РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 грудня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

встановив:

03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником 201/2000 частин будинку № 12 по пров. Верхньому Береговому, в м. Хмельницькому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2007 року. Вказує, що за вказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_4, який з 2007 року за місцем реєстрації не проживає. У звязку із тим, що відповідач зареєстрований, проте не проживає за місцем реєстрації, у позивача виникають перешкоди у використанні та розпорядженні його власністю, тобто реєстрація відповідача порушує його право власності на майно.

У зв'язку з наведеним, позивач просить суд усунути йому перешкоди в користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку № 12 по пров. Верхньому Береговому в м. Хмельницькому.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечують. Окрім того, позивач вказав, що частки в спільному частковому майні в будинку № 12 по пров. Верхньому Береговому, в м. Хмельницькому не виділялися, спільна часткова власність не припинялася, однак його частка в спільному майні має окремий вхід та вихід, де відповідач (його син) не проживає протягом 10 років.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169, ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, подали заяви, в яких вказують, що не заперечують проти визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку № 12 по пров. Верхньому Береговому в м. Хмельницькому.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом обєктивно встановлено, що позивачу ОСОБА_1, як вбачається із копії технічного паспорту на житловий будинок по пров. Верхньому Береговому, 12, м. Хмельницького, свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12916004 від 13.09.2007 року, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, належить 201/2000 частина домоволодіння № 12 по пров. Верхньому Береговому в м. Хмельницькому. Інші частки в зазначеному будинку належать ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Так, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Хмельницькій області від 09.10.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно облікових даних відділу реєстрації місця проживання зареєстрований з 06.11.2007 року за адресою: м. Хмельницький, пров. Верхній Береговий, 12.

Із акту від 30.11.2017 року про не проживання особи за місцем реєстрації вбачається, що ОСОБА_4 починаючи з 2007 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час у зазначеному будинку відповідач ОСОБА_4 продовжує бути зареєстрованим, однак не проживає з 2007 року, в добровільному порядку не знімається з реєстрації, не оплачує комунальні послуги, чим перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на житло

Частинами 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». Ніхто не можу бути позбавлений права власності, окрім як на підставах, встановлених Законом. Право приватної власності є непорушним

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи, на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного Кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. (ст. 405 ЦК України).. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_4 перешкоджає ОСОБА_1 у реалізації його права власності, оскільки не проживає у зазначеному житловому приміщенні протягом 10 років, тому суд вважає за необхідне усунути перешкоди в користуванні позивачем житлом шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 12 по пров. Верхньому Береговому в м. Хмельницькому.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 319, 383, 391 Цивільного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 житлом, шляхом визнання ОСОБА_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 12 по провулку Верхньому Береговому в місті Хмельницькому Хмельницької області.

Копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення направити рекомендованим листом із повідомленням відповідачу.

Письмова заява відповідача про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя