АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9713/16-ц Головуючий у 1-й інстанції - Жук М.В.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/3941/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Андрієнко А.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа: Комунальне підприємство «Житлосервіс «Оболонь», про визначення порядку користування квартирою та розділення особових рахунків по оплаті комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року у позові ОСОБА_1, яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа: Комунальне підприємство «Житлосервіс «Оболонь», про визначення порядку користування квартирою та розділення особових рахунків по оплаті комунальних послуг- відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач та його представник проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1, яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_6, третя особа: КП «Житлосервіс «Оболонь», про визначення порядку користування квартирою та розділення особових рахунків по оплаті комунальних послуг.

Посилаються на те, що вони та відповідач у справі є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1. Спірна квартира має 50,6 кв. м загальної площі та складається з двох кімнат житловою площею 30,4 кв. м.

Оскільки між сторонами виникають конфлікти щодо порядку користування спірною квартирою, розрахунків за комунальні послуги, позивачі з урахуванням уточнених позовних вимог просять встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, а також розділити особовий рахунок між сторонами.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.04.2011 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних частках по 1/5 кожному (а.с. 6).

Як вбачається з технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 та довідки Київського МБТІ про показники об'єкта нерухомості від 10.02.2011 року, загальна площа спірної квартири становить 50,6 кв. м, житлова площа 30,4 кв. м, балкон 1,9 кв. м, дві житлові кімнати розмірами 11,4 кв. м, та 19 кв. м, кухня площею 7,8 кв. м, ванної 2,6 кв. м, вбиральні 1 кв. м, коридору 6,9 кв. м (а.с. 4).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 358 ЦК Україниправо спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За змістом статей 47, 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Згідно змісту Порядку застосування в м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Виконкому Київської міської ради народних депутатів та Президії Київської міської ради профспілок від 15.07.1985 року № 582 в Києві рівень середньої забезпеченості жилою площею на одну особу дорівнює 9 кв. м, а норма жилої площі для визнання особи такою, що потребує поліпшення житлових умов визначається як 7,5 кв. м.

Враховуючи, що у спірній квартирі проживають п'ять осіб, а жила площа квартири становить 30,4 кв. м, то встановлення порядку користування цією квартирою призведе до погіршення житлових умов цих осіб, що не допускається законодавством.

Крім того, порядок користування спірною квартирою, який просять визначити позивачі не відповідає їх часткам у праві власності на цю квартиру та призведе до суттєвого обмеження прав інших співвласників, виходячи з розміру належної їм частки у спірному майні, а тому визначити частку кожного співвласника у спірній квартирі, що може бути надана кожному у володіння та користування, яка б не обмежувала права інших співвласників, передбачені ст.ст. 317, 319 ЦК України щодо права власника користуватись майном на власний розсуд, неможливо.

Також судом не взято до уваги як підставу для встановлення порядку користування квартирою наявність спору між сторонами щодо несення витрат на її утримання, оскільки даний спір підлягає вирішенню в загальному порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог п.1 ч.4 ст.174 ЦПК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки уточнені позовні вимоги викладені позивачами некоректно та без врахування площі місць загального користуванні у квартирі.

В уточненнях до позовної заяви (а.с.63) позивачі просили визначити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 наступним чином:

- визначити за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 кімнату площею 19,0 кв.м.;

- визначити за відповідачем та його сином кімнату площею 11,4 кв.м.

Проте, слід зазначити, що син відповідача не був залучений до розгляду вказаної справи, а в самій уточненій заяві навіть не зазначено його прізвище, ім'я та по-батькові.

Крім того, за межами позовних вимог позивачів лишилися не зазначеними вимоги про визначення порядку користування місцями загального користування у спірній квартирі, а саме: балкон - 1,9 кв. м, кухня - 7,8 кв. м, ванна - 2,6 кв. м, вбиральня -1 кв. м, коридор - 6,9 кв. м.

Таким чином, позовні вимоги викладені позивачами некоректно, а тому у суду не було можливості визначити належний порядок користування квартирою з урахуванням часток сторін.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач не приймає участі в утриманні квартири, не сплачує житлово - комунальних платежів, колегія суддів також не приймає до уваги, з огляду на те, що вказані доводи жодним чином не пов'язані з предметом позову, а можуть бути підставою для звернення з окремим позовом до суду.

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо неможливості спільного володіння та користування майном не підтверджені належними та допустимими доказами відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України, оскільки надані позивачами документи свідчать лише про неприязні стосунки та непорозуміння між мешканцями квартири.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4- відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді