Справа № 740/852/17
Провадження № 2/740/665/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Колісниківської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, вказавши, що їх дядько та тітка - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за життя проживали у належному їм будинку АДРЕСА_1. Даний будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року вони були зареєстровані та проживали в ньому, а отже мали на нього рівні права, володіючи по 1/2 частині будинку кожен. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно до якого входить 1/2 частина зазначеного будинку та земельні ділянки, що розташовані на території Колісниківської сільської ради. На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїм племінникам: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - позивачам по справі, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 На день смерті ОСОБА_4 з ним за однією адресою проживала його дружина ОСОБА_5, яка мала право на обов'язкову частку у спадщини і прийняла її фактично вступивши в управління. Позивачі прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідних заяв і їм було видано свідоцтва на належні їм частки земельних ділянок. А інші спадкоємці, зазначені у заповіті спадщину не приймали і їх частки перейшли ОСОБА_5, як спадкоємцю за законом. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивачів - ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно до якої входить і частина спірного будинку - 8/10 часток, належні їй як колишньому члену колгоспного двору та успадковані після смерті чоловіка. Все належне їй майно на випадок своєї смерті спадкодавець заповіла своїй племінниці - ОСОБА_2 Позивач прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса у встановлений законом строк, була заведена спадкова справа і видані свідоцтва про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Але 21 лютого 2017 року постановою нотаріуса позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок зважаючи на те, що право власності на нього зареєстровано за ОСОБА_4, як за головою колгоспного двору, в цілому, а згідно довідки сільради, станом на 15 квітня 1991 року, в ньому крім спадкодавця була зареєстрована і його дружина ОСОБА_5, а частки подружжя у спірному домоволодінні не виділені. Просять визнати за ОСОБА_2 право власності на 9/10 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування та за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частку спадкового будинку.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в їх відсутність.

Відповідач - представник Колісниківської сільської ради Ніжинського району в судове засідання не з'явився надіславши заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи в його відсутність.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

З свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 30.11.1989 року (а.с. 28) вбачається, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване в цілому за головою колгоспного двору ОСОБА_4. Це підтверджується технічним паспортом і довідками КП «Ніжинське МБТІ» № 00080 від 20.01.2017 року та № 52 від 02.02.2017 року, на зворотньому боці останньої мається примітка, що рішенням Колісниківської сільської ради АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 (а.с.29-30, 32-37).

Довідкою Колісниківської сільської ради від 23.02.2017 року № 105 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору. В будинку мешкали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с 31).

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як члени колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на спірний будинок. Отже їм належало по 1/2 частині вказаного будинку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.7) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Довідкою Колісниківської сільської ради, що мається в матеріалах справи, доводиться факт, що на момент смерті ОСОБА_4 проживав в будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною - ОСОБА_5 (а.с. 10)

Як вбачається з заповіту, що мається в матеріалах спадкової справи № 438/2013, складеного 21 січня 1997 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Колісниківської сільської ради (а.с.10), ОСОБА_4 все належне йому майно заповів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - позивачам по справі, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні їм частки земельних ділянок (а.с.12, 14, 16, 18).

ОСОБА_5, маючи право на обов'язкову частку у спадщині, прийняла спадщину фактично вступивши у володіння спадковим майном, ставши власником, з урахуванням частки спадкового майна не успадкованої спадкоємцями за заповітом, 8/10 частин спірного будинку в цілому.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Довідкою Колісниківської сільської ради, що мається в матеріалах справи, доводиться факт, що на момент смерті ОСОБА_5 проживала в будинку АДРЕСА_1 одна (а.с.11).

Наданою на запит суду копією спадкової справи № 729/2016, заведеної Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою щодо майна ОСОБА_5, підтверджується, що спадщину прийняла ОСОБА_2 на підставі заповіту посвідченого 29.01.2014 року секретарем виконавчого комітету Колісниківської сільської ради. 21 лютого 2017 року спадкоємцю було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки.

Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 21 лютого 2017 року позивачам відмовлено в оформленні спадкових прав зважаючи на те, що спірний житловий будинок мав статус колгоспного двору, а частки членів двору не визначені (а.с.27).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.1223 ЦК України, ст. ст.213 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 9/10 часток житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частку житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко