Справа №705/4415/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві вказує, що 15.09.2014 року помер її чоловік ОСОБА_2. Факт родинних відносин з померлим підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 013457, виданим 18.04.2006 року. За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області 14.05.2014 року, зареєстрований у реєстрі за №5, відповідно до якого належний йому житловий будинок № 86 по вул. Зарічна з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Томашівка Уманського району Черкаської області та все належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_1. 16.05.2017 року вона звернулась до Уманської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 16.05.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Тому, у встановленому законом порядку позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно, у звязку з чим виникла необхідність звернутися до суду за захистом майнових прав шляхом визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених в позові. При цьому, вона зазначила, що на даний час не має можливості оформити спадщину за заповітом після смерті чоловіка, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок і тому подання відповідного позову це єдиний шлях захистити її майнові права, оскільки вона з чоловіком побудували цей будинок і все життя в ньому прожили, і вона на даний час живе в ньому, однак не може через нотаріальну контору оформити право власності на будинок.

Представник відповідача Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, - в судове засідання не з'явився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду 04.12.2017 за вх. № 24971, за підписом сільського голови ОСОБА_3 зазначено, що Томашівська сільська рада не заперечує проти задоволення судом позову ОСОБА_1, про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування, та просить суд задовільнити його в повному обсязі і розглянути справу без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15.09.2014 року в с. Томашівка Уманського району Черкаської області помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 236981 від 17.09.2014 року (а.с. 5).

Відповідно до заповіту від 14.05.2014 року посвідченого секретарем Томашівської сільської ради ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 належний йому на праві особистої власності будинок № 86 по вул.. Зарічна з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Томашівка Уманського району та все належне йому майно, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право (а.с.6).

ОСОБА_1 В Д., після смерті ОСОБА_2 звернулась до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 16.05.2017 року державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, що діє в порядку заміщення Уманської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, а саме на будинок № 86, який знаходиться в с. Томашівка, вул. Зарічна, Уманського району Черкаської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок (а.с.8).

Згідно довідки Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області № 02-15/210 від 27.09.2017 року ОСОБА_2, який помер 15.09.2014 року проживав та був зареєстрований на день смерті в с. Томашівка Уманського району Черкаської області по вул.. Зарічній,86. На день його смерті в с. Томашівка Уманського району залишився жилий будинок з надвірними спорудами по вул. Зарічній,86, який числиться в погосподарській книзі №3, особовий рахунок № 201 за 2010-2015 роки. Земельна ділянка, на якій розташований жилий будинок не приватизована (а.с.9).

Відповідно до довідки КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» № 3654 о від 26.07.2017 року зазначено, що станом на 01.01.2013 року житловий будинок № 86 по вул. Зарічна в селі Томашівка, Уманського району Черкаської області зареєстровано у Черкаському обласному бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_2 Документами, що підтверджують право власності є свідоцтво про право власності № 223 видане Уманським райвиконкомом 12.05.1991 р. (а.с.10).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12).

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Спадкодавець ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок № 86 по вул. Зарічна в с. Томашівка Уманського району Черкаської області на підставі свідоцтва про право власності № 223 видане Уманським райвиконкомом 12.05.1991 року, однак нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадкових прав, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст.21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.4).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а у відповідності до ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За частиною 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11,16, 316, 317, 328, 1233-1236, 1261, 1268 ЦК України ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок № 86, що знаходиться в селі Томашівка, вулиця Зарічна, Уманського району Черкаської області з господарськими спорудами, а саме: житловий будинок «А-1», веранда «а», літня кухня «Б», погріб «В», сарай «Г», прибудова «г», сарай «Д», сарай «Е», вбиральня «Ж», в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 15.09.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Мазуренко