МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________
Номер провадження № 2-п/521/105/17
УХВАЛА

21 квітня 2017 року м.Одеса

Малиновський районний суду м. Одеси у складі:

судді Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засідання Славової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

14.06.2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про перегляд заочного рішення по вищевказаній справі.

В обґрунтування заяви відповідач послалась на те, що суд при ухваленні рішення суд неналежно повідомив його про розгляд справи, а докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечував, пославшись на відсутність правових підстав, визначених ч.1 ст. 232 ЦПК України для перегляду заочного рішення,

Дослідивши подану заяву, матеріали цивільної справи №2-6661/2010, доводи представників сторін, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 2.02.2015 року заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей стягнуті аліменти.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом зазначеної норми процесуального закону такі обставини повинні бути у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідач ОСОБА_2 був повідомлена про розгляд даної цивільної справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання.

Вказані обставини підтверджуються паспортними відомостями відповідача, поштовим повідомлення №16035 від 12.11.2015 року, за яким судова повістка за відсутністю фактичного проживання відповідача в місці проживання в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України була вручена ТОВ «Жилсервіс». ТОВ підтвердило такі обставини в розписці до судової повістки.

Таке єдине можливе за матеріалами справи повідомлення відповідача відповідає вимогам статті 77 ЦПК України.

Обставини, на які заявник посилається, стверджуючи, що вони мають істотне значення для правильного вирішення справи, спростовуються дослідженими при ухваленні рішення доказами.

Так, зокрема, на час розгляду заяви ОСОБА_2, хоча офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, виконує рішення про стягнення аліментів, що не заперечувалось його представником в судовому засіданні.

Мінімальна заробітна плата з часу ухвалення заочного рішення суду збільшилась до 3200 грн.

Жодних доказів на підтвердження виникнення між відповідачем та його батьками відносин утримання (яке має місце в разі потреби батька в матеріальній допомозі в силу непрацездатності, відсутності інших членів сім*ї чи родичів, які в силу закону зобовязані утримувати його, наявності у дитини можливості надавати таки матеріальну допомогу) в процесі розгляду заяви судом не встановлено.

Самі по собі довідки про пенсійний вік та стан здоровя батьків вказаних обставин не доводять.

Перебування відповідача у шлюбі та оренда житло, за наявності вищевикладених обставин, не можуть бути підставою для перегляду заочного рішення.

Розглядаючи заяву суд враховує також думку Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, за змістом якої при вирішенні питання про розміру аліментів, судами мають бути враховані не тільки вимоги, визначені ст.192 СК України, а й інші обставини, які відповідають реаліям життя.

Окрім того, суд вважає, що рішення суду втрачає справедливість, якщо воно суперечить вимогам моралі. Зазначене особливо стосується справ про стягнення аліментів з урахуванням встановленого законом мінімуму, який не відповідає реаліям життя, тим більше, коли вирішується спір про стягнення аліментів на утримання дитини інваліда.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, судом не встановлено сукупності підстав, передбачених ч.1 ст. 232 ЦПК України, які тягнуть перегляд заочного рішення.

При таких обставинах, заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення в порядку п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_3 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Розяснити учасникам цивільного процесу, що вони не позбавлені права на оскарження заочного рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України до апеляційного суду Одеської області.

Суддя С.В. Маркарова