№ 201/4272/17
провадження 2/201/1524/2017
УХВАЛА

25 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про усунення перешкод в користуванні майном та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 березня 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» про усунення перешкод в користуванні майном та зобовязання вчинити певні дії.

Однак вказана позовна заява не відповідала вимогам п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України, тому ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2017 року позов було залишено без руху, а позивачу запропоновано у встановлений строк усунути недоліки з додержанням вимог п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Ухвалу судді від 23 березня 2017 року отримано 01 квітня 2017, в звязку з чим до суду подано заяву про усунення недоліків.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Зазначені вимоги процесуального закону були виконані та постановлено ухвалу, в якій зазначено підстави залишення заяви без руху та про, що повідомлено позивачів та надано їм строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві, однак в супереч вище вказаного позивачі вимоги ухвали не виконали.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

З урахуванням зазначеного та вище викладеного та враховуючи заяву про усунення недоліків, що подано позивачем, останнім не було у усунуто недоліки, яким не відповідала позовна заява, оскільки позивачем з урахуванням його позовних вимог (кількість вимог немайнового характеру 1) усунення перешкод у користуванні майном; 2 зобовязання вчинити певні дії) не в повному обсязі було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. (640 х 2 640 = 640 грн.), але останнім було сплачено лише 640 грн., однак згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, також зазначене передбачено п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), а тому враховуючи вказане позивачами не було усунуто недоліки перелічені в ухвалі судді та вона не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного позивач відповідно до ухвали суду не виконав вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу у встановлений судом строк та з заявою про продовження строку для усунення недоліків у позові не звертався, тому згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачам.

Розяснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про усунення перешкод в користуванні майном та зобовязання вчинити певні дії вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити ОСОБА_1, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя