Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
єдиний унікальний номер 310/6213/16-ц головуючий у 1 інстанції Прінь І.П.
номер провадження 22-ц/778/2114/17 суддя-доповідач Кухар С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого, суддіКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В.
Полякова О.З.
секретарБурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2017 року у справі за позовом Приватного підприємства «ЯСОН» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі- продажу недійсними, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ПП «Ясон» звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням господарського суду Запорізької області від 08.12.2009 року за ПП «Ясон» визнано право власності на будівлі туристичного притулку, розташовані за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова,15-А. Попередній власник ПП «Ясон» здійснив продаж частин цього майна. За договорами купівлі-продажу від 29.01.2010 року, які були посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигриним А.О.: ОСОБА_6 продано квартиру АДРЕСА_1 площею 57,7 кв.м.; ОСОБА_7 продано квартиру АДРЕСА_2 площею 62,7 кв.м.; ОСОБА_5 продано квартиру АДРЕСА_3 площею 62,0 кв.м. Вказані договори укладені з порушенням законодавства. Так, у 2012 році ПП «Ясон» стало відомо, що реєстрація права власності на туристичний притулок була здійснена за підробленим рішенням господарського суду Запорізької області датованим 02.12.2009р. За цим фактом було порушено кримінальну справу.

Насправді, рішення господарського суду Запорізької області було винесено 08.12.2009 року і набрало законної сили 12.12.2009 року. За цим рішенням було визнано право власності на будівлі туристичного притулку, які розташовані за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Макарова,15-А, а не на житлові будинку туристичного притулку, як вказано у підробленому рішенні суду. У 2012 році ПП «Ясон» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради. Постановою суду від 15.11.2012р. було визнано протиправними дії реєстратора щодо відмови ПП «Ясон» у державній реєстрації прав власності на будівлі туристичного притулку по вул. Макарова,15-А в м. Бердянську, скасовано рішення про реєстрацію права власності на житлові будинки з окремими квартирами за ПП «Ясон», що були прийняті на підставі рішення господарського суду від 02.12.2009р.; скасовані рішення державного реєстратора про реєстрацію прав власності на квартиру №2 за ОСОБА_6, на квартиру №4 за ОСОБА_7, на квартиру №5 за ОСОБА_5, що були прийняті на підставі договорів купівлі-продажу від 29.01.2010 року; зобов'язано реєстратора зареєструвати право власності за ПП «Ясон» згідно з рішенням господарського суду Запорізької області від 08.12.2009 року. Проте постановою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2012 року була скасована. Тому ПП «Ясон» звернулося до суду з цим позовом. Посилаючись на ст.ст. 264,267 ЦК України представник позивача просив визнати поважними причини пропуску строку звернення з цим позовом до суду, відновити строк звернення до суду.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 29 січня 2010 року між Приватним підприємством «Ясон» та ОСОБА_6 щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, загальною площею 57,7 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигриним А.О., зареєстрований в реєстрі за №1453, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №3808459.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 29 січня 2010 року між Приватним підприємством «Ясон» та ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5, загальною площею 62,7 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигриним А.О., зареєстрований в реєстрі за №1454, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №3808484.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 29 січня 2010 року між Приватним підприємством «Ясон» та ОСОБА_5 щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6, загальною площею 62,0 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигриним А.О., зареєстрований в реєстрі за №1452, зареєстрований в державному реєстрі правочинів за №3808391.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПП «Ясон» компенсацію судових витрат у сумі 1528,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_7, на користь ПП «Ясон» компенсацію судових витрат у сумі 1528,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ПП «Ясон» компенсацію судових витрат у сумі 1378 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом попередньої інстанції встановлено, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.12.2009 року (а.с.25) за ПП «Ясон» зареєстровано право власності на житловий будинок по вул. Макарова, 15-П в м. Бердянську Запорізької області на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 02.12.2009 року.

Реєстрація права власності за ПП «Ясон» на житлові будинки по вул. Макарова,15-А, в тому числі на житловий будинок з поштовою адресою: вул. Макарова,15-П було здійснено Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 02.12.2009 року (а.с.44-54), яке цим судом не ухвалювалось.

Після цього директор ПП «Ясон» Терещенко Ю.О., який діяв на підставі Статуту товариства, уклав три договори купівлі-продажу з фізичними особами, а саме:

1.29.01.2010 року з ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О., зареєстрований в реєстрі за № 1453, зареєстрований в реєстрі правочинів за № 3808459 (а.с.10-14).

2.29.01.2010 року з ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О., зареєстрований в реєстрі за № 1454, зареєстрований в реєстрі правочинів за № 3808484 (а.с.15-19).

3.29.01.2010 року з ОСОБА_5 укладено договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_9 від, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чигріним А.О., зареєстрований в реєстрі за № 1452, зареєстрований в реєстрі правочинів за № 3808391 (а.с.20-24).

Судом попередньої інстанції також встановлено, що в провадженні господарського суду Запорізької області перебувала справа № 4/368/09 за позовом ПП «Ясон» до Бердянської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.12.2009 року у справі №4/368/09 було визнано за ПП «Ясон» право власності на будівлі туристичного притулку, які розташовані за адресою: м. Бердянськ Запорізької області, вул. Макарова, 15-А (а.с.134-140).

20.10.2010 року в ПП «Ясон» відбулася зміна директора, призначено на посаду директора ОСОБА_11 (а.с.194).

У 2012 році ПП «Ясон» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії. Постановою суду від 15.11.2012р., яка була залишена в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2014 року (а.с.122-130), було визнано протиправними дії реєстратора щодо відмови ПП «Ясон» у державній реєстрації прав власності на будівлі туристичного притулку по вул. Макарова,15-А в м. Бердянську; скасовано рішення про реєстрацію права власності на житлові будинки з окремими квартирами за ПП «Ясон», що були прийняті на підставі рішення господарського суду від 02.12.2009р.; скасовані рішення державного реєстратора про реєстрацію прав власності на квартиру №2 за ОСОБА_6, на квартиру №4 за ОСОБА_7, на квартиру №5 за ОСОБА_5, що були прийняті на підставі договорів купівлі-продажу від 29.01.2010 року; зобов'язано реєстратора зареєструвати за ПП «Ясон» право власності на будівлі туристичного притулку згідно з рішенням господарського суду Запорізької області від 08.12.2009 року.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року (а.с.131-133) у цій справі були скасовані постанова Запорізького окружного адміністративного суд від 15.11.2012 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2014 року та прийняте нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПП «Ясон» до КПТІ Бердянської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про зобов'язання реєстратора КПТІ Бердянської міської ради Запорізької області зареєструвати речові права на нерухоме майно згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2009 року № 4/368/09.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.4 ст. 334 ЦК України).

Стаття 203 ЦК України, яка визначає основні критерії чинності правочину, вказує, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Задовольняючи позов суд попередньої інстанції вказав, що у судовому засіданні було встановлено, що ПП «Ясон» право власності на будівлі туристочного притулку по вул. Макарова, 15-А в м. Бердянську Запорізької області у встановленому законом порядку не набуло, оскільки право власності, яке було визнано за ним на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 08.12.2009 року, не було зареєстровано у відповідності до вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України. Відтак, укладені колишнім директором ПП «Ясон» Терещенком Ю.О. з відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 договори купівлі-продажу нерухомого майна є недійсними в силу ч.1 ст.215 ЦК України.

З такими висновками не погоджується колегія суддів.

Так, суд у оскаженому рішенні, сам послався на те, що державна реєстрація вказаного спірного нерухомого майна відбулась і за Постановою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року (а.с.131-133) у задоволенні вимог визання такої реєстрації незаконною відмовлено.

За ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач не довів у цій справі, що відбулась реєстрація за ним іншого майна ніж те на яке за ним визнано право власності за рішенням господарського суду Запорізької області від 08.12.2009 року у справі №4/368/09. І що ним було продано за спірними договорами інше майно, ніж те, яке він набув за дійсним судовим рішенням.

Відповідно матеріалів справи за всіма спірними, нотаріально посвідченими договорами позивач у справі відповідно до меморіальних ордерів отримав грошові кошти від реалізації належного на час укладення договорів майна (т. 2 а.с. 4-18). Цей факт не спростовувався.

Таким чином позивач, будучи власником майна, його продав на підставі нотаріально посвідчених угод, отримав за це кошти. На обставини неналежної оцінки майна, заниження його вртості, неотримання коштів за нього позивач він же продавець не посилався.

Суд попередньої інстанції задовольняючи позов, не зазначив які права позивача за вказаними угодами були порушені, і чи не є покупці за вказаними договорами добросовісними набувачами. При цьому суд повернув нерухоме майно позивачеві не врахувавши при цьому, що він за це майно вже отримав гроші, які теж залишились у продавця.

Колегія суддів вважає, що вимоги позивача не є обгрунтованими, зміна директора ПП «Ясон» не є тією підставою, яка вказує на наявність порушенного права позивача при укладенні спірних угод. У справі не доведено, що при цьому порушувались будь-які права інших осіб.

ПП «Ясон» продало майно, яке йому і належало, отримало за це гроші, тому не встановлено порушення жодного права позивача яке потребує захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2017 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову Приватного підприємства «ЯСОН» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання договорів купівлі-продажу недійсними - відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «ЯСОН» на користь ОСОБА_5 понесені ним витрати на сплату судового збору у сумі 4548 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, яку буде складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: