АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/5984/16-ц
Провадження № 22-ц/792/647/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Талалай О.І., Корніюк А.П.

секретар Філіпчук О.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів. Мотивував тим, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 15.09.2015 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі по 600 грн. щомісяця на кожну дитину. Зазначав, що син ОСОБА_5 на даний час проживає з ним та перебуває на його утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач просив змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з нього на користь відповідача на утримання дітей, та стягнути аліменти з нього на користь ОСОБА_1 на утримання доньки в розмірі 600 грн. щомісяця до її повноліття, припинити стягнення аліментів на сина ОСОБА_3; стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 600 грн.

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2017 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів на дитину, які присуджені з ОСОБА_2 рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2015 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 09 грудня 2016 року і до повноліття сина. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення про розподіл витрат між сторонами відповідно до чинного законодавства. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, а тому судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачу - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна з таких підстав.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно із главою 8 розділу I ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону (в редакції, чинній на час подачі позову), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. З 01.01.2017 року набули чинності зміни до Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду.

У відповідності до розяснень, викладених у п. 13, 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат (частина друга статті 88 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 09.12.2016 року було сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 к. (а.с. 1). Обєктом справляння судового збору є позовна вимога про зміну розміру аліментів. Відповідно, при задоволенні позовних вимог в цій частині, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову.

З огляду на те, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина задоволені частково, а позивач щодо вимог про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 426 грн. 62 к. (66,6%). На час ухвалення рішення розмір ставки судового збору щодо позовних вимог майнового характеру, поданих фізичною особою, встановлено 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

А тому, рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2017 року в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 к. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 426 грн. 62 к. судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча/підпис/ ОСОБА_6

Судді:/підписи/ ОСОБА_7

ОСОБА_8

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Провадження № 22-ц/792/647/17

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 50