27.12.17 Провадження 4-с/235/36/17
Справа 235/6304/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі:

головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Придворовій В.В.

за участю заявника ОСОБА_1, державного виконавця Клещевнікова М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «КВАНТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за порушення строків виплати заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 05.10.2017 року звернувся до суду зі скаргою на рішення головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2. В обґрунтуванні скарги зазначив, що постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 15.10.2014 р. було закінчено виконавче провадження № 30753832 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1120 виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 22.05.2002 р. про стягнення з ВАТ «Квант» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2921,24 гривень.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 15.10.2014р. було закінчено виконавче провадження № 30753983 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1120 виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 22.05.2002р. про стягнення з ВАТ «КВАНТ» на його користь компенсації за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 888,11 гривень.

Вказані дві постанови прийняті на підставі то, що стягувачем (ОСОБА_1Є.) не предявлено виконавчий документ за відновленим виконавчим провадженням на підставі п. 13 ч. 1 ст. 49 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважає що вказані дві постанови підлягають скасуванню.

ОСОБА_1 не було відомо до 26.10.2016р. про винесення цих двох постанов про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2014р. головним державним виконавцем Клещевніковим М.І.., оскільки він не отримував у 2014 році, у 2015 році, у 2016 році поштою жодного простого листа, жодного рекомендованого листа з відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції з вище вказаними двома копіями постанов головного державного виконавця Клещевнікова М.І. та з двома супровідними листами, оскільки не був повідомлений належним чином головним державним виконавцем у 2014р., у 2015р., у 2016р.. про винесення цих двох постанов про закінчення виконавчого провадження не мав можливості оскаржити ці дві постанови про закінчення виконавчого провадження у десятиденний строк.

Про існування цих двох постанов про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2014р. ОСОБА_1 стало відомо лише 26.10.2016р. після третього особистого відвідування (у 2016р.) Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області і після подання ним 16.09.2016р. у Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби письмової заяви з проханням про ознайомлення з матеріалами цих двох виконавчих проваджень за двома виконавчими листами № 2-1120, виданих Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 22.05.2002р, більш того 19.09.2016р. при особистому відвідуванні Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головним державним виконавцем Клещевніковим М.І. було усно відмовлено з ознайомленням матеріалів цих двох виконавчих пролежень, оскільки головний державний виконавець Клещевніков М.І. не знайшов їх у архіві з 16.09.2016р. (з моменту подання письмової зави про знайомлення з матеріалами цих двох виконавчих проваджень).

Більш того, у двох супровідних листах про надсилання на адресу стягувача вище вказаних постанов про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2014р.. (які знаходяться у матеріалах цих двох виконавчих проваджень на зворотному боці аркуша паперу, що і відповідні постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2014р., а не на окремому аркуші паперу, як того вимагають норми законодавства і діловодства) відсутні: вхідний номер, вихідний номер, дата, підпис в. о. начальника відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, що свідчить про те, що вказані супровідні листи зовсім не надсилались поштою і не були зареєстровані у книзі обліку вихідної кореспонденції відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції.

До теперішнього часу, на протязі більш ніж чотирнадцяти років, рішення по справі № 2-1120/2002 від 22.05.2002р. Красноармійського міськрайонного суду зовсім не виконане відділом ДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції, стягувач до теперішнього часу з 24 червня 2002 року не отримав жодних грошових коштів, які по рішенню суду (яке набрало законної сили) стягнуті на його користь з ВАТ «КВАНТ» по заборгованості по заробітній платі в сумі 2921,24 грн. та по компенсації за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 888,11 грн., що є грубим порушення його конституційних прав, які гарантуються ст.ст. 43, 3, 22,48 Конституції України.

Після 12.12.2012р. з Державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного правління юстиції не отримав два виконавчі листи № 2-1120/2002 від 22.05.2002р. або два їх дублікати № 2-1120/2002 від 06.12.2011р., які він вручив у відділ державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції 21.05.2012р., де знаходяться вище вказані виконавчі листи або їх дублікати по вищевказаному рішенню суду стягувану невідомо.

Підставою для закінчення виконавчого провадження, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» може бути лише повідомлення належним чином стягувача про винесення головним державним виконавцем Клещевніковим М.І. постанови про закінчення виконавчого провадження.

Більш того, у 2014 році, у 2015 році, у 2016 році ОСОБА_1 не отримував жодного простого листа, жодного рекомендованого листа через пошту з трьома листами головного державного виконавця ВДВС Красноармійського МРУЮ ОСОБА_2 № 644/12 від 25.02.2014р., № 644/12 від 02.04.2014р., № 644/12 від 16.06.2014 з проханням до нього зявитись до відділу ДВС Красноармійського МРУЮ та предявити вищезазначені документи № 2-1120 від 22.05.2002р.для виконання (вказані листи знаходяться у матеріалах виконавчого провадження № 30753983), оскільки йому не було відомо про існування і про зміст вищевказаних трьох листів № 644/12 від 25.02.2014, № 644/12 від 02.04.2014, № 644/12 від 16.06.2014, то він не міг зявитися до відділу ДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції для повідомлення головного державного виконавця Клещевнікова М.І. про відсутність у мене вищевказаних виконавчих листів № 2-1120 від 22.05.2002р.

Головним державним виконавцем Клещевніковим М.І. не вживалось ніяких заходів для відновлення цих двох виконавчих листів у відновлених ним двох виконавчих провадженнях - для видачі йому судом дублікатів цих двох виконавчих листів № 2-1120 від 22.05.2002р. відповідно до ст. 370 Цивільного процесуального кодексу України - замість втрачених оригіналів виконавчих листів суд, який видав виконавчі листи, має право за поданням державного виконавця видати його дублікати.

Стягувач навіть не був повідомлений належним чином про винесення головним державним виконавцем ВДВС Красноармійського МРУЮ ОСОБА_2 двох постанов про відновлення виконавчого провадження від 18.02.2014р. за виконавчими провадженнями № 30753832, № 30753983 - він не отримував у 2014 році, у 2015 році, у 2016 році жодним простим листом, жодним рекомендованим листом через пошту копій цих двох постанови про відновлення виконавчих проваджень разом з двома супровідними листами. Більш того, у матеріалах цих двох виконавчих проваджень відсутні два супровідні листи про надсилання на його адресу двох постанов про відновлення двох виконавчих проваджень від 18.02.2014р.

Більш того, на вказаних двох постановах від 18.02.2014р. відсутня печатка ВДВС Красноармійського МРУЮ про затвердження вказаних двох постанов, що є ще однією підставою для скасування двох постанов про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2014р.

Заявник просить суд скасувати постанови головного державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень та зобовязати його відновити виконавче провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав доводи скарги на дії державного виконавця та просив її задовольнити.

Головний державний виконавець Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 В судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, підтримав письмові заперечення, в яких зазначено, що на примусовому виконанні у Покровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебували виконавчі листи № 2-1120 від 22.05.2002р., видані Красноармійським міськрайонним судом про стягнення з ВАТ «Квант» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 2921,24 гривень, а також компенсації за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 888,11 гривень. 19.01.2012 та 24.05.2012 державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких були надіслані сторонам.

З метою встановлення майнового стану боржника державним виконавцем зроблені запити до обліково-реєстраційних установ.

Через Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень до Державної податкової служби України було направлено запит щодо номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами або фізичними особами-підприємцями.

Згідно відповіді платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді з ВРЕР м. Красноармійська автотранспорт за боржником не зареєстрований.

Вищезазначені виконавчі листи, керуючись п. 2 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» ( в редакції від 21.04.1999 року) 06.04.2012 державним виконавцем були повернуті стягувачеві, оскільки за адресою : м. Родинське, вул. Лугова, 1 знаходиться Красноармійський завод побутової техніки, який викупив будівлі та територію у ВАТ «Квант» в 2002 році. Ні майна, ні обладнання, яке належить ВАТ «Квант», за вищезазначеною адресою не виявлено. Згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду № 2а-8678/08 від 05.05.2008 припинено юридичну особу ВАТ «Квант»-сторони виконавчого провадження.

Також, при неодноразовому виході державного виконавця на ділянку було встановлено, що за адресою : м. Родинське, вул. Лугова, 1 знаходиться Красноармійський завод побутової техніки, ні майна, ні обладнання, яке належить ВАТ «Квант», за вищезазначеною адресою не виявлено.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду № 235/244/13-ц від 09.01.2014 зобов'язано головного державного виконавця Клещевнікова М.І. відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції відновити виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-1120, виданих Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 22.05.2002 про стягнення з ВАТ «Квант» на користь ОСОБА_1 заборгованність по заробітній платі в сумі 2921,24 грн., та компенсації за порушення строків виплати заробітної плати в сумі 888,11 грн.

14.02.2014р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, які були надіслані сторонам виконавчого провадження.

18.02.2014р. державним виконавцем вищезазначені виконавчі провадження були відновлені, згідно постанов про відкриття виконавчих проваджень ВППР УДВС Головного управління юстиції у Донецькій області від 14.02.2014, копії яких були направлені сторонам.

04.03.2014 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 вищезазначені виконавчі провадження були закінчені, оскільки, згідно даних ЄДРВП виконавчі провадження по виконавчим листам № 2-1120 виданих22.05.2002, відновлені.

Стягувачу ОСОБА_1 тричі спрямовувались повідомлення (від 25.02.2014, 02.04.2014, 16.06.2014) з проханням зявитись до відділу ДВС та предявити виконавчі листи до виконання. Останній усі повідомлення проігнорував, до відділу ДВС не зявився.

Оскільки стягувачем не було предявлено виконавчі документи за відновленими виконавчими провадженнями, 15.10.2014 державним виконавцем були винесені постанови про закінчення зазначених виконавчих проваджень, керуючись п. 13 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вислухавши вступне слово заявника, державного виконавця, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2002 року, що набрало законної сили, стягнуто з ВАТ «КВАНТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 2 921 грн 24 коп. та компенсацію за порушення строків її виплати у розмірі 888 грн 11 коп.

На підставі вищевказаного рішення було видано два виконавчих листи, які знаходилися на примусовому виконанні у Покровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Юридичну особу ВАТ «КВАНТ» припинено.

Постановами головного державного виконавця Клещевнікова М.І. від 6 квітня 2012 року виконавчі листи про стягнення з ВАТ «КВАНТ» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 2 921 грн 24 коп. та компенсації за порушення строків її виплати у розмірі 888 грн 11 коп. повернуту стягувачу, оскільки майно боржника за його місцезнаходженням не виявлено.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2013 року скасовано вищевказані постанови від 6 квітня 2012 року та зобовязано головного державного виконавця ВДВС Красноармійського МУЮ у Донецькій області Клещевнікова М.І. відновити виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів від 22 травня 2002

року про стягнення з ВАТ «КВАНТ» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 2921 грн 24 коп. та компенсації за порушення строків її виплати у розмірі 888 грн 11 коп.

Постановами головного державного виконавця ВДВС Красноармійського МУЮ у Донецькій області Клещевнікова М.І. від 18 лютого 2014 року відновлено виконавчі провадження з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів, про що ОСОБА_1 було надіслано листи від 25 лютого 2014 року, від 2 квітня 2014 року і від 16 червня 2014 року, та запропоновано зявитися до ВДВС Красноармійського МУЮ у Донецькій області для предявлення виконавчих документів до виконання.

У звязку з непредявленням ОСОБА_1 виконавчих документів до виконання постановами головного державного виконавця ВДВС Красноармійського МУЮ у Донецькій області Клещевнікова М.І. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 22 травня 2002 року про стягнення з ВАТ «КВАНТ» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 2 921 грн 24 коп. та компенсації за порушення строків її виплати у розмірі 888 грн 11 коп.

Суд вважає, що дії державного виконавця є неправомірними з огляду на наступне.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відсутність гарантії виконання судового рішення в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час здійснення виконавчих дій, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому у п. 3 цієї постанови судам розяснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12).

Судом встановлено, що відсутні докази, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_1 постанов державного виконавця та розяснення про необхідність предявлення виконавчих документів до виконання за відновленими виконавчими провадженнями.

Таким чином, заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 щодо неотримання ним постанов про відновлення виконавчих проваджень, не повернення йому державною виконавчою службою виконавчих документів, та дотримання державним виконавцем норм діючого при цьому суд враховує, що тривалий час не виконується рішення суду на користь заявника й він позбавлений можливості отримати стягнуті на його користь грошові кошти.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнили вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, суд, розглядаючи в межах заявлених у скарзі вимог, дійшов висновку про поновлення порушених прав заявника шляхом скасування постанов головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 15.10.2014 року про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 2-1120, виданих Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 22.05.2002 року про стягнення на користь ОСОБА_1 з Відкритого акціонерного товариства «КВАНТ» заборгованості по заробітній платі в сумі 2921,24 грн. та компенсації за порушення строків виплати заробітної плати в розмірі 888,11 грн., та зобовязання головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити вказані виконавчі провадження.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсязу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійсненн6я відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В врахуванням вимог ст. ст. 137, 452 ЦПК України суд вважає, що з Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, повязані з розглядом скарги в розмірі 600,00 грн., що підтверджуються договором про надання правничої допомоги, актом виконаних робіт № 04-ц/п-17 від 22 грудня 2017 року та довідкою про оплату.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-452ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 15.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1120, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 22.05.2002 року про стягнення на користь ОСОБА_1 з Відкритого акціонерного товариства «КВАНТ» заборгованості по заробітній платі в сумі 2921,24 грн.

Зобовязати головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1120, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 22.05.2002 року про стягнення на користь ОСОБА_1 з Відкритого акціонерного товариства «КВАНТ» заборгованості по заробітній платі в сумі 2921,24 грн.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 15.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1120, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 22.05.2002 року про стягнення на користь ОСОБА_1 з Відкритого акціонерного товариства «КВАНТ» компенсації за порушення строків виплати заробітної плати в розмірі 888,11 грн.

Зобовязати головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1120, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 22.05.2002 року про стягнення на його користь з Відкритого акціонерного товариства «КВАНТ» компенсації за порушення строків виплати заробітної плати в розмірі 888,11 грн.

Стягнути з Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, , на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати, повязані з розглядом скарги в розмірі 600,00 грн.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та проголошена її вступна та резолютивна частина в судовому засіданні 27 грудня 2017 року. Повний текст ухвали складено 29 грудня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області, з врахуванням вимог п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя