Справа № 466/7784/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/6481/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.,

секретаря: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2017 року про зупинення провадження у справі за позовом ПАТ"УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором №0 від 31.07.2008 р.,зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ"УкрСиббанк", правонаступником якого є ОСОБА_4", з участю третьої особи ОСОБА_3 про тлумачення змісту договору №№0 від 31.07.2008р.(про застосування ануїтентної схеми погашення), зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_2, з участю третьої особи ПАТ "УкрСиббанк" про визнання недійсним договору від 08.12.2011 року купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5Г за реєстровим № 2949, 2950,позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_6 до ПАТ "Дельта Банк",ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи ПАТ"УкрСиббанк" про визнання недійсним договору №0 від 31.07.2008 р. про надання споживчого кредиту(при застосуванні ануїтентної схеми погашення),

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2017 року зупинено провадження у справі до прийняття рішення Конституційним Судом України у справі № 1-26/2016(№2-4/2016) за Конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-У1 зі змінами.

Дану ухвалу оскаржило ПАТ "Дельта Банк" подавши апеляційну скаргу у якій зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою що порушує норми процесуального права та спрямована на затягування часу. Вказує, що позовні вимоги заявлені до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому у спірних правовідносинах фізична особа є позичальником, а не вкладником чи кредитором банку. Вважає апелянт, що ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не застосовується у справах про стягнення заборгованості за кредитним договором; тлумачення змісту правочину та визнання кредитного договору та договору купівлі-продажу прав вимог недійсним. Також зазначає, що предметом розгляду не є встановлення законності повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_7 та повноважень представника АТ «Дельта Банк» - ОСОБА_8, тому вказані справи не є взаємоповязаними. Таким чином, враховуючи, що можливе визнання Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у цілому чи окремих його положень, не вплине на результат розгляду даної справи, а тому суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність зупинення провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2017 року про забезпечення позову та постановити нову, якою відмовити представнику позивача ОСОБА_6 ОСОБА_9 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін ,перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зупиняючи провадження у справі районний суд виходив з того ухвалою Конституційного Суду України від 10 лютого 2016 року № 9-у/2016 у справі № 1-26/2016 (№ 2-4/2016) відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-У1 зі змінами. Суд вважав, що провадження у справі необхідно зупинити до прийняття рішення Конституційним Судом України у справі « 1-26/2016(№2-4/2016) за Конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-У1 зі змінами, оскільки подальший розгляд справи є неможливим.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст..201 ЦПК України ( в редакції чинній на момент винесення ухвали про зупинення) якою керувався суд першої інстанції, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядаєься в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України викладеного у постанові №6-1957цс16 від 01.02.2017 року, визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є правовідносини що виникли на підставі договору кредиту, а тому можливе визнання Конституційним судом України таким, що не відповідає Конституції України Закону України «Про систему гарантування вкладыв фізичних осіб» не вплине на розгляд даноъ справи.

Отже, районний суд зупинив провадження у справі з порушенням пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. ( в редакції чинній на момент винесення ухвали про зупинення)

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку що доводи апеляційної скарги э підставними а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ст. 374, ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2017 року.

Головуючий

Судді