АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2496/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області у складі: Сіренка Ю.В., Пономаренка В.В., Ювшина В.І.

секретар Наконечна М.М.

представника відповідачів Стойко А.Ю.

представника третьої особи Костюк Т.С.

розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Пироженко В.Д., по справі за позовом ОСОБА_7 до голови Черкаської міської ради Бондаренка Анатолія Васильовича, Черкаської міської ради, треті особи: комунальне некомерційне підприємство «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», перша Черкаська міська лікарня Черкаської міської ради, департамент соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування витрат на лікування, повний текст рішення виготовлено 21.11.2017 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до голови Черкаської міської ради Бондаренка А.В., Черкаської міської ради, треті особи: комунальне некомерційне підприємство «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», перша Черкаська міська лікарня Черкаської міської ради, департамент соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування витрат на лікування, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.06.2017 року позивачем було подано заяву на ім'я голови Черкаської міської ради Бондаренка А.В. про відшкодування коштів в розмірі 2244,13 грн., які були витрачені позивачем на стаціонарне лікування, яке він проходив у відділенні ендокринології першої Черкаської міської лікарні Черкаської міської ради з 15.05.2017 року по 26.05.2017 рік, та про відшкодування 50% вартості медичних препаратів, які були використані позивачем під час амбулаторного лікування, оскільки, як у першому так і в другому випадку він сплатив 100% вартість усіх приписаних йому препаратів та інших матеріалів.

01.07.2017 року позивач отримав лист від 26.06.2017 року за підписом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради І.А. Коломійця в якому зазначив, що лікування було призначено згідно протоколів лікування даного захворювання. А також висловив сподівання, що проведення медичної реформи по галузі охорони здоров'я дасть можливість поліпшити ситуацію в лікувальних закладах.

У зв'язку з чим просив суд стягнути з голови Черкаської міської ради Бондаренка А.В. на користь позивача 2444,13 грн. витрат на лікування. 16.11.2017 року ОСОБА_7 подав до суду доповнення до позову та просив суд стягнути з відповідачів на його користь 2398,47 грн. з яких: 2260,79 грн. - основний борг; 137,68 грн. - інфляційні втрати та 3% річних.

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права і просить скасувати рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2017 року і ухвалити нове рішення, яким в заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 перехідних положень до ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України дана справа за ціною позову 2380 гривни 87 коп. віднесена до категорії малозначимих справ.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_7 до голови Черкаської міської ради Бондаренка А.В., Черкаської міської ради, треті особи: комунальне некомерційне підприємство «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», перша Черкаська міська лікарня Черкаської міської ради, департамент соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування витрат на лікування, суд першої інстанції прийшов до висновку, що голова Черкаської міської ради Бондаренко А.В., та Черкаська міська рада не можуть нести матеріальну відповідальність за ненадання позивачу безкоштовного лікування та отримання безкоштовних ліків при здійсненні своїх повноважень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_7 являється інвалідом другої групи. З 15.05.2017 року по 26.05.2017 року позивач находився на стаціонарному лікуванні у ендокринологічному відділенні КНП«ПЧМЛ»ЧМР.

07.06.2017 року позивачем було подано заяву на ім'я голови Черкаської міської ради Бондаренка А.В. про відшкодування вартості медичних препаратів і витратних матеріалів, які були застосовані під час його стаціонарного лікування, за які він сплатив власні кошти та 50% вартості медичних препаратів, які були використанні під час амбулаторного лікування.

Листом від 26.06.2017 року заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради І.А. Коломієць повідомив, що при госпіталізації позивача в ендокринологічне відділення КНП «Перша Черкаська міська лікарня 15.05.2017 року» його ознайомили із запропонованим планом лікування. Заперечень не пред'являв, надав добровільну згоду на проведення діагностики лікування та проведення операції зі знеболювальним.

05.07.2017 року ОСОБА_7 звернувся з заявою на ім'я директора комунального некомерційного підприємства «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» про надання безкоштовних ліків, однак вказаний заклад своїм листом № 677 від 10.07.2017 року повідомив позивачу, що фінансування комунального некомерційного підприємства «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» проведено лише на 5,27% від потреби на 2017 рік, тому вказаний заклад не може забезпечити пацієнтів медикаментами за пільговими рецептами в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалід може відмовитися від того чи іншого виду соціальної допомоги, якщо вона не повною мірою відповідає його потребам. У такому разі інвалід вправі самостійно вирішувати питання про забезпечення себе конкретним видом допомоги за рахунок власних коштів з урахуванням компенсації вартості аналогічного виду соціальної допомоги, що подається державним органом.

Згідно з ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування.

Охорона здоров'я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Конституційний Суд України в рішенні від 29 травня 2002 року №10-рп/2002 роз'яснив, що положення частини третьої статті 49 Конституції України «у державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно» треба розуміти так, що у державних та комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається всім громадянам незалежно від її обсягу та без попереднього, поточного або наступного їх розрахунку за надання такої допомоги.

Поняття медичної допомоги, умови запровадження медичного страхування, у тому числі державного, формування і використання добровільних медичних фондів, а також порядок надання медичних послуг, які виходять за межі медичної допомоги, на платній основі у державних і комунальних закладах охорони здоров'я та перелік таких послуг мають бути визначені законом.

Водночас медичне обслуговування - це діяльність закладів охорони здоров'я та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоров'я, що не обов'язково обмежується медичною допомогою.

Статтею 6 Основ законодавства про охорону здоров'я передбачено, що кожний громадянин України має право на охорону здоров'я, що, зокрема, включає кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров'я; оскарження неправомірних рішень і дії працівників, закладів та органів охорони здоров'я.

Відповідно до ст. 8 Основ законодавства про охорону здоров'я держава визнає право кожного громадянина на охорону здоров'я і забезпечує його захист. Кожен громадянин має право на безоплатне отримання у державних та комунальних закладах охорони здоров'я медичної допомоги, до якої належать: екстрена медична допомога; первинна медична допомога; вторинна (спеціалізована) медична допомога, що надається за медичними показаннями у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я; третинна (високоспеціалізована) медична допомога; паліативна допомога.

Частиною четвертою цієї статті встановлено, що у разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров'я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов'язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди.

Судовий захист права на охорону здоров'я здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Держава зобов'язана також створити умови для реалізації прав інвалідів та забезпечити їх соціальний захист.

Відповідно до статті 36 Закону України від 21.03.1991 року №875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» медичне забезпечення інвалідів здійснюється у вигляді грошових виплат, забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами.

Лікувальні заклади є бюджетними установами і закупівлю медикаментів здійснює за бюджетні кошти, незалежно від того, куди ці ліки потім направляються: чи на потреби лікарні, чи на відпуск за пільговими рецептами, такі закупівлі відносяться до державних закупівель та здійснюється відповідно до ЗУ «Про публічні закупівлі» № 922-VІІІ від 25.12.2015 року.

Пунктом 2 Постанови КМ України «Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань» від 17.08.1998 р. № 1303 зі змінами та доповненнями визначено, що відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб провадиться аптеками за рецептами, виписаними лікарями лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання цих осіб.

Пунктом 3 вказаної постанови визначено, що витрати, пов'язані з відпуском лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах, провадяться за рахунок асигнувань, що передбачаються державним та місцевими бюджетами на охорону здоров'я.

Таким чином, лікарські засоби для пільгових категорій населення відпускаються безоплатно та з оплатою 50% їх вартості у разі амбулаторного лікування за призначенням лікарів в межах наявного фінансування з місцевих бюджетів.

Кошти, виділені з місцевого бюджету на лікарські засоби для пільгових категорій населення на амбулаторне лікування на 2017 рік повністю використані.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що голова Черкаської міської ради Бондаренко А.В., та Черкаська міська рада не можуть нести відповідальність за ненадання позивачу безкоштовного лікування та отримання безкоштовних ліків при здійсненні своїх повноважень, так як вони діяли виключно в межах видатків місцевого бюджету.

Посилання апелянта на порушення відповідачами своїх обов'язків за зобов'язаннями є безпідставними, так як між сторонами по справі у відповідності до статей 509 та 11 ЦК України не виникло ніяких зобов'язань.

Інші доводи ОСОБА_7, викладені в апеляційній скарзі, перевірені судом апеляційної інстанції та визнані безпідставними.

Описки та помилки в судовому рішенні виправляються судом який ухвалив рішення за правилами статті 269 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 258-259, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2017 року відхилити, а рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

В.В.Пономаренко

Ю.В.Сіренко

В.І.Ювшин