Провадження № 2/761/6920/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

при секретарі Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчук В.В. до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Банк національний кредит», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчук В.В. (далі - ПАТ «Банк національний кредит», Банк) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, в якому просив суд зобов'язати останнього повернути грошові кошти в сумі 7 660,77 грн., одержані за Договором про внесення змін №1 від 11.02.2015р. до Договору №526478-ДР-001 депозитного вкладу «Стандарт» від 26.11.2014р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26.11.2014р. між ПАТ Банк національний кредит» та ОСОБА_5, яка діяла від імені ОСОБА_3 був укладений Договір №526478-ДР-001 депозитного вкладу «Стандарт» строком на 3 місяці в національній валюті, відповідно до умов якого Банк відкрив депозитний рахунок №26304001/2630.0.106416.001, а відповідач вніс на цей рахунок грошові кошти у сумі 200 000,00 грн., з процентною ставкою 24,5% річних, а в разі дострокового розірвання договору 2,0% річних за весь період знаходження коштів на депозитному рахунку.

11.02.2015 року відповідач звернувся до Банку із заявою про дострокове розірвання Депозитного договору. Разом з тим, 11.02.2015р. між Банком та ОСОБА_3 було укладено Договором про внесення змін №1 до Договору №526478-ДР-001 депозитного вкладу «Стандарт» від 26.11.2014р., згідно з умовами якого Банк прийняв на себе зобов'язання сплатити відповідачу суму нарахованих процентів без застосування їх перерахунку за зниженою відсотковою ставкою.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №114 від 05.06.2015р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк національний кредит» з 08.06.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк національний кредит».

В результаті проведення перевірки вказаного Договору про внесення змін було виявлено, що вказаний договір є нікчемним, у зв'язку з незастосуванням перерахунку нарахованих відсотків за зниженою відсотковою ставкою, що потягло за собою необґрунтовану виплату відповідачу коштів у розмірі 7 660,77 грн. В зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання вчинити дії, щодо повернення вказаних коштів.

Заочним рішенням Шевченківського районного уду м. Києва від 12 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2016 рокурішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.03.2017 року рішення Шевченківського районного уду м. Києва та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року залишено без змін. Постановою Верховного суду України від 09 серпня 2017 року ухвалу колегії суддів судово палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 вересня 2016 року та заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду письмові пояснення та заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 26 листопада 2014 року між ПАТ «Банк національний кредит» та ОСОБА_5, представником, який відкриває депозитний рахунок на користь ОСОБА_3 було укладено Договір №526478-ДР-001 депозитного вкладу «Стандарт» строком на 3 місяці (92 дні) в національній валюті (без капіталізації процентів). (а.с 5-7).

Відповідно до п.п. 2.1. - 2.3. Договору, Банк відкриває Вкладнику депозитний рахунок №26304001/2630.0.106416.001, а Вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 200 000,00 грн. в національній валюті на умовах цього Договору. Депозит залучається з 26 листопада 2014р. до 26 лютого 2015р. (включно). Банк сплачує Вкладнику процентну ставку за користування Депозитом у розмірі 24,50 процентів річних.

У випадку розірвання цього Договору з ініціативи Вкладника, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 2,0% річних за весь період знаходження коштів на депозитному рахунку. (п. 3.7. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2015 року між ПАТ «Банк національний кредит» та ОСОБА_3 було укладено Договором про внесення змін №1 до Договору банківського вкладу «Стандарт» №526478-ДР-001 від 26.11.2014р., відповідно до умов якого сторони домовились внести зміни в п. 3.7. Договору та викласти його у наступній редакції, що випадку розірвання цього з ініціативи Вкладника, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 24,5% річних за весь період знаходження коштів на депозитному рахунку. (а.с. 9).

Судом встановлено, що 11 лютого 2015 року ОСОБА_3 звертався до позивача з заявою про дострокове розірвання депозитного Договору та повернення суми депозиту та нарахованих відсотків. (а.с. 8) та отримав кошти по вкладу за відповідною ставкою 24,5% (а.с. 12-15).

В письмових поясненнях представник позивача обґрунтував недійсність цього правочину з посиланням на норми ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Судом встановлено, що Постановою Правління Національного банку України №358 від 05.06.2015 року ПАТ «Банк національний кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних банків.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 114 від 05.06.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк національний кредит» з 08.06.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк національний кредит».

Постановою Правління Національного Банку України від 28.08.2015р. №563 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк національний кредит».

Статтею 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено тимчасову адміністрацію - як процедуру виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділі, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженою особи Фонду, є нікчемними.

Як вбачається із матеріалів справи, спірний договір банківського вкладу укладено 11 лютого 2015 року, який визнано позивачем нікчемним.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про систему гарантування вкладіфв фізичних осіб" у частині другій статті 38 якого передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Пунктом 1 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладіфв фізичних осіб" визначеноправочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що внесення змін до договору банківського вкладу, згідно з якими банк відмовляється від застосування зниженої процентної ставки при достроковій виплаті вкладу на вимогу вкладника, є відмовою банку від власних майнових вимог. Правочин щодо незастосування банком перерахунку нарахованих процентів за зниженою процентною ставкою спричиняє необгрунтовану виплату грошових коштів, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладіфв фізичних осіб" містить ознаки нікчемного правочину та вимагає застосування наслідків, передбачених ст. 216 ЦК України.

Вказаний висновок підтверджується висновком Верховного Суду України у справі № 6-1121цс17.

Положеннями ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно вимогч.1, ч.2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як встановлено ч.1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, враховуючи наведені положення закону, Договором про внесення змін №1 до Договору банківського вкладу «Стандарт» №526478-ДР-001 від 26.11.2014 року є недійсним (нікчемним), а тому не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу кошти в сумі 7660, 77 грн., у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 202, 215 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчук В.В. до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії, - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути Публічному акціонерному товариству "Банк Національний кредит" грошові кошти в сумі 7660,77 грн. (сім тисяч шістсот шісдесят) гривень 77 копійок, одержані за договором про внесення змін № 1 від 11.02.2015 року до Договору № 526478-ДР-001 депозитного вкладу "Стандартний" строком на 3 місяці (92 дні) в національній валюті ( без капіталізації процентів) від 26.11.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчук В.В. судовий збір у сумі 1218 грн.00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК