КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2325/17
Провадження № 2/488/1434/17 р.
28.11.2017 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої у справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі судового засідання Бучневій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Універсальна Товарна Біржа Південь, про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, -
У липні 2017 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 16.07.2001 року ОСОБА_8, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з однієї сторони, та ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Опікунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва за № 62 від 12.07.2001 року, ОСОБА_7, з другої сторони, уклали договір № 2533 купівлі продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 (на даний час вул. Океанівська) в м. Миколаєві.
Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений 16.07.2001 р. на Універсальній Товарній Біржі Південь, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, а 24.07.2001 року право власності за позивачами було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 118. Дана угода була виконана сторонами повністю.
На теперішній час позивачам стало відомо, що вищезазначений договір купівлі продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивачі вважали, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.
На підставі вищевикладеного позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивачі не зявилися, надали заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, позов підтримують на підставах, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання через оголошення в газеті Південна Правда.
Представник третьої особи Універсальна Товарна Біржа Південь також у судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома.
Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною.
Судом встановлено, що 16.07.2001 року ОСОБА_8, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з однієї сторони, та ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Опікунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва за № 62 від 12.07.2001 року, ОСОБА_7, з другої сторони, уклали договір № 2533 купівлі продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 (на даний час вул. Океанівська) в м. Миколаєві.
Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений 16.07.2001 р. на Універсальній Товарній Біржі Південь, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, а 24.07.2001 року право власності за позивачами було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 118. Дана угода була виконана сторонами повністю.
На теперішній час у позивачів виникла необхідність провести відчуження вказаної квартири, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивачі позбавлені можливості провести відчуження належної їм нерухомості.
На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.
Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України суд,
Позов - задовольнити.
Визнати дійсним договір № 2533 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 (на даний час вул. Океанівська) в м. Миколаєві, укладений між ОСОБА_8, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з однієї сторони, та ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Опікунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва за № 62 від 12.07.2001 року, ОСОБА_7, з другої сторони, зареєстрованого на Універсальній Товарній Біржі Південь за реєстровим № 2533 від 16.07.2001 року та зареєстрованого в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 118.
Копію заочного рішення направити відповідачам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Суддя Л.І. Селіщева