П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Шеремет А.М., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року ухваленого під головуванням судді Олійника П.В. о 09.год. 43 хв. в залі судових засідань Костопільського районного суду в справі № 564/1837/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини заробітної плати, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.09.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини заробітної плати щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважає, що оскаржуване судове рішення, в частині стягнення на утримання дружини 1/5 частини заробітної плати відповідача є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права.

Зазначає про те, що визнання відповідачем позову в частині 1/5 частини заробітної плати на утримання дружини, є помилковим і. він вважав, що в ? входить і розмір стягнень як на утримання дитини так і на утримання дружини.

Вказує на те, що середньомісячна заробітна плата відповідача складає 12 630 грн., з якої в середньому вираховуються податки в сумі 2 270 грн., щомісячно відповідач отримує заробітну плату в середньому, близько 10 350 грн.

На виконання рішення суду з відповідача може бути стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2 588 грн., що є цілком достатньою сумою на утримання не лише неповнолітньої дитини, але і її матері. Сума стягнених відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 більше ніж у 3,5 разів перевищує мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку.

Крім того просить врахувати, що відповідач має боргове зобов'язання перед банком по сплаті споживчого кредиту за який щомісячно оплачує 800 грн. Також, відповідач оплачує комунальні послуги за місцем свого проживання, які є досить суттєвими.

Вказує на те, що за рішенням суду, стягнення з відповідача на утримання дружини, буде становити близько 2000 грн. і більше, що суттєво погіршить фінансове положення відповідача.

Натомість позивачем до позовної заяви не приєднано жодного документу про її фінансовий стан, приховавши своє фінансове положення, адже держава виплачує позивачу грошові кошти, як на старшу дочку від першого шлюбу так і на спільну з відповідачем дочку ОСОБА_4.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення змінити, виключивши з резолютивної частини рішення "- стягнути є ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини заробітної плати, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років".

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися та причин неявки не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач позовні вимоги визнав та відповідно до ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина з якою проживає дитина має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

15 грудня 2017 року набирала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 14 червня 2016 року перебувають в шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4,5).

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ? частини заробітної плати не оскаржувалось, а тому не є предметом перегляду в апеляційній інстанції.

Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища,за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, однією з обов'язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у чоловіка можливості надавати дружині, з якою проживає дитина матеріальну допомогу. Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність такої можливості у ОСОБА_1 виходячи з розміру його доходів.

Із довідки про доходи №204 від 27.09.2017 року, наданої відповідачем до позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 працює у Виробничому підрозділі "Локомотивне депо Здолбунів" Регіональна філія "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", займає посаду помічника машиніста електровоза, його заробітна плата за період з березня 2017 року по серпень 2017 року становить 86051,57 грн. (а.с.27)

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги та відхиляє аргументи відповідача про те, що він не спроможний сплачувати аліменти на дружину в тому розмірі, який визначив суд першої інстанції, оскільки такий розмір він визнав сам в суді першої інстанції та він відповідає засадам справедливості та розумності.

Отже права ОСОБА_1 порушені не були.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає,

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, п.1 ч.1 ст.389 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: А.М. Шеремет

Н.М. Ковальчук