У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.,

розглянувши заяву у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду.

Представник заявника ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява представника Ткаченко К. В. про розгляд справи у її відсутність, просить заяву про видачу виконавчого листа задовольнити на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотними поштовими повідомлення про отримання викликів до суду.

Неявка учасників судового процесу не перешкоджає розгляду справи по суті, що передбачено ч.1 ст. 389-9 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням положень ч.1 ст.56 Закону України «Про третейські суди».

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені заявником ПАТ «Універсал Банк» підстави для видачі виконавчого листа на виконання рішення Третейського суду, суд приходить до наступного.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

11 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №093-02008-2021, відповідно до умов якого, Кредитор зобов'язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 35000,00 швейцарських франків, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 9,95 % річних в порядку на умовах та в строки визначені цим Договором. (а.с. 4)

18 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №093-2008-2021 від 11 червня 2008 року, відповідно до умов якої забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Договором щодо погашення Кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій є: іпотека нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; порука фізичної особи - ОСОБА_2, ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1. (а.с. 17-32)

11 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №093-2008-2021-Р, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору №093-2008-2021 від 11 червня 2008 року.(а. с. 37-39)

18 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки б/н, відповідно до якого поручитель поручається перед Кредитором за виконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору №093-2008-2021 від 11 червня 2008 року та Додаткової угоди №б/н від 18 жовтня 2012 року до нього, укладеного між Кредитним та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед Кредитором за порушення зобов'язання Боржником. (а.с. 40-44)

25 вересня 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків (третейський суддя Волошинович О.П.) ухвалено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Присуджено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 17189,21 швейцарських франків; стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 4530,57 грн. витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (в редакції Закону України «Про внесення зміни до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 03.02.2011 р.), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Незалежно від предмета та підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Такі правові позиції висловлені у постановах Верховного Суду України від 02.09.2015 р. у справі № 6-856цс15, від 04.11.2015 р. у справі № 6-2074цс15, від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1716цс15, яка у відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» на розгляд до третейського суду може бути переданий спір за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону.

Споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. (п.23 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»)

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», далі Закон, фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать, серед іншого, кредитні спілки.

Фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. (п.3 ч.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»)

При вирішенні питання щодо підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду, суд враховує, що рішення третейського суду ухвалено після внесення зазначених змін до Закону, а виходячи з характеру спірних відносин та суб'єктивного складу сторін, що були предметом спору у третейському суді та стосуються виконання зобов'язань за Кредитним договором №093-2008-2021 від 11 червня 2008 року, укладених між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1, тобто в даному випадку ОСОБА_1 (Позичальник) є споживачем послуг банку, одержавши кредит на споживчі потреби, спір в третейському суді виник щодо стягнення заборгованості за споживчим кредитом, тому дана справа не підвідомча третейському суду відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», що дає підстави відмовити у видачі виконавчого листа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 389-10 ЦПК України.

Верховним Судом України також викладена правова позиція при прийнятті Постанови від 03.02.2016р. у справі №2630цс15, де вказано про те, що системний аналіз норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах. Незалежно від предмета й підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

В той же час, укладений з ОСОБА_2 договір поруки є забезпечувальними, тобто похідним зобов'язанням від основного договору, спір виник щодо стягнення заборгованості за споживчим кредитом, тому дана справа не підвідомча третейському суду відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди.

При цьому суд враховує, що видача виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду в частині лише одного із солідарних боржників, може призвести до різного обсягу відповідальності (суми боргу) в майбутньому, оскільки може скластись ситуація, що з основного боржника та поручителя (поручителів) буде стягнута різна сума боргу за одним і тим же кредитним договором за один і той же період, враховуючи ці обставини є підстави для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду в повному обсязі.

Згідно з Конституцією України Україна є демократичною, соціальною, правовою державою; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст. ст. 1, 3 Конституції України).

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

При вирішенні питання щодо підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд враховує, що рішення третейського суду, яке пред'явлено до компетентного суду для примусового виконання, ухвалено після внесення зазначених змін до Закону України «Про третейські суди», а виходячи з характеру спірних відносин, що були предметом спору у третейському суді та стосуються стягнення заборгованості за кредитним договором, ці відносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», тому дана справа не підвідомча третейському суду відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», що дає підстави відмовити у видачі виконавчого листа на виконання рішення третейського суду на підставі п. 2 ч.1 ст.389-10 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, заява Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду є необґрунтованою, та такою що не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись п.14 ст.6, п.2 ч.6 ст. 56 ЗУ «Про третейські суди», ст.ст. 209-210, 389-9, 389-10, 389-11 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду.

Роз'яснити учасникам процесу, що після набрання законної сили ухвалою про відмову у видачі виконавчого листа спір між сторонами може бути вирішений судом у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з моменту винесення ухвали про відмову у видачі виконавчого листа.

С у д д я