Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 320/1441/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Бахаєв І.М.
Номер провадження 22-ц/778/2178/17 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

секретаря Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про повернення безпідставно набутого майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про повернення безпідставно набутого майна.

В обґрунтування вказаного позову зазначив, що він познайомився з громадянкою України ОСОБА_5 в Інтернеті на сайті знайомств, 15.08.2012 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, написала позивачу і вони почали переписку. Позивач домовився про зустріч з ОСОБА_5, в період з 27.01.2013 року по 30.01.2013 року приїжджав до м. Мелітополя та спілкувався з нею увесь час. Під час цієї зустрічі ОСОБА_5 погодилась переїхати до позивача в Італію щоб жити разом та знайти роботу. З метою переїзду відповідача до Італії для сумісного проживання позивач погодився надсилати їй гроші для вивчення італійської мови та оформлення закордонного паспорту.

За період з 21.01.2013 року по 05.03.2014 року позивач здійснив переказ грошових коштів на загальну суму 2980,00 Євро, що на дату 25.02.2016 року складає 89068,55 грн., згідно курсу Національного Банку України.

На ім'я відповідача ОСОБА_5 були здійснені перекази на загальну суму 2520,00 Євро, що на дату 25.02.2016 року складає 75319,72 грн. Загальна сума переказів позивача на ім'я ОСОБА_6 складає 460,00 євро, що на дату 25.02.2016 року складає 13748,83 грн. Зазначені грошові кошти були надіслані через систему грошових переказів Western Union, та отримані відповідачами.

Зазначені факти підтверджуються платіжними документами: наказами та підтвердженнями відправлення "Western Union".

В червні 2014 року відповідач ОСОБА_5 перестала спілкуватися з позивачем взагалі, гроші, надіслані їй для вивчення італійської мови - повернути відмовилась. Отже, позивач вважає, що відповідачі отримали грошові кошти безпідставно та повинні повернути їх у розмірі 2980,00 Євро, що на дату 25.02.2015 року складає 89068,55 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд, суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 75319,72 грн., що є еквівалентом 2520 Євро станом на дату 25.02.2015 року. Стягнути з ОСОБА_6 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 13748,83 грн., що є еквівалентом 460 Євро станом на дату 25.02.2015 року. Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на його користь судовий збір.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність рішення суду у зв'язку невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 повідомлені про місце та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які приєднані до матеріалів справи (а.с. 45-46 ), до апеляційного суду не з'явилися, причини неявки не повідомили, будь-яких письмових клопотань, у тому числі і про перенесення розгляду справи, заперечень або пояснень у справі від них не надходило.

Виходячи з вищевикладеного та у відповідності до ст.ст. 372 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності відповідачів у справі, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до вимог ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності всіх умов, за наявності яких виникають зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна, та необхідності застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України.

З таким висновком суду можна погодитись.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого);

3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Судом установлено, що сторони з 15.08.2012 року познайомилися через мережу Інтернет. В ході спілкування у сторін склалися близькі стосунки, в період з 27.01.2013 року по 30.01.2013 рік ОСОБА_3 приїжджав до Мелітополя та спілкувався з нею увесь час, в результаті цієї зустрічі ОСОБА_5 погодилась переїхати до позивача в Італію для сумісного проживання.

На протязі деякого часу, в період з 21.01.2013р. по 05.03.2014р., позивач надсилав відповідачу ОСОБА_5 грошові кошти, що підтверджується платіжними документами (а.с. 18-22, 31-78), а саме: Наказами та Підтвердженнями відправлення "Western Union" №8A31726S від 21.01.2013р., №0B58056S від 05.02.2013р., №4B26542S від 06.03.2013р., №6B54095S від 05.04.2013р., №0C82876S від 06.05.2013р„ №5C91020S від 04.06.2013р., №8C51582S від 03.07.2013р., №3D59147S від 02.08.2013р., № 8D26061S від 05.09.2013р., №2E87743S від 05.10.2013р., № 7E99623S від 07.11.2013р., № 1F74428S від 05.12.2013р., №6F18808S від 03.01.2014р., № 0G21327S від 03.02.2014р., № 4G43030S від 05.03.2014р, та не заперечується відповідачем.

Загальна сума переказів на ім'я відповідача ОСОБА_5 складає 2520.00 Євро, що на дату 25.02.2016 року складає 75319.72 грн., на ім'я відповідача ОСОБА_6 складає 460,00 Євро, що на дату 25.02.2016р. складає 13748,83 грн., що підтверджується наступними платіжними документами: Підтвердження відправлення "Western Union" № 0B58056S від 05.02.2013р., № 4B26542S від 06.03.2013р., № 6B54095S від 05.04.2013р. (а.с.23-30).

Позивач в позові зазначає, що він кошти ОСОБА_5 надсилав для вивчення нею італійської мови та оформлення закордонного паспорту з метою переїзду останньої до Італії для сумісного з ним проживання.

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_5 зазначала, що позивач надсилав їй гроші добровільно в якості матеріальної допомоги з метою її утримання, як його коханої людини, майбутньої дружини, тобто фактично зазначені кошти позивач надсилав їй безоплатно в якості дарунку.

Позивачем зазначені заперечення ОСОБА_5 не спростовані.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 717 ЦК України дарунок передбачає безоплатну передачу майна у власність.

Водночас, платіжні документи, які долучені до матеріалів справи не містять в собі інформації про те, що вони отримувались для якоїсь конкретної мети, тому доводи позивача про те, що гроші відповідачами були отримані саме для вивчення італійської мови та для оформлення закордонного паспорту, з метою переїзду ОСОБА_5 до Італії для сумісного проживання, не заслуговують на увагу.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що сторони у справі, починаючи з серпня 2012 року мали між собою довготривалі стосунки, пересилання коштів позивачем та прийняття їх відповідачем було узгодженим волевиявленням обох сторін, позивачем, як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції не спростовані доводи ОСОБА_5 про те, що кошти він висилав їй не безоплатно, таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що не можна вважати, що відповідачі збагатилися за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тому дійшли правильного висновку про безпідставність посилань позивача на те, що оспорювана сума вважається отриманою відповідачами безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги про надання судом першої інстанції неналежної оцінки доказам у справі, не з'ясування всіх обставин справи та інші є безпідставними і спростовуються матеріалами справи. Інші доводи є також неспроможними і такими, що не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.12.2017 року.

Головуючий

Судді: