Дата документу 28.04.2017 Справа № 554/3503/17
УХВАЛА Справа № 554/3503/17

Іменем України Провадження № 6/554/504/2017

28 квітня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Шевської О.І.

при секретарі - Дроздові Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення транспортного документа, -

в с т а н о в и л а:

Державний виконавець Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1, у праві виїзду за межі України.

На виконанні у Полтавському ВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження №49031017 відкрите на підставі виконавчого листа №2/554/1792/14 від 15.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з 30.07.2014 року.

Рішення на сьогодні боржником не виконується.

Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем на адресу боржника 23.10.2015, 04.04.23017 року надсилалися виклики щодо явки для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не зявився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.2, .ч. 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Слід зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон має обмежений термін дії. В матеріалах справи відсутні відомості про те, чи термін дії паспорту не закінчився та чи поновлювався закордонний паспорт.

Таким чином, подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного тереторіального управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є безпідставним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а:

У задоволенні подання Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя О.І. Шевська