РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/953/17

Провадження № 2/643/2457/17

12.05.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря Бахметьєвої Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми пені за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача пеню за кредитним договором №РL3-701/056/2007 від 26.04.2007 року та за кредитним договором №СL506-701/553/2007 від 15.05.2007 року в сумі 259 996, 77 грн., судовий збір покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначає, що 15.05.2007 року між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №СL506-701/553/2007 (далі Кредитний договір-1). Згідно з Кредитним договором 1, а також на підставі заяви відповідача від 15.05.2007 року Банк надав відповідачу кредит в сумі 15978,20 доларів США. 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н. Згідно з вказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийнято на себе зобовязання за Кредитним договором-1. Таким чином до позивача перейшли права вимоги до відповідача за Кредитним договором-1. 26.04.2007 року між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №РL3-701/056/2007 (далі Кредитний договір-2). Згідно з Кредитним договором-2, а також на підставі Кредитної заяви відповідача від 26.04.2007року Банк надав відповідачу кредит в сумі 9 675,00грн. 25.06.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н. Згідно з вказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за Кредитним договором-2. Таким чином до позивача перейшли права вимоги до відповідача за Кредитним договором-2. Відповідач зобовязався повернути кредитні кошти у строки зазначені у Кредитних договорах та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідач умови вказаних кредитних договорів не виконав, суми кредиту і відсотки по ним не повернув, у звязку з чин виникла заборгованість за кредитними договорами. 04.09.2009 року Московським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за Кредитним договором-2 від 26.04.2007 року у розмірі 10 194,84грн. 30.07.2009 року Московським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за Кредитним договором-2 в розмірі 131 107, 76грн. Не зважаючи на рішення, відповідач свої зобовязання з повернення суми боргу за кредитними договорами станом на момент подання позову не виконав. Згідно з п.3.1.1. ст.3 ч.2 Кредитного договору-1 та Кредитного договору-2, за порушення прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобовязання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, пеня за кредитним договором №РL3-701/056/2007 від 26.04.2007 року за період з 11.07.2016 року по 11.01.2017року становить 18758,50грн., за кредитним договором №СL506-701/553/2007 від 15.05.2007 року за період з 11.07.2016 року по 11.01.2017року становить 241 238,27грн., а загалом 259 996, 77 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечував з тих підстав, що за вказаними договорами за рішеннями судів з нього були стягнуті суми заборгованості на користь банку та з часу стягнення заборгованості позивачем пропущений строк давності на стягнення пені, у звязку з чим просить застосувати строк позовної давності. Крім того зазначив, що з приводу цього спору вже було Московським районним судом м. Харкова ухвалено рішення, яким було відмовлено у задоволенні позову.

Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №РL3-701/056/2007, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 9 675,00 грив. і зобовязався погашати суму кредиту і відсотки за користування кредитом у строки вказані в договорі /а.с.6-9/.

15.05.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №СL506-701/553/2007 відповідно до якого, відповідач отримав кредит в сумі 15 978,20 доларів США і зобовязався погашати суму кредиту і відсотки за користування кредитом у строки вказані в договорі /а.с.10-12/.

Крім того судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2009 року з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «ОТП Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №РL3-701/056/2007 від 26.04.2007 року в сумі 10 194,84 грив.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.07.2009 року з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «ОТП Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором №СL506-701/553/2007 від 15.05.2007 року в сумі 14 879,53 долара США, що за курсом НБУ складало 113 508,13 грив., а також відсотки за користування кредитом в сумі 2 307,09 доларів США, що за курсом НБУ складало 17 599,63 грив.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» та ПАТ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №СL506-701/553/2007 від 15.05.2007 року /а.с.16-23/.

25.06.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» та ПАТ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №РL3-701/056/2007 від 26.04.2007 року /а.с.24-31/.

У звязку з несплатою відповідачем заборгованості за кредитними договорами банком було нараховано пеню за кредитним договором №РL3-701/056/2007 від 26.04.2007 року за період з 11.07.2016 року по 11.01.2017року у розмірі 18758,50грн., за кредитним договором №СL506-701/553/2007 від 15.05.2007 року за період з 11.07.2016 року по 11.01.2017року у розмірі 241 238,27грн., а загалом 259 996, 77 грн. Таким чином право позивача було порушено.

Разом із тим, суд вважає, порушене право не підлягає захисту у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

У статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Частиною 1 статті 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Приймаючи до уваги, що основна заборгованість по тілу кредиту та по процентам за користування кредитом була стягнута з відповідача на підставі рішень суду від 30.07.2009 року та від 04.09.2009 року, а отже перебіг строку позовної давності розпочався 30.07.2009 року та 04.09.2009 року.

Таким чином, суд вважає, що хоч і мало місце порушення умов кредитних договорів зі сторони відповідача, однак позов задоволенню не підлягає, у звязку зі спливом строку позовної давності звернення до суду за захистом такого порушеного права та заявлена стороною по справі відповідного клопотання, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми пені за кредитними договорами залишити без задоволення в повному обсязі.

Судовий збір , сплачений ПАТ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 3 899,95грн. звернути на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Т.М.Довготько