Справа № 629/3899/16-ц
Номер провадження 2/629/123/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючої - судді Мішуровської С.Т.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
за участю представника позивача-відповідача - адвоката ОСОБА_2,
представника відповідача-позивача - адвоката ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третіх осіб: служби у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третіх осіб: служби у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини, -
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третіх осіб: служби у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, в якому просить визначити місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. Позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірваний 10.07.2016 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З народження по березень 2016 року дитина проживала з батьком та матірю за місцем реєстрації, поряд в смт. Панютине проживають батьки позивача і відповідача, які з моменту народження онука приймають активну участь в його житті, дитина відвідувала дошкільний навчальний заклад. У березні 2016 року відповідач ОСОБА_5 поїхала до м. Харкова та залишилася там проживати. Відповідач не працює, доходу не має, у місті Харкові відсутнє житло, яке б належало їй на праві власності або оренди. З березня по вересень 2016 року ОСОБА_6 проживав з батьком та його батьками за адресою: АДРЕСА_1, а також у батьків матері за адресою: АДРЕСА_2. На початку вересня 2016 року відповідач самочинно, незважаючи на незгоду позивача, змінила місце проживання дитини, забрала його до м. Харкова та влаштувала у дошкільний навчальний заклад. Зміна місця проживання для дитини є травматичною, під час телефонних розмов з позивачем ОСОБА_7 плаче та просить забрати його додому. Коли він забирав сина додому на декілька днів, то дитина не хотіла повертатися до матері. Відповідач не може забезпечити сина належними умовами проживання та необхідним лікуванням через відсутність доходу. Позивач працює інженером-технологом у філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», має стабільний дохід, добросовісно сплачує аліменти на утримання сина, позитивно характеризується за місцем роботи. Позивач має намір проживати з сином та своїми батьками, для проживання дитини створені всі умови. Поряд проживають дідусь та бабуся дитини по материнській лінії, яки зможуть спілкуватися з онуком без обмежень.
Відповідач ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 та третіх осіб, в якому просить визначити місце проживання сина разом з нею, посилаючись на те, що спочатку вони проживали то з її батьками, то з його батьками, потім з допомогою батьків придбали квартиру. Оскільки вона навчалась, то змушена була їздити до м. Харкова, дитина залишалась з батьком та бабусями і дідусями. Після розлучення вона поїхала до м. Харкова, влаштувалася там на роботу та зняла квартиру, після чого забрала сина до себе. Влаштувала його до дитячого садка. Зараз вона створила нову сімю, переїхала до Дергачівського району по місту проживання чоловіка, син відвідує дитячий садок, вивчає англійську мову, вона створює всі необхідні умови дитині для всебічного розвитку та належним чином виховує дитину, не перешкоджає спілкуванню сина з батьком, вважає, що малолітній дитині більш важливим бути рядом з матері.
Позивач ОСОБА_6 та відповідач за зустрічним позовом, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ньому, просив позов задовольнити в повному обсязі. Позовні вимоги зустрічного позову не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Пояснив, що дитина з народження проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, доки мати влаштовувала своє життя в м. Харкові, дитину виховував він та бабусі і дідусі, які всі мешкають в смт. Панютине. Відповідач забрала дитину, яка перебуває на «Д» обліку, потребує постійної уваги, а вона працює, не має достатнього часу для дитини та достатньо коштів для її лікування.
Представник позивача - адвокат ОСОБА_2 підтримала позовну заяву позивача, просила її задовольнити та визначити місце проживання сина разом з батьком. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити.
Відповідач ОСОБА_5 та позивач за зустрічним позовом, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, свій зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Пояснила, що спочатку вони всі разом проживали в смт. Панютине, але в звязку з тим, що чоловік не приділяв їм належної ухвали, не виконував свої обовязки як чоловік та батько, відносини між ними погіршилися. Крім того, після народження дитини зясувалось, що у сина хворі нирки, він потребує постійного лікування у спеціалізованій лікарні, а не Панютинської лабораторії. Вона поїхала до м. Харкова, влаштувалась там на роботу, потім найняла квартиру та забрала сина. Син відвідує дитячий садок, вони своєчасно проходять курси лікування, у неї гнучкий робочий графік, тому вона має можливість проводить час з сином додатково. Зараз вона вийшла заміж та проживає з дитиною. Останні місяці батько дитини, відповідач за її позовом, до дитини не приїздить, хоча вона ніколи не перешкоджала батьку дитини спілкуватися з сином, не збирається робити цього і в подальшому.
Представник відповідача - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала позов відповідача, просила визначити місце проживання дитини разом з матірю.
Представник третьої особи, служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, в судовому засіданні просила винести рішення на розсуд суду.
Третя особа, служба у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, надіслали лист про розгляд справи за відсутності їх представника.
Третя особа, служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, надіслали до суду лист про розгляд справи за відсутності представника та висновок, в якому вважають доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини разом з батьком.
Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовну заяву ОСОБА_4 такою, що задоволенню не підлягає, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2012 року по 29.06.2016 року, шлюб між ними розірваний, що підтверджується копією рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.06.2016 року, яке набрало законної сили 10.07.2016 року.
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження дитини серія І-ВЛ № 460917, виданого 27.09.2016 року.
Згідно довідки Комунального підприємства Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій» № 442 від 29.09.2016 року, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх неповнолітній син ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, яки проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.
Позивач ОСОБА_4 працездатний, працює інженером-технологом в філії «ПВРЗ» ПАТ «Українська залізниця», за специфікою роботи часто буває у відрядженнях, має постійний дохід, його середньомісячна заробітна плата складає 5000,00 грн., за місцем праці характеризується позитивно, має задовільний стан здоровя, що підтверджується відповідно довідкою про доходи № 1067 від 27.09.2016 року, листом філії «ПВРЗ» ПАТ «Українська залізниця» № 01-06/2832 від 19.04.2017 року.
Із копії договору купівлі-продажу квартири від 18.05.2013 року, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 26.09.2016 року вбачається, що сторонами під час шлюбу придбана двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3.
На утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 позивач сплачує аліменти, що підтверджується довідкою філії «ПВРЗ» ПАТ «Українська залізниця» № 1092 від 06.10.2016 року.
Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_6 проживав з батьком, оскільки мати закінчувала навчання у вищому навчальному закладі.
Малолітній ОСОБА_6 відвідував Панютинськийо дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 1 «Барвінок» м. Лозова Харківської області відділу освіти Лозівської міської ради Краснопавлівського НВК Лозівської районної ради Харківської області, що підтверджується довідкою № 01-32/87 від 03.10.2016 року, згідно якої батько дитини, ОСОБА_4, приймав участь у вихованні та догляді за сином, приводив та забирав його з дитсадка, відвідував батьківські збори, дитячі свята, підтримував звязок з вихователем.
Згодом, в звязку з переїздом матері до м. Харкова, малолітній ОСОБА_6 став з 05.09.2016 року проживати разом з матірю та відвідувати Комунальний заклад «ДНЗ (ясла-садок) № 303 Харківської міської ради».
Згідно довідки Комунального закладу «ДНЗ (ясла-садок) № 303 Харківської міської ради» № 221 від 09.11.2016 року дитина завжди охайна, доглянута, привітна, легко йде на контакт, мати дитини приймає активну участь у вихованні дитини та житті дитячого садка.
Дитина хворіє, перебуває на «Д» обліку в звязку з захворювання нирок, постійно перебуває під наглядом лікарів та проходить необхідне лікування, що підтверджується відповідними медичними виписками та довідками.
ОСОБА_5 є приватним підприємцем, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, має вищу освіту, про що надала відповідні документи.
ОСОБА_5 не заважає ОСОБА_6 спілкуватися з сином, про що свідчить довідка Комунального закладу «ДНЗ (ясла-садок) № 303 Харківської міської ради» № 16 від 07.02.2017 року, в якій зазначено, що батько хлопчика приймав участь у вихованні дитини, завжди цікавився досягненнями ОСОБА_6, підтримував звязок з адміністрацією дошкільного закладу, з вихователем групи, яку відвідувала дитина.
Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області надала висновок від 05.05.2017 року за № 01-49/1510 про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4, однак належним чином даний висновок не обґрунтований.
Відповідно до ст. 19 СК України суд здійснює перевірку висновку органу опіки та піклування на предмет обґрунтованості й повноти та може з ним не погодитись, якщо він недостатньо обґрунтований, суперечить інтересам дитини.
Наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування не містить будь-яких обґрунтувань доцільності визначення місця проживання дитини разом з батьком. У висновку не наведено переконливих, безспірних та належних доводів на його підтвердження. Крім того, висновок взагалі не визначає хоча б однієї виняткової обставини для розлучення малолітнього сина з матірю.
ОСОБА_5 створила нову сімю та з 28.04.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_9, який працює, характеризується задовільно, зараз сімя проживає в квартирі, яка частково належить гр.ОСОБА_9
Із акту обстеження умов проживання від 30.11.2017 року вбачається, що матірю дитину ОСОБА_5 та її чоловіком ОСОБА_9 для проживання малолітньої дитини створено належні умови, зауважень до умов проживання малолітньої дитини у працівників служби не виявлено.
Дитина відвідує групу № 8 «Зірочка» Солоницівського навчально-виховного комплексу «Спеціалізована ЗОШ І-ІІ ступенів з поглибленим вивчанням іноземної мови - дошкільний заклад «Перлина» Дергачівської районної ради Харківської області, відвідує заняття з англійської мови у дитячому творчому центрі «ОСОБА_10 Каруель», тобто мати створила належні умови для всебічного розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості: малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі свою матірю.
Згідно ч.2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Будь-які виняткові обставини, які б давали підстави для висновку, що малолітня дитина може бути розлучена з матірю, відсутні у розумінні положень статті 161 СК України.
З наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_5 забезпечує дитину всім необхідним, має постійну роботу з вільним графіком, що дозволяє їй більше часу проводити з дитиною, турбується про стан здоровя дитини, її фізичний, культурний та духовний розвиток.
Жодних фактів, які б суперечили інтересам дитини у разі залишення її з матірю, в судовому засіданні не встановлено.
З огляду на вищевикладене, враховуючи можливість ОСОБА_5 забезпечити всі необхідні умови побуту, виховання та розвитку дитини, її турботу про дитину, її ставлення до сина, а також вік малолітньої дитини, суд вважає зустрічний позов ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини обґрунтований та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 213, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 160, 161 Сімейного Кодексу України, суд, -
в и р і ш и в:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третіх осіб: служби у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визначення місця проживання дитини ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4. відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третіх осіб: служби у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області шляхом подання через Лозівський міськрайонний суд Харківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів після його проголошення.

Суддя: С.Т.Мішуровська