"03" квітня 2017 р. Справа № 363/372/17
УХВАЛА

03 квітня 2017 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чіркова Г.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Комплекс Агромарс» про зобовязання виплатити грошові кошти,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Комплекс Агромарс» про зобовязання виплатити преміальну складову заробітної плати в розмірі 30 685 грн. 20 коп.

У даній заяві позивач просить забезпечити позов та видати для цього виконавчі листи, посилаючись на те, що в провадженні Господарського суду Київської області перебувають справи про стягнення з відповідача грошових коштів, що може призвести до банкрутства підприємства та як наслідок вірогідності невиконання можливого рішення суду в цій справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України забезпечення позову допускається під час розгляду справи й виключно після відкриття в ній провадження, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Провадження в справі відкрито 30 січня 2017 року.

Так, згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується:

1.накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2.забороною вчиняти певні дії;

3.встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4.забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5.зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6.зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7.передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів.

Разом з тим, який саме вид забезпечення позову належить застосувати в заяві не зазначено.

З викладених у заяві доводів не можна дійти висновку, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду.

Посилання на вірогідність банкрутства підприємства відповідача підставою вважати неможливим виконання рішення суду в справі про трудовий спір в частині виплати заробітної плати працівникові бути не може. Вказані доводи заяви на вимогах Закону не ґрунтуються.

З цих підстав та з огляду на характер спірних правовідносин, мотиви викладені в заяві, суд не може дійти висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, а тому заява про це задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 151-153 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня отримання її копії шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя