Справа № 237/3247/17
Провадження № 2/237/1767/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15.09.17 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Ліпчанського С.М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу припинення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюбних відносин дитина проживає матір'ю, позивачем по справі.

Відповідач участі в вихованні дитини не приймає, не цікавиться її життям, не переймається проблемами. Позивач стверджує, що відповідач чине перешкоди в наданні згоди на можливість в'їзду, виїзду сина за кордон, а також в можливості зміни місця реєстації дитини.

Позивач та відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач вказує, що з січня 2010 року по січень 2012 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації народжень 12.07.2011 року відділом державної реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим зроблено відповідний актовий запис за № 2408, відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1. Батьками вказано: ОСОБА_2, ОСОБА_1.

В судовому засіданні також встановлено, що позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Позивач стверджує, що вона бажає оздоровити дитину та поїхати відпочити за кордон. Також позивач разом з дитиною бажає змінити реєстацію місця проживання.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд керується наступним.

Згідно ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідками Максимільянівської сільської ради.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» громадянини України, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

З огляду на викладене та враховуючи, те що з народження дитини, відсутній спір щодо місця його проживання, оскільки за весь час проживання дитини із позивачкою відповідач із відповідним позовом до суду не звертався, суд приходить до висновку, що реєстрація дитини за адресою проживання його матері відповідає інтересам самої дитини, а відтак, позов цій частині слід задоволити.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

В силу положень вказаних нормативно-правових актів, судом здійснено висновок, що законодавством встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обовязках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обовязків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обовязки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.

Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки виїзд дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон відповідає інтересам дитини, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини, в той же час відповідач ОСОБА_2 не надає згоду на виїзд дітей за кордон, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

На підставі викладеного, ст. ст. 3, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 313 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на здійснення реєстрації місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою АДРЕСА_1, без згоди батька неповнолітнього ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 15.09.17 року