печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2017 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі - Медведєвій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Публічного акціонерного товариства «СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК» - Гончаренко Є.В. про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК» до ОСОБА_3 за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечного договору,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечного договору.

13.12.2017 року представником позивача подано заяву в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «МАНАМЕДІКУС» вчиняти дії щодо відчуження квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити органам державної реєстрації прав та нотаріусам, як спеціальним суб'єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти дії, пов'язані з проведенням реєстрації прав власності, передачу в іпотеку (заставу) щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заява про забезпечення позову не містить обґрунтування, як саме незастосування забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, та не вказано правових підстав для забезпечення вищезазначеного позову шляхом заборони ТОВ «МАНАМЕДІКУС» вчиняти дії щодо відчуження квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити органам державної реєстрації прав та нотаріусам, як спеціальним суб'єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти дії, пов'язані з проведенням реєстрації прав власності, передачу в іпотеку (заставу) щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, оскільки ТОВ «МАНАМЕДІКУС» не є стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 149,150 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача Публічного акціонерного товариства «СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК» - Гончаренко Є.В. про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК» до ОСОБА_3 за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечного договору.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Остапчук Т.В.