Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2017 Справа №607/11066/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Сливки Л.М.

за участі секретаря Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 06 вересня 2017 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягуваних із відповідача у її користь на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2013 року. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2013 року відповідач на її користь сплачує аліменти на неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 350 гривень на кожну дитину. Однак, на даний час, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку значно зріс та становить 1860 гривень, а тому сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дітей, оскільки вона постійно несе витрати на лікування, навчання та утримання дітей, а розмір її заробітної плати не є високим, у зв'язку із чим просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 26 листопада 2013 року та стягувати із відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 930 гривень на кожну дитину,щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Судом установлено, що сторони з 26 березня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2013 року.

Від шлюбу сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, що стверджується актовим записом №32 Великогаївської сільської ради Тернопільського р/в РАГС Тернопільської області .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дочка - ОСОБА_4, що стверджується актовим записом №2 Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 12 січня 2005 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2013 року стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі по 350 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2013 року і до досягненням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Довідкою №3114 виданою 23 серпня 2017 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області стверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1. На її утриманні перебувають неповнолітні діти: син - ОСОБА_3, 2000 року народження; дочка - ОСОБА_4, 2004 року народження. Дана сім'я проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно викладених у позові обставин, причиною звернення позивачки до суду із вказаним позовом є те, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача, зокрема 350 гривень щомісячно на кожну дитину є недостатнім для належного утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них… У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить 1 689 гривень, з 1 травня - 1 777 гривень, з грудня - 1 860 гривень.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги те, що встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26 листопада 2013 року розмір аліментів на утримання дітей на даний час є незначним, не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом зміни розміру аліментів, стягуваних згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2013 року та стягнення з відповідача в користь позивачки аліменти на дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі, у розмірі по 930 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 223, 294, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі, в розмірі по 930 (дев'ятсот тридцять) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дітьми повноліття.

Припинити з дня набрання чинності рішення суду стягнення аліментів із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень на кожну дитину, визначених на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2013 року, а також виконавчого листа, виданого на його виконання, відкликавши його з виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка