Справа № 526/588/17
Провадження № 4-с/526/7/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Лопушняк Т.П.

з участю представника скаржника ОСОБА_1

головного державного виконавця Маюри Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гадяч цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

27 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з скаргою на дії державного виконавця Маюри Є.О., вказуючи, що 21 травня 2015 року головним державним виконавцем Маюрою Є.О. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 526/275/14-ц виданим 25 лютого 2015 року Гадяцьким районним судом про зобовязання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні належної йому на праві власності земельною ділянкою , що розташована по пров. Чапаєва, 2 в с. Хитці Гадяцького р-ну шляхом відновлення межі земельної ділянки відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 500451, виданого 22.04.02 року та перенесення огорожі між земельними ділянками по пров. Чапаєва, 2 та пров. Чапаєва, 4 в с. Хитці Гадяцького району, як вказано в додатку № 9 (синя лінія) висновку № 994 судової земельно-технічної експертизи від 30.01.15р. 21 грудня 2015 року після виїзду на місце знаходження земельної ділянки головним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_3 було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження в звязку із виконанням рішення суду. Проте скаржником 23 березня 2017 року було отримано постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 1700 грн. Вважає, що дії державного виконавця є неправомірними і такими, що суперечать чинному законодавству, тому звернулася до суду.

Представник скаржника ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав, суду пояснив, що після рішення суду землевпорядник, державний виконавець і ОСОБА_4 виїздили на місце, встановили межі, після чого виконавче провадження було закрито. Таку ж постанову він знайшов у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. 23 березня 2017 року поштою вони отримали постанову про накладення штрафу в розмірі 1700 грн. Вважає дії державного виконавця незаконними та протиправними, оскільки виконавче провадження закінчено, тому він не мав права накладати штраф.

Державний виконавець Маюра Є.О. в судовому засіданні пояснила суду, що дійсно в 2015 році вона разом зі сторонами та представником землевпорядної організації виїздили на місце, встановили межі, згідно державних актів, після чого виконавче провадження було закрито. Однак у 2016 році ОСОБА_4 звернувся до служби із заявою про відновлення виконавчого провадження, так як рішення суду не виконано. При виїзді на місце було встановлено, що паркан не перенесено, а встановлені межові знаки відсутні, тому нею відновлено виконавче провадження, а на ОСОБА_2 накладено штраф.

Судом встановлено, що 21 травня 2015 року постановою головного державного виконавця Маюри Є.О. відкрито виконавче провадження № 47622101 з виконання виконавчого листа № 526/275/14-ц виданого 25.02.15р. Гадяцький райсудом про зобовязання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні належної йому на праві власності земельною ділянкою, що розташована по пров. Чапаєва, 2 в с. Хитці Гадяцького району шляхом відновлення межі земельної ділянки відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 500451, виданого 22.04.02 року та перенесення огорожі між земельними ділянками по пров. Чапаєва, 2 та пров. Чапаєва, 4 в с. Хитці Гадяцького району, як вказано в додатку № 9 (синя лінія) висновку № 994 судової земельно-технічної експертизи від 30.01.15р.

21 грудня 2015 року постановою головного державного виконавця Маюри Є.О. закінчено виконавче провадження № 47622101 в звязку з виконанням рішення суду.

15 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Гадяцького РВ ДВС про відновлення виконавчого провадження у звязку з невиконанням рішення суду.

6 грудня 2016 року постановою головного державного виконавця Гадяцького ДВС ОСОБА_3 відновлено виконавче провадження.

1 березня 2017 року головним державним виконавцем Гадяцького ДВС ОСОБА_3 направлено вимогу ОСОБА_2 про вчинення відповідних дій до 10.03.2017 року.

13 березня 2016 року ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 в с.Хитці склали акт про те, що рішення Гадяцького районного суду не виконано, перешкоди до користування земельною ділянкою не усунуті.

Постановою головного державного виконавця Маюри Є.О. від 16.03.17р. за невиконання рішення суду на боржника ОСОБА_2 накладено штраф на користь держави у розмірі 1700 грн.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження та додані до скарги докази суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Розділом VII ЦПК України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно ст. 1 ЗУ „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 383 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За нормами ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виходячи з наведених норм закону та встановлених обставин справи суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця Маюри Є.О. в ході виконання рішення Гадяцького районного суду згідно виконавчого листа №526/275/14-ц від 25.02.2015 були правомірними і відповідали наведеним нормам чинного законодавства. Судом достовірно встановлено, що після всіх завершальних дій виконавчого провадження у 2015 році після виїзду на місце було складено акт про відновлення меж, який підписано понятими та сторонами, після чого виконавче провадження було закрито. Поміж тим, через деякий час, стягувач повторно звернувся до ДВС про відновлення виконавчого провадження, так як встановлені межі були відсутні, а рішення суду боржниками не виконано. Виїздом на місце даний факт підтвердився, тому виконавець правомірно відновила виконавче провадження та надіслала вимогу про вчинення відповідних дій, а відтак визнавати її дії протиправними немає підстав.

Поміж тим, з оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження вбачається, що головний державний виконавець Маюра Є.О. не сповістила належними чином боржника ОСОБА_2 про відновлення виконавчого провадження, дані про отримання нею вимоги від 01.03.2017 року про вчинення відповідних дій у справі відсутні. Акт державного виконавця від 13.03. 2016 року не можливо визнати допустимим доказом у розумінні ст. 59 ЦПК України, оскільки він складений з порушенням порядку, встановленого законом. Так, в ньому відсутні дані про понятих, яких має бути двоє. Дані про те, яким чином боржник (імя якого теж не вказано) відмовився від підпису теж відсутні. Зі змісту акту неможливо зрозуміти чи був він взагалі присутній при виїзді виконавця на місце, чи даний акт лише предявлявся йому для підпису. За наведених обставин постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду не можливо вважати законною, тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 10,11,14, 210, 385- 387 ЦПК України, ст.1,85 Закону України „Про виконавче провадження суд, -

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 від 16 березня 2017 року про накладення штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 1700 грн.

Решту вимог залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуюча: Л. В. Максименко