АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5535/15-ц 22-ц/774/1491/К/17
Справа № 210/5535/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1491/К/17 суддя Чайкіна О.В.
Категорія - 54 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Аапеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Кислиці І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" Відокремлений структурний підрозділ "Криворізька пасажирська вагонна дільниця" про поновлення порушеного права, поновлення на роботі та стягнення грошових сум.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3,

представник відповідача Державного підприємства "Придніпровська залізниця" Відокремлений структурний підрозділ "Криворізька пасажирська вагонна дільниця" - Луценко Сергій Анатолійович, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" Відокремлений структурний підрозділ "Криворізька пасажирська вагонна дільниця" про поновлення порушеного права, поновлення на роботі та стягнення грошових сум.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідно до заяви від 15.08.2005 року позивач була прийнята до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» Відокремленого структурного підрозділу «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» провідником пасажирського вагону на умовах роботи по контракту, про що був виданий наказ №712/ОС від 15.08.2005 року. 15.08.2005 року відповідач у справі уклав з позивачем контракт № 1525 про прийняття її на роботу за посадою провідника пасажирського вагону. Відповідно до п. 1.1. Контракту - цей контракт є строковим трудовим договором, а саме відповідно до п.9.1 Контракту строк його дії встановлювався з 15.08.2005 року по 15.08.2006 рік. Пунктом 8.6. контракту передбачено, що за два місяці до закінчення строку чинності контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк. Проте, після закінчення строку дії Контракту - 15.08.2006 року, строк дії цього контракту не продовжувався та не укладався на новий строк. У 2009 році, наказом № 161 /ОС «Про припинення трудового договору» позивач була звільнена за прогул без поважних причин згідно п.4 ст. 40 КЗпП України. Вона звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 р. по справі №2-392/10/0408 позов задоволено частково. Позивача поновлено на роботі в якості провідника пасажирського вагону Державного підприємства «Придніпровська залізниця» з 13.04.2009р. Стягнуто з Державного підприємства «Придніпровська залізниця», на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2009р. по 07.04.2010р. в сумі 24113 грн. 04 коп., також стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. 22 квітня 2010 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу ухвалив по справі додаткове рішення, яким рішення суду від 14.04.2010 року допустив до негайного виконання в частині поновлення позивача на роботі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 року, апеляційні скарги позивача та відповідача у справі відхилено, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року залишено без змін. Ухвалені у справі судові рішення - рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 року відповідачем в касаційному порядку не оскаржені. 14.05.2010 року, згідно наказу Відповідача № 260ЮС «Про поновлення на роботі за постановою суду», позивача поновлено на посаді провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу № 2 /392/10/0408 від 14.04.2010 року. Згідно наказу від 14.05.2010 року № 260ЮС «Про поновлення на роботі за постановою суду" від 14.05.2010 року зроблено запис № 29 у трудовій книзі, про поновлення позивача на посаді провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту на підставі рішення Дзержинського районного суду №2/392/10/0408 від 14.04.2010 року. Проте, з наказом від 14.05.2010 року № 260/ОС «Про поновлення на роботі за постановою суду» та записом № 29 трудової книжки позивач не ознайомлена. 14.05.2010 року з позивачем було укладено контракт № 2459 строком до року. Строк дії вказаного контракту було подовжено додатковою угодою №1 від 14.03.2011 року до 30.09.2011 року. Після укладення додаткової угоди позивач мала на меті оспорити укладення контракту та додаткової угоди, проте не встигла це зробити у зв'язку з серцевим нападом (інфаркт міокарду), який стався 30.06.2011року. 30. 09. 2011 року, згідно наказу №Ю07ЮС «Про припинення трудового договору (контракту)», позивача звільнено по закінченню строку трудового договору, згідно п.2 ст.36 КЗпП України. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 квітня 2014 року позивачу в позові про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав, зобов'язання «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця внести зміни в Наказ від 14.05.2010 р. № 260ЮС, а саме з тексту Наказу «Поновити ОСОБА_2 на посаді провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту з 13.04.2009 року виключити слова «на умовах роботи по контракту», визнання недійсним укладення контракту № 2459 від 14.05.2010 року та додаткової угоди 1 від 14.03.2011 року, визнання незаконним Наказу № 1007ЮС від 30.09.2011 року, поновленні ОСОБА_2 на роботі провідником пасажирського вагону ДП «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця, стягненні з ДП «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця на користь ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 78 491, 03 грн. відмовлено.

Просила суд: поновити їй строк звернення до суду за захистом порушеного права, поновити їй порушене право гарантоване Конституцією України - право на труд, визнати недійсним укладення контракту №2459 від 14.05.2010 року та додаткової угоди №1 від 14.03.2011 року, визнати незаконним наказ №Ю07/)С від 30.09.2011 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та неврахування судом її тривалого перебування на лікарняних, що стало причиною пропуску строку для звернення до суду за захистом порушеного права. Також, зазначає, що суд порушив її права та не дав можливості викликати свідків для дачі пояснень по справі.

Крім того, зазначає, що додаткову угоду №1 до контакту №1525 від 15.08.2005 року вона не підписувала, що могло бути підтверджено шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи, однак, у зв'язку з юридичною необізнаністю, вона таке клопотання у суді першої інстанції не заявляла.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача Державного підприємства "Придніпровська залізниця" Відокремлений структурний підрозділ "Криворізька пасажирська вагонна дільниця" - Луценка С.А., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.08.2005 року ОСОБА_2 була прийнята до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» Відокремленого структурного підрозділу «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» провідником пасажирського вагону на умовах роботи по контракту, про що був виданий наказ № 712/ОС від 15.08.2005 року(а.с.18).

15.08.2005 року між ОСОБА_2 та Державним підприємством «Придніпровська залізниця» Відокремленого структурного підрозділу «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» укладено Контракт № 1525 про прийняття її на роботу за посадою провідника пасажирського вагону.

Відповідно до п. 1.1. Контракту - цей контракт є строковим трудовим договором, а саме відповідно до п.9.1 Контракту строк його дії встановлювався з 15.08.2005 року по 15.08.2006 рік.

Пунктом 8.6. Контракту передбачено, що за два місяці до закінчення строку чинності контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк.

15.08.2006 року з позивачем ОСОБА_2 була укладена додаткова угода №1 до контракту №1525 від 15.08.2005 року та продовжено строк його дії до 15.09.2009 року.

13.04.2009 року, наказом № 161/ОС «Про припинення трудового договору» ОСОБА_2 була звільнена за прогул без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.18).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» та поновлено її на роботі в якості провідника пасажирського вагону Державного підприємства «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» з 13.04.2009 року. Стягнуто з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2009р. по 07.04.2010р. в сумі 24113 грн. 04 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000грн. (а.с. 22-25).

Додатковим рішення цього ж суду від 22.04.2010 року допущено рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 року апеляційні скарги позивача та відповідача у справі відхилено, а рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року залишено без змін.

14.05.2010 року наказом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» № 260/ОС «Про поновлення на роботі за постановою суду» ОСОБА_2А була поновлена на посаді провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року.

Згідно наказу від 14.05.2010 року № 260/ОС «Про поновлення на роботі за постановою суду» у трудовій книзі позивача зроблено запис № 29 про поновлення її на посаді провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту на підставі рішення Дзержинського районного суду №2/392/10/0408 від 14.04.2010 року (а.с.18).

14.05.2010 року між позичаєм ОСОБА_2 та Державним підприємством «Придніпровська залізниця» Відокремленого структурного підрозділу «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» укладено Контракт № 2459 із строком дії до 14.05.2011 року, який Додатковою угодою №1 від 14.03.2011 року було продовжено до 30.09.2011 року (а.с.26-29).

24.06.2011 року позивачу ОСОБА_2 адміністрацією відповідача було вручено повідомлення про те, що, у зв'язку із закінченням 30.09.2011 року терміну дії контракту №2459, на новий строк він продовжуватись не буде, тому вона буде звільнена з займаної посади на підставі п.2 ст.36 КЗпП України.

30.09.2011 року наказом №1007/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)» позивач ОСОБА_2 була звільнена з займаної посади по закінченню строку дії укладеного контракту, згідно п.2 ст.36 КЗпП України.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 04 квітня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2014 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» Відокремленого структурного підрозділу «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав, зобов'язання «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця внести зміни в Наказ від 14.05.2010 р. № 260ЮС, а саме з тексту Наказу «Поновити ОСОБА_2 на посаді провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту з 13.04.2009 року виключити слова «на умовах роботи по контракту», визнання недійсним укладення контракту № 2459 від 14.05.2010 року та додаткової угоди 1 від 14.03.2011 року, визнання незаконним Наказу № 1007ЮС від 30.09.2011 року, поновленні ОСОБА_2 на роботі провідником пасажирського вагону ДП «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця, стягненні з ДП «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця на користь ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 78 491, 03 грн. (а.с. 34-42).

Спір виник з приводу законності Контракту № 2459 від 14.05.2010 року, Додаткової угоди до нього від 14.03.2011 року та наказу №1007/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)» від 30.09.2011 року, а також щодо наявності правових підстав для поновлення позивачу позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та відсутності правових підстав для поновлення позивачу пропущеного процесуального строку для звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Порядок укладення контрактів визначено Положенням про порядок укладання контрактів при прийнятті на роботу працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року №170 з наступними змінами та доповненнями.

Частиною 3 статті 15 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що працівники залізничного транспорту загального користування, які здійснюють обслуговування пасажирів, працевлаштовуються на підприємства пасажирського залізничного транспорту загального користування за контрактною формою трудового договору. Перелік категорій працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Серед Переліку категорій та посад працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року №764, наявна посада провідника пасажирського вагону.

14.05.2010 року з позичаєм ОСОБА_2, на підставі наказу №260/ОС «Про поновлення на роботі за постановою суду», було укладено контракт №2459 із строком дії до 14.05.2011 року, який Додатковою угодою №1 від 14.03.2011 року було продовжено до 30.09.2011 року.

Отже, укладення оспорюваного контракту не суперечить вимогам чинного трудового законодавства України, а тому доводи позивача ОСОБА_2 про його недійсність є необґрунтованими і суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення цих позовних вимог.

Згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення його строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

24.06.2011 року відповідач повідомив позивача ОСОБА_2 про те, що, у зв'язку із закінченням 30.09.2011 року терміну дії контракту №2459, на новий строк він продовжуватись не буде, тому вона буде звільнена з займаної посади на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, тобто наказ №1007/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)» від 30.09.2011 року відповідає вимогам п.2 ст.36 КЗпП України та не порушує трудових прав позивача.

Зазначені обставини було встановлено рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 04 квітня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2014 рок та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2014 року (ас. 34-42), а тому суд не має правових підстав для повторного дослідження цих обставин, у зв'язку з чим колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Установлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються.

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Разом з тим, якщо строк звернення до суду, установлений статтею 233 КЗпП України, пропущено без поважних причин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском зазначеного строку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про поновлення їй строку звернення до суду за захистом порушеного права, адже, як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_2 знала, як про оспорюваний контракт, так і про наказ про її звільнення, задовго до звернення до суду з даним позовом (навіть вже зверталася до суду з позовними вимогами про визнання їх недійсними - а.с. 34-42) та нею не надано суду належних та допустимих доказів поважності пропуску строку на звернення до суду за захистом порушених, з її думки, прав, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність поважних причин для поновлення такого строку.

Отже, зважаючи на відсутність поважних причин для поновлення пропущеного строку для звернення до суду з цими позовними вимогами, заявлені позовні вимоги про визнання недійсними Контракту № 2459 від 14.05.2010 року та Додаткової угоди до нього від 14.03.2011 року, скасування наказу №1007/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)» від 30.09.2011 року не можуть бути задоволені.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачем ОСОБА_2 було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо встановлення особи, яка підписала від імені ОСОБА_2 Контракт №2459 від 14.05.2010 року, заяву про продовження цього Контракту та Додаткової угоди №1 від 14.03.2011 року, яке було відхилено колегією суддів, як таке, що не має правового значення для вирішення даного спору.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 вже зверталась до суду з позовними вимогами до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" Відокремлений структурний підрозділ "Криворізька пасажирська вагонна дільниця" про визнання недійсним укладення контракту №2459 від 14.05.2010 року та Додаткової угоди №1 від 14.03.2011 року, визнання незаконним наказ №Ю07/)С від 30.09.2011 року з інших підстав, та їй було відмовлено у задоволенні цих позовних вимог (а.с. 34-42). При цьому, позивач зазначала про те, що вона не мала вільного волевиявлення на укладення контракту та додаткової угоди до нього та мала намір їх оспорити після укладення (а.с. 34- зворот), що ставить під сумнів доводи позивача про те, що нею не підписувалися зазначені документи.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не підписувала Додаткову угоду №1 до контакту №1525 від 15.08.2005 року, що могло бути підтверджено шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки, законність Додаткової угоди №1 до контакту №1525 від 15.08.2005 року взагалі не є предметом даного спору та з'ясування цього питання не має правового значення для вирішення справи по суті.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: