 2017р., що загалом складає 2559,69 куб.м. Нею фактично спожито (включно по 31 травня 2017р.) згідно показань лічильника, підтвердженими контрольними записами ПАТ «Дніпрогаз» - 2383 куб.м., що складає економію в розмірі 176 куб.м, окрім того на її рахунку повинні бути кошти в сумі 1592,68 грн. отже і за цей період у неї також немає боргу.

В той же час, відповідачем яким не здійснюється облік фактичного споживання газу з невідомих підстав у порушення вимог договору в односторонньому порядку, самостійно без будь-якого обґрунтування з її особового рахунку списано суму субсидії у розмірі 13392,98 гр. з одночасним виставленням їй боргу в сумі 8767,06 грн., а станом на 31.01.2017 року в розмірі 10310 грн. 68 коп., чим завдало їй шкоди як споживачу. Окрім того, нею на вимогу відповідача було сплачено суму 904,78 грн. невідомо за що. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про надання роз?яснення наявності у неї суми боргу, яку він їй виставляє, але на протязі тривалого часу так і не отримала ніякої відповіді. Такі дії відповідача суперечать вимогам Постанови КМУ №803 від 11.11.2016 року п.2 якої визначено: «Абзац 2 п.7 Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидій для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання) послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення, затвердженого Постановою КМУ від 23 серпня 2016 року №534 «При цьому не допускається нарахування та облік будь-якої заборгованості на особистому рахунку одержувача субсидії». Згідно повідомлення №3360 від 09.06.2017 року від Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської районної державної адміністрації про те що, за її домоволодінням числиться заборгованість з газопостачання в сумі 10310,70 грн. і у випадку відсутності протягом двох місяців з дня отримання цього повідомлення документального підтвердження сплати заборгованості, в призначенні субсидії їй буде відмовлено. Додатково нею було отримано лист 34107 від 21.07.2017 року від Управління соціального захисту населення Дніпропетровської районної державної адміністрації в якому зазначено, що відповідачем ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у червні 2017 року було надано інформацію щодо наявності на її особистому рахунку заборгованості з оплати послуг газопостачання станом на 20.06.2017 року 4086,56 грн. та у зв'язку з вищезазначеним призначення Вам субсидії на новий період можливо лише після документального підтвердження сплати боргу з газопостачання або скасування заборгованості за рішенням суду.

Просить суд встановити факт відсутності заборгованості ОСОБА_1 за спожитий природний газ у період 2015-2016 р. та опалювальний період за 2016-2017 рік.Визнати незаконним та скасувати повідомлення ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на адресу Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області від 20.06.2017 року про існування боргу ОСОБА_1 за спожитий газ в сумі 4086,56 грн.

Відповідач надав суду заперечення на позовну заяву, в якій зазначив, що згідно п.4 Розділу ІХ Кодексу ГРМ побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов'язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п'яти діб (до 05 числа включно) надавати оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. Позивач дану вимогу Кодексу ігнорує та показання Оператору ГРМ не передавав. Позивач, всупереч діючого законодавства вирішив для себе, що саме постачальник повинен здійснювати звіряння та зняття показання лічильника газу, визнаючи ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» оператором ГРМ, який таким не є. У разі неотримання оператором до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об'єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об'єму споживача за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об'єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням цього Кодексу. Щодо встановлення факту відсутності заборгованості за опалювальний період за 2016/2017 років, позивачем не вказано розмір заборгованості, на підставі чого заборгованість, яка на думку позивача, накопичена по своєму особовому рахунку повинна бути визнана такою як відсутня. Заборгованість по особовому рахунку позивача за опалювальний період 2016-2017 року сплачена за рахунок коштів, які було перераховано з державного бюджету УПСЗН, а саме за період з 01 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року нараховано по особовому рахунку - 15382,82 грн., субсидією перераховано коштів - 14 947,20 грн., сплачено позивачем - 857,12 гривень. Відповідно заборгованість за вказаний період у позивача взагалі відсутня.

Позивача у відкритому судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтримала надані заперечення на позовну заяву.

Представник третьої особи Управління праці та соціального захисту Дніпровської районної державної адміністрації в судове засідання не з?явилася.

Встановлено, що спір між сторонами виник у зв'язку з повідомлення ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на адресу Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області від 20.06.2017 року про існування боргу ОСОБА_1 за спожитий газ в сумі 4086,56 грн.

У зв?язку з чим, в свою чергу Управління соціального захисту населення Дніпропетровської районної державної адміністрації направило на адресу позивача лист від 21.07.2017 року №4107, з якого вбачається, що підприємством-надавачем послуги з газопостачання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у червні 2017 року було надано інформацію щодо наявності по особовому рахунку заборгованості з оплати комунальних послуг понад два місяці у загальному розмірі станом на 20.06.2017 року 4086,56 грн. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованості з оплати послуг субсидія на наступний строк не призначається про що управлінням вас було повідомлено.

Згідно положень Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, ліцензії № 790 від 13.03.2015 року, ПАТ «Дніпрогаз» за своїм юридичним статусом є виключно оператором газорозподільних мереж.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, постанови КМУ від 01.01.2015 року № 758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, ліцензія на право провадження діяльності з постачання природного газу, газу вугільних родовищ за регульованим тарифом», постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам Дніпропетровської області з 01.07.2015 року є ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

Тобто, на підставі наданої ПАТ «Дніпрогаз» інформації щодо об?єму спожитого газу, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснює відповідні нарахування за спожитий природний газ.

Правовідносини між сторонами врегульовані ст. 714 ЦК України, якою встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання;ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом п.15 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послугу з централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до пунктів 40-48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 ( 630-2005-п ) (Офіційний вісник України, 2005 р., N 30, ст. 1811), коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов'язкову частку платежу). Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі обов'язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди. Підприємство - виробник/виконавець послуги зобов'язане зазначати суму переплати за послугу у платіжних документах одержувачам субсидії.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу було призначено субсидію на опалювальний період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року в розмірі 365,67 куб. метрів, але ОСОБА_1 споживала природний газ майже щомісяця менше призначеної норми користування газом, а саме: у жовтні 2016 року використано 317,46 куб. м., у листопаді 2016 року - 371,00 грн.; у грудні 2016 року - 455,00 грн.; у січні 2017 року - 637,00 куб.м., у лютому 2017 року - 151,33 куб.м, у березні 2017 151,33 куб.м., у квітні 2017 року - 151,33 куб.м.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна особа самостійно обирає передбачений частиною 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів, на свій розсуд визначає коло відповідачів, які, на її думку, порушують її права, а також спосіб, у якій за законом можливе поновлення порушеного права.

Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як зазначив відповідач у своєму заперечені, а також підтверджено представником відповідача в судовому засіданні, що заборгованість по особовому рахунку позивача ОСОБА_1 за опалювальний період 2016-2017 року сплачена за рахунок коштів, які було перераховано з державного бюджету УПСЗН, а саме: за період з жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року нараховано по особовому рахунку- 15382,82 грн., субсидією перераховано коштів - 14947,20 грн., сплачено позивачем у жовтні 2016 року - 857,12 грн., відповідно заборгованість за вказаний період у позивача взагалі відсутня.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1)визнання права;

2)визнання правочину недійсним;

3)припинення дії, яка порушує право;

4)відновлення становища, яке існувало до порушення;

5)примусове виконання обов'язку в натурі;

6)зміна правовідношення;

7)припинення правовідношення;

8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди

10)визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа викладає в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, оскільки, завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

Отже, у разі порушення цивільного права відповідно до ст. 3, 11, 31 ЦПК України особа має право обирати той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу, а перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду у відповідності до ст.4 ЦПК є обов'язком суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в даному випадку є підстави вважати, що наявне порушення права позивача, яке потребує захисту, оскільки повідомлення відповідачем ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» Управління соціального захисту населення Дніппровської районної державної адміністрації про існування у позивача неіснуючої заборгованості з оплати комунальних послуг понад два місяці у загальному розмірі станом на 20.06.2017 року 4086,56 грн., позбавило позивача можливості у призначенні їй субсидії на наступний період, у зв'язку з чим суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 714 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", третя особа: Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Встановити факт відсутності заборгованості ОСОБА_1 за спожитий природний газ у період 2015-2016 р. та опалювальний період за 2016-2017 рік.

Визнати незаконним та скасувати повідомлення ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на адресу Управління праці та соціального захисту Дніпропетровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області від 20.06.2017 року про існування боргу ОСОБА_1 за спожитий газ в сумі 4086,56 грн.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Новік