Справа № 463/3505/17
Провадження № 2/463/1552/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, просить ухвалити рішення, яким стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5, 12.09.2008р.н., в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати у звязку з хворобою сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. з урахуванням індексації, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.08.2007р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 06.04.2017р. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_6, 12.09.2008р.н. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач натомість працює лікарем Львівського обласного госпіталю ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи. Має у власності автомобіль та стабільний заробіток, а також не має на утриманні інших осіб. Тому, просить стягувати з відповідача аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини від всіх його доходів. Крім того, з 2012р. у дитини виявлено захворювання очей, яке потребує періодичного та тривалого лікування. У серпні 2012р. син перебував на лікуванні у ЛОДКЛ з приводу амбліопії високого ступеня, гіперметропії високого ступеня очного дна. У 2014р. син перебував на лікуванні офтальмологічного відділення ЛОДКЛ «Охмадит». Згідно консультативного висновку спеціаліста від 09.06.2017р., дитина надалі хворіє на гіперметропію високого ступеня обох очей, амбліопію високого ступеня лівого ока, середнього ступеня правого ока. Також, в дитини діагностовано плоскостопість та хронічний тонзиліт, викривлення носової переділки та аденоїди, сколіоз поперекового відділу хребта І-ІІ ступеня. Всі ці обставини потребують додаткових витрат на дитину, у звязку з чим просить стягувати їх частину з відповідача в розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення повноліття.

В судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав. Дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Відповідач усвідомлює свій обовязок щодо утримання дитини, однак розмір аліментів, які обраховані позивачем вважає завищеним. Відповідач офіційно працевлаштований, однак вимушений витрачати доходи на оплату комунальних послуг, нести витрати на проїзд, побутові потреби. Тому, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частин його доходів. Вимогу про стягнення додаткових витрат вважає недоведеною, і в цій частині просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.10), позивач та відповідач є батьками малолітнього ОСОБА_6, 12.09.2008р.н. Дитина проживає разом з матірю, чого відповідач не оспорює.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до довідки про доходи відповідача (а.с.59), останній працює лікарем в КЗ ЛОР «Львівський обласний госпіталь ВВР ім. Ю. Липи» та за період березень серпень 2017р. отримав дохід в розмірі 22 105,51 грн. Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.62), нерухомим майном відповідач не володіє. Згідно листа Територіального сервісного центру № 4641 Регіонального сервісного центру у Львівській області МВС України транспортні засоби за відповідачем не рахуються (а.с.61).

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоровя дитини, про що подано відповідні медичні документи (а.с.14-24, 25-29), неповно забезпечене матеріальне становище дитини, стан здоровя і матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи наведене, у відповідності до вимог ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року (з часу предявлення позову) і до досягнення дитиною повноліття.

Також суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Що стосується вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, в її задоволенні належить відмовити.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Під час розгляду цивільної справи № 6-1489цс17 Верховний Суд України сформулював правову позицію від 13.09.2017р., згідно з якою розяснив, що це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у звязку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати,

тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

На переконання суду, вказана вимога залишилась недоведеною, оскільки витрати на лікування малолітнього, про які йдеться в мотивах позову не можуть вважатись додатковими, так як не є наслідком тяжкої або іншої хвороби, що в свою чергу зумовлюється виключно виникнення особливих обставин.

Тому, в цій частині позов належить залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10,60,61,88,209,212-215,218,367 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 183, 185, 191 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого лікарем в КЗ ЛОР «Львівський обласний госпіталь ВВР ім. Ю.Липи», на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 липня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 640 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.