Справа № 405/7032/17
Провадження № 2-з/405/86/17
УХВАЛА

24 листопада 2017 року.Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту і свідоцтва про право власності на житловий будинок недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 від 19.02.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4

Разом з зазначеним позовом позивачем до суду подано заяву, зареєстровану в суді 22.11.2017 року за вх. № 28387, в порядку забезпечення позову, в якій остання просить накласти арешт на будинок № 5 по вул. Українській в м. Кропивницькому.

Ухвалою суду від 24.11.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту і свідоцтва про право власності на житловий будинок недійсним повернуто позивачу для подання до належного суду за правилами виключної підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа.

Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову лише в разі перебування в провадженні суду відповідної справи (окрім забезпечення позову до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності - ч. 4 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене та беручи до уваги повернення позивачу ОСОБА_1, в звязку з порушенням правил виключної підсудності, позовної заяви про визнання заповіту і свідоцтва про право власності на житловий будинок недійсними, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок № 5 по вул. Українській в м. Кропивницькому, слід повернути заявнику, застосувавши за аналогією положення ст. 121 ЦПК України, якою передбачено порядок повернення позовної заяви позивачу.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 121 ЦПК України заява повертається, зокрема, у випадках, коли справа не підсудна цьому суду. Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Документи на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову позивачем суду не надавались, тому питання повернення судового збору судом не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 151, ч. 1 ст. 153, ст. 210, ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту і свідоцтва про право власності на житловий будинок недійсними - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова