Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 333/1135/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Фунжий О.А.
Номер провадження 22-ц/778/2809/17 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

секретаря Волчанової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2017 року про визнання неподаною та повернення зустрічної позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції про витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи добросовісним набувачем, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2016 року провадження у цій справі відкрито.

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання особи добросовісним набувачем.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Витребувано квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис за № 3864691 від 16 грудня 2013 року про реєстрацію ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на сплату судового збору в сумі 1578,05 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року задоволено.

Ухвалу судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2016 року у цій справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для нового розгляду питання про прийняття позову ОСОБА_3

При новому розгляді, ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків та сплати судового збору у сумі 640,00 грн. тривалістю п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про визнання особи добросовісним набувачем визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність ухвали судді у зв'язку невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу судді скасувати та справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по зустрічній позовній заяві.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України (від 18.03.2004 року), яка діяла на час звернення ОСОБА_3 до суду, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 122 ЦПК передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема ст. 119 ЦПК.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання особи добросовісним набувачем.

Визнаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 неподаною та повертаючи її, суд виходив з того, що незважаючи на отримання позивачем ухвали суду від 04 квітня 2017 року про усунення недоліків, недоліки позовної заяви позивачем усунені не були, а саме, не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено докази, які підтверджують кожну обставину, не додано документів, які підтверджують сплату судового збору.

Проте з вказаними висновками суду погодитися не можна з наступних підстав.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

З матеріалів справи вбачається, що, залишаючи ухвалою від 04 квітня 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 без руху в порядку ст. 121 ЦПК України, суд послався на те, що у позовній заяві не вказані обставини та не зазначені докази на підтвердження обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно вимог ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази до суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до роз'яснень п.п. 2, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску строку позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Отже, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Крім того, залишаючи зустрічну позовну заяву без руху з підстав несплати судового збору, суд першої інстанції, суддя в порушення вимог ст. 121 ЦПК України, роз'яснень, що містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", не зазначив на який рахунок повинен сплатити позивач суму судового збору та не вірно розрахована сума судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що на момент подання зустрічного позову ОСОБА_3 у серпні 2016 року діяли п.п. 1,2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких за подання до суду позовної заяви фізичною особою немайнового характеру судовий збір становив 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016» встановлено, що у 2016 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2016 року становить 1378 грн.

Враховуючи вимоги закону, ставку, що підлягала сплаті при поданні зустрічної позовної заяви немайнового характеру, за подання позовної заяви ОСОБА_3 судовий збір підлягав сплаті у розмірі 551,20 грн.

Також, суд відповідно до змісту ч. 1 ст. 73 ЦПК України може продовжити строк, встановлений судом, для вчинення процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання ОСОБА_3 копії ухвали судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2017 року про залишення зустрічного позову без руху, вона 27 квітня 2017 року надала суду клопотання про звільнення (відстрочення) її від сплати судового збору з підстав, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України, в обґрунтування якого посилалась на те, що має скрутний майновий стан, а саме: вона проживає одна та їй надана субсидія для оплати житлово-комунальних послуг. Отже сам факт надання субсидій свідчить про той факт, що відповідно до офіційних відомостей, використаних органами соціального захисту малозабезпечених груп населення, ОСОБА_3 є фізичною особою, яка має дохід нижче встановленого прожиткового мінімуму, надавши на підтвердження цього відповідні документи (а. с. 16-18).

Проте суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, обмежився загальними фразами щодо відсутності підстав для такого звільнення, не надавши будь-якої оцінки її доводам на підтвердження обставин скрутного майнового стану та не в повній мірі дослідив наданні нею докази.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на судовий захист, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судді не відповідає вимогам процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2017 року про визнання неподаною та повернення зустрічної позовної заяви у цій справі скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення буде виготовлено 26.12.2017 року.

Головуючий

Судді: