АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 12 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинак О. О.

суддів: Лисака І.Н., Міцнея В.Ф.

секретар Конецька Д.Г.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2017 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Мізюк В.М.

встановила:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 в сумі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання до суду позовної заяви.

Посилалася на те, що за час шлюбу у сторін народилися двоє дітей, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. ОСОБА_2 є працездатним, працює по найму у фізичних осіб та за кордоном, має значний мінливий дохід.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в сумі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з 17 серпня 2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернуто до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції змінити та визначити аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не працює та не має сталого заробітку (доходу), не має інших утриманців, з урахуванням потреб та інтересів дитини, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та мінімальної заробітної плати, враховуючи доходи відповідача, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно на кожну дитину.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2009 року у сторін народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 1 квітня 2009 року (а.с.6).

10 червня 2014 року у сторін народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження від 4 вересня 2014 року серії І-МИ №208338 (а.с.5).

З заяви, яка заміняє єдину довідку про доходи домашнього персоналу від 4 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 сплатила за виконання домашньої роботи в 2016 році в період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року ОСОБА_2 5671,98 Євро, з яких 286 євро сплачено податків (а.с.12).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 зобовязаний брати участь в утриманні дітей та з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до норм СК України (ст.ст. 150, 180) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року,№ 1801-VIII установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень

Колегія суддів, вважає, що розмір аліментів в сумі по 2500 гривень на кожну дитину є завищеним.

В матеріалах справи є докази про те, що відповідач за 2016 рік отримав дохід в сумі 5671,98 Євро, з яких 286 євро сплачено податків.

З пояснень відповідача та його представників вбачається, що в даний час він проживає в Україні та ніде не працює.

ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи та отримує держану соціальну допомогу в сумі 1452 гривні, що підтверджується посвідченням серії ААГ №077035 від 21 листопада 2017 року та довідкою до акта огляду медико-соціальною комісією серії 10ААВ №939602 від 18 червня 2014 року (а.с.40).

Враховуючи встановлений державою прожитковий мінімум на дітей, стан здоровя відповідача, його доходи за 2016 рік, колегія суддів, вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі по 1250 гривень на кожну дитину.

Враховуючи наведене вище суду першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід змінити.

Розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слід визначити в сумі по 1250 гривень на місяць на кожну дитину, починаючи з 17 серпня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2017 року змінити.

Визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в сумі по 1250 (одній тисячі двісті пятдесят) гривень на місяць на кожну дитину, починаючи з 17 серпня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова буде складена 27 грудня 2017 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: І.Н. Лисак

ОСОБА_6