Провадження №22-ц/772/3155/2017
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач :ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Сала Т.Б., Марчук В.С.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

за участю позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду від 10.11.2017 року , постановлену в м. Вінниці суддею Баряком А.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Київського національного торгівельного-економічного інституту про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Вінницького міського суду від 20.09.2013 року за нововиявленими обставинами

В с т а н о в и л а :

Рішенням Вінницького міського суду від 20.09.2013 року, яке набрало законної сили згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області від 28.10.2013 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 до Київського національного торговельно-економічного університету в особі Вінницького торговельно-економічного інституту (далі КНТЕУ ВТЕІ ) про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди- відмовлено.

05.10.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою (т. 4 а.с. 114, 124) про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухваленого 20.09.2013 року по даній справі, та 31.10.2017 року, змінюючи підстави звернення до суду із заявою, посилаючись на те, що підставою для перегляду відповідного судового рішення є наступні нововиявлені обставини: факт того, що про дату підписання договору та наказу йому не повідомлялось і з наказом 404 його не ознайомлювали, відповідного підпису, який є обовязковим у формі П-2, немає; факт надання суду свідчень та пояснень, які завідомо неправдиві; факт існування інших обставин укладення трудових відносин; факт укладення трудових відносин шляхом обману; укладення трудового договору в супереч законодавству.

Вказує, що дізнався про нововиявлені обставини 09.09.2016 року у звязку з ухваленням апеляційним судом Вінницької області рішення по справі № 127/17370/15-ц, про які заявнику не було відомо на час розгляду та ухвалення рішення по даній справі № 127/11528/13-ц від 20.09.2013 року, в силу чого, заявник просить суд скасувати у звязку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене 20.09.2013 року по справі № 127/11528/13-ц.

Ухвалою Вінницького міського суду від 10.11.2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухваленого 20.09.2013 року по справі № 127/11528/13-ц залишено без задоволення

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати через порушення судом норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду. Зазначив, що суд, не досліджуючи обставин справи, не встановлюючи фактичних обставин, необґрунтовано відмовив у задоволені його заяви. Розглядаючи справу суд не зазначив щодо заявлених обставин, встановлених рішенням апеляційного суду.

Представник КНТЕУ ВТЕІ, у поданому письмовому запереченні вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, зазначаючи, що викладені у заяві ОСОБА_3 обставини не є нововиявленими, не чітко сформульовані, не систематизовані, не зазначено до якого пункту підстав відносяться згідно вимог ч. 2 ст. 361 ЦПК України (в редакції 2004 року). Не розґлянуті та не досліджені заявлені обставини, які підтверджені цілим переліком фактичних даних та доказів і носять преюдиціальний характер.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України (в редакції 2004 року) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Пунктами 1-4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України (в редакції 2004 року) підставами для перегляду рішення суду, що набрало законної сили в зв'язку з нововиявленими обставинами є : 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Однією із підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з розясненнями п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК(в редакції 2004 року)).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК (в редакції 2004 року), є сукупність ознак, а саме те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказана правова норма передбачає, що це мають бути обставини, вони повинні бути істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору, вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. При цьому наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій ст. 361 ЦПК України (в редакції 2004 року), є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотні обставини, які могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки вони були не відомі або не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, що в травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до КНТЕУ ВТЕІ про скасування наказу та визнання недійсним трудового договору. Позивач працював на посаді доцента КНТЕУ ВТЕІ. Наказом №340к від 15.10.2012 року його було звільнено з роботи у звязку з закінченням строкового трудового договору №760 від 15.10.2011 року, тобто по п.2 ст.36 КЗпП України. Оскільки вважав трудовий договір №760 від 15.10.2011 року таким, що не відповідає законодавству, змінюючи позовні вимоги, просив визнати трудовий договір №760 від 15.10.2011 року недійсним в частині строку, визнати незаконним наказ №340к від 15.10.2012 року про звільнення його з роботи та поновити його на роботі на посаді доцента Вінницького торговельно-економічного інституту з 15.10.2012 року, а також стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 15.10.2012 року до дня поновлення на роботі, 50000 грн. моральної шкоди та 10000 грн. на правову допомогу.

Рішенням Вінницького міського суду від 20.09.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28.10.2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2013 року зазначені рішення Вінницького міського суду від 20.09.2013 року та ухвала апеляційного суду Вінницької області від 28.10.2013 року залишені без змін.

Як на нововиявлені обставини, ОСОБА_3 посилається на встановлені рішенням апеляційного суду Вінницької області від 09.09.2016 року по справі № 127/17370/15-ц наступні обставини: факт того, що про дату підписання договору та наказу йому не повідомлялось і з наказом 404 його не ознайомлювали, відповідного підпису, який є обовязковим у формі П-2, немає; факт надання суду свідчень та пояснень, які завідомо неправдиві; факт існування інших обставин укладення трудових відносин; факт укладення трудових відносин шляхом обману; укладення трудового договору в супереч законодавству.

Постановляючи ухвалу про відмову в перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що ці обставини , про які він зазначає у заяві про перегляд рішення у звязку з новоявленими обставинами, не є нововиявленими , оскільки на час розгляду справи заявнику були відомі ці обставини ,про них він повідомляв суд апеляційної інстанції і вони були відомі під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, їм надано оцінку в ухвалі апеляційного суду, а тому такі обставини не можуть розцінюватися як нововиявлені.

З матеріалів даної справи вбачається, що предметом дослідження у суді першої інстанції при розгляді позовних вимог безпосередньо був трудовий договір № 760 від 15.10.2011 року, крім того суду був наданий на дослідження трудовий договір № 606 від 01.09.2011 року (а.с 118).

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вірно встановив, що правовідносини, які виникли між сторонами на підставі трудового договору № 760 від 15.10.2011 року та трудового договору № 606 від 01.09.2011 року та відповідні обставини щодо них були відомі сторонам, на що беззаперечно вказують як матеріали справи, так і ухвалене кінцеве рішення суду першої інстанції.

Як вбачається з позовної заяви (т. 1 а.с. 1), ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на обставини закінчення неіснуючого строку трудової угоди № 760 від 15.10.2011 року та просив визнати таку трудову угоду недійсною.

Зазначає, що після закінчення трудового договору № 606 від 01.09.2011 року трудові відносини фактично тривали (т. 1 а.с. 2 на звороті), крім цього, у позовній заяві про зміну позовних вимог (т. 1 а.с. 83) позивач ОСОБА_3 зазначає, що 01.09.2011 року був поновлений на посаді за рішенням суду і в того ж дня з ним був укладений трудовий договір № 606 від 01.09.2011 року. Таким чином, встановлено, що, починаючи з 16.05.2013 року, тобто з дати звернення до суду із відповідною позовною заявою, позивачу були відомі відповідні обставини, які він на даний час вважає нововиявленими.

Суд першої інстанції підставно дійшов висновку, що наведені заявником обставини не є нововиявленими , так як вони не є тими істотними обставинами , про які на час розгляду не знали чи не могли знати заявник і суд ,тобто такими, які спростовують висновки останнього , тобто, при обізнаності з якими суд ухвалив би інше рішення;

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки обставини, що на його думку є нововиявленими, були відомі заявнику як при розгляді справи у суді першої інстанції під час постановлення рішення, так і під час його перегляду. Крім того ,заявник не довів ,що вони не могли йому бути відомі в процесі розгляду справи за умови належного користування наданими процесуальним законом правами та можливостями.

Крім того, як вбачається з мотивувальної частини рішення апеляційного суду Вінницької області від 09.09.2016 року у справі №127/17370/15-ц, на яке посилається заявник, було встановлено, що останньому було відомо про існування цих обставин. У вказаному рішенні судова колегія звертає увагу на те, що позивачу (ОСОБА_3М.) було достовірно відомо про існуючі між ним та відповідачем правовідносини і укладені договори, в тому числі і укладення строкового трудового договору №760 від 15.10.2011 року, дія якого закінчилась 14.10.2012 року, у звязку з чим було видано наказ №340к від 15.10.2012 року про звільнення з роботи.

ОСОБА_3 не надав доказів, що, приймаючи участь у судових засіданнях, користуючись процесуальними правами на власний розсуд з позиції диспозитивності, вказані ним як нововиявлені обставини не могли бути йому відомі під час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено вимоги ст. ст. 179, 212-215 ЦПК України (в редакції 2004 року) не підтверджуються матеріалами справи, оскільки суд першої інстанції розглянув заяву у порядку ст. 365 ЦПК України (в редакції 2004 року), при цьому повно та всебічно дослідив доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, дав їм належну правову оцінку, крім того, ст. 179 ЦПК (в редакції 2004 року) визначає, що є предметом доказування під час судового розгляду, а вимоги ст. ст. 212-215 ЦПК (в редакції 2004 року) стосуються рішення суду, яким закінчується судовий розгляд.

Таким чином, наведені заявником обставини не є нововиявленими, які б могли бути підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, передбаченими ст. 361 ЦПК України (в редакції 2004 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин ухвала суду відповідає вимогам закону і підстав для її скасування немає. Керуючись ст. 374, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду від 10.11.2017 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня її проголошення. У випадку проголошення вступної і резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення сторін ,остання може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення (вручення) повного судового рішення.

Головуючий: Копаничук С.Г.

Судді: Сало Т.Б.

/підписи/

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя: Копаничук С.Г.