Справа № 452/926/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"11" грудня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.

при секретарі Задорожній В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 звернулось до суду з цим позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" в особі Червоноградського відділення та фізичною особою ОСОБА_2 (далі за текстом Відповідач ) 16 травня 2011 р. кредитного договору №606АІ1 від 16.05,2011 р., відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п. 1.1. наведеного договору, надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 107 950 (сто сім тисяч дев'ятсот пядесят) гривень 00 копійок, зі сплатою 17 (сімнадцять цілих) відсотків річних на перший річний період, а на наступні плаваюча. Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки SSANG YONG, 2011 р.в., чорного кольору.

Зобов'язання позивача, визначені у договорі кредиту, а саме п. 3.1.1., були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується випискою по добовому рахунку.

В порушення умов договору кредиту, відповідач протягом тривалого часу не здійснював погашення процентів за користування кредитом у встановлені терміни, тому у нього виникла заборгованість по зазначеному кредитному договору.

Станом на 02.02.2016 року загальний розмір заборгованості відповідача складає 234 495 (двісті тридцять чотири тисячі чотириста дев'яносто п'ять) гривень 47 копійок, з яких:

- сума заборгованості за кредитом - 88 673,20 грн.;

- сума заборгованості за відсотками - 69 201,30 грн.;

- пеня передбачена, за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок- 23 565,60 грн.;

- пеня передбачена, за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 28 382,34 грн.;

- розмір інфляційних витрат за кредитом 15 690,32 грн.;

- розмір інфляційних витрат за відсотками 8 982,70 грн.

У подальшому позивачем подано в суд заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої до справи в якості відповідача залучено також ОСОБА_5 та зазначено, що в якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань за наведеним кредитним договором, з відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір застави №606АІ1-ЗАС від 16 травня 2011 року, за умовами якого він передав в заставу транспортний засіб марки SSANG YONG, модель KYRON M200XDI, 2011 року випуску, кузов №141903, реєстраційний номер №НС1312СК, зареєстровано Самбірським ВРЕР ДАЇ при ГУМВС України в Львівській області 12.05.2011 року.

ОСОБА_5 зверталась до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із позовом посилаючись на те, що з 2002 року по 2012 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 В період подружнього життя вони вели спільне господарство і за спільні кошти придбали автомобіль марки «SSANG YONG KYRON M200XDI», який зареєстрований на ОСОБА_2 Так, як на час звернення шлюб між відповідачами розірвано, то ОСОБА_5 просила ухвалити рішення, згідно якого визнати за нею та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині кожному даного автомобіля. 28 січня 2016 року Самбірський міськрайонним судом Львівської області у справі № 452/1174/15-ц винесено рішення, котрим позов ОСОБА_5 задоволено:

Визнано за ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину автомобіля марки «SSANG YONG KYRON M200XDI», 2011 року випуску чорного кольору, об'ємом двигуна 1998 смЗ, номерний знак НОМЕР_2, який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнано за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) право власності на 1/2 частину автомобіля марки «SSANG YONG KYRON M200XDI», 2011 року випуску чорного кольору, об'ємом двигуна 1998 смЗ, номерний знак НОМЕР_2, який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 1079 грн. 50 коп. судового збору.

Щодо кредитного договору, то зобов'язання позивача, визначені у даному договорі, а саме п. 3.1.1., були виконані належним чином та в повному обсязі.

В порушення умов договору кредиту, відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу не здійснював погашення процентів за користування кредитом у встановлені терміни, тому станом на 02.02.2016 р. загальний розмір його заборгованості складає 234 495 (двісті тридцять чотири тисячі чотириста дев'яносто п'ять) гривень 47 копійок.

З врахуванням наведеного позивач просить суд стягнути із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором згідно позовних вимог у повному обсязі та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що позовні вимоги банку виходять із Сімейного кодексу України, ґрунтуються на сімейних відносинах.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату час і місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 у судовому засіданні позов визнала, згідна на його задоволення. Додатково пояснила, що відповідачі у даному позові виступають як солідарні боржники. Договір кредиту був оформлений на ОСОБА_2, але його дружина ОСОБА_8 давала згоду на отримання кредитних коштів, які пішли на купівлю автомобіля. Згідно рішення суду даний автомобіль визнаний судом спільною сумісною власністю в ідеальних частках по ? частині за кожним з подружжя. В даний час цим автомобілем користується відповідачка ОСОБА_5 Оскільки кредитні кошти були взяті сімєю та були витрачені на потреби сімї, відповідно відповідальність повинно нести за зобовязанням подружжя солідарно. Тому з тих підстав визнають позов.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про дату час і місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_5К ОСОБА_9 у судовому засіданні позов заперечив в частині щодо відповідача ОСОБА_5 Додатково пояснив, що підтримує усе викладене у поданому суду запереченні. Зазначив, що відповідачка ОСОБА_5 залучена до цієї справи у вересні 2017 року, тобто із спливом строку позовної давності. Оскільки із самої позовної заяви відомо, що остання проплата по даному кредиту була у 2013 році. Сам позивач визначає, що такий строк сплив у 2016 році. Хоча в дійсності вимоги і останній платіж був, як попередньо встановлено у 2011 році. Три роки пройшло.

Крім цього, щодо солідарних боржників і правової позиції, то дана правова позиція стосується інших правових відносин, оскільки вона була висловлена в справі про поділ майна подружжя, де вимоги заявлялися одним із подружжя відносно другого, а не банком. Тому зараз говорити про те і змінювати сторону у зобовязанні немає жодних підстав, таких позицій ніде немає. Боржником по кредитному договору і стороною кредитного договору є лише ОСОБА_2 Його довірителька жодного договору не підписувала, стороною в договорі не є і не може нести перед банком солідарний обовязок. Такого законодавством не передбачено. Правова позиція стосується зовсім іншого.

Також слід врахувати, що майно яке є поділеним і визнано сумісним це є автомобіль. Однак кредит вбався не на цілий автомобіль, а лише на половину. На іншу половину були залучені особисті кошти. Майно було придбано лише частково за кредитні кошти, а половина коштів була залучена особисто подружжям, тому просто визнавати з цих підстав солідарним боржником не має підстав. Тому з наведених підстав заперечують даний позов.

Де на даний час знаходиться автомобіль представнику не відомо.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №606АІ1 від 16.05,2011 р., відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п.1.1. наведеного договору, надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 107 950 (сто сім тисяч дев'ятсот пядесят) гривень 00 копійок, зі сплатою 17 (сімнадцять цілих) відсотків річних на перший річний період, а на наступні плаваюча. Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки SSANG YONG, 2011 р.в., чорного кольору. ( а.с. 6, 7-12).

Із копії заяви від 16.05.2011 року поданої ПАТ «Укрсоцбанк» відомо, що ОСОБА_5 на дату підписання цієї заяви перебуваючи з ОСОБА_2 в офіційному шлюбі, надала згоду своєму чоловікову ОСОБА_2 на укладення вищевикладеного договору. Умови даного договору погодила. (а.с. 191).

В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань за наведеним кредитним договором, з відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір застави №606АІ1-ЗАС від 16 травня 2011 року, за умовами якого він передав в заставу транспортний засіб марки SSANG YONG, модель KYRON M200XDI, 2011 року випуску, кузов №141903, реєстраційний номер №НС1312СК, зареєстровано Самбірським ВРЕР ДАЇ при ГУМВС України в Львівській області 12.05.2011 року. (а.с. 192-194).

Зобов'язання позивача, визначені у договорі кредиту, а саме п. 3.1.1., були виконані належним чином та в повному обсязі.

В порушення умов договору кредиту, відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу не здійснював погашення процентів за користування кредитом у встановлені терміни, тому станом на 02.02.2016 р. загальний розмір його заборгованості складає 234 495 (двісті тридцять чотири тисячі чотириста дев'яносто п'ять) гривень 47 копійок. (а.с. 4-5).

Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2016 року у справі № 452/1174/15-ц відомо, що ОСОБА_5 зверталась із позовом посилаючись на те, що з 2002 року по 2012 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 В період подружнього життя вони вели спільне господарство і за спільні кошти придбали автомобіль марки «SSANG YONG KYRON M200XDI», який зареєстрований на ОСОБА_2 Так, як на час звернення шлюб між подружжям розірвано, то ОСОБА_5 просила ухвалити рішення, згідно якого визнати за нею та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині кожному даного автомобіля. Наведеним рішенням позов ОСОБА_5 задоволено:

Визнано за ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину автомобіля марки «SSANG YONG KYRON M200XDI», 2011 року випуску чорного кольору, об'ємом двигуна 1998 смЗ, номерний знак НОМЕР_2, який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнано за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) право власності на 1/2 частину автомобіля марки «SSANG YONG KYRON M200XDI», 2011 року випуску чорного кольору, об'ємом двигуна 1998 смЗ, номерний знак НОМЕР_2, який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 1079 грн. 50 коп. судового збору. (а.с. 195-196).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ці самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно наведеного рішення суду, автомобіль придбаний в період шлюбу частково за спільні кошти та за отримані за договором кредиту і він є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на це майно. Не припиняє це право і укладений договір застави.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 являється солідарним боржником із ОСОБА_2 за кредитним договором №606АІ1 від 16.05.2011 року.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним судом України у справі № 6-486цс16 відомо наступне:

«Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, шо договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якшо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, шо виникли в інтересах сім'ї.

У подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержаний за рахунок останніх автомобіль, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.»

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобов'язання, які встановлюються договором або законом, є припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, сплата неустойки, а також відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Щодо строку позовної давності у даній справі, слід зазначити наступне.

Як вбачається із роз»яснення викладеного Верховним судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13 «у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання ... вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів.»

Із розрахунку заборгованості станом на 02.07.2016 р. вбачається, що останнє погашення боргу здійснене позичальником 04.06.2013 року в сумі 2500.00 гривень.

Відповідно, трьохрічний строк позовної давності почав перебігати із 05.06.2013 року.

Частиною 2 статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якшо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Так, 30.07.2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків, у справі за позовом ПАТ «Укрсоибанк» до ОСОБА_10 про стягнення заборгованості в сумі 159 549.74 гривень постановлено рішення про задоволення позовних вимог позивача.

23.12.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі №755/21237/15-ц за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду від 30.07.2015 р. у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, винесено ухвалу, котрою відмовлено «Укрсоцбанк» у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду (копія ухвали наявна в матеріалах справи).

Згідно п.5 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим.

Таким чином, 30.07.2015 року строк позовної давності перервася.

Згідно ч.З ст.264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності почав відраховуватись заново.

31.07.2015 року після переривання стро позовно давності почав відраховуватися заново.

А 05.04.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся із позовом у Самбірський міськрайонний суд Львівської області до відповідачів, відповідно в межах 3-ох річного строку позовної давності.

Отже, ключовим критерієм при визначенні подружжя солідарними боржниками за борг одного з них є використання запозичених коштів в інтересах сімї. З цього можна зробити висновок, якщо чоловік або дружина, навіть без згоди своєї другої половини візьмуть гроші в борг, які потім будуть використані для блага всієї сімї, наприклад, для купівлі того ж будинку або автівки, то в такому випадку подружжя будуть визнані солідарними боржниками. Придбане авто в кредит належить обом з подружжя, тому, відповідно, вони мають в рівній мірі зобовязання сплачувати відсотки.

За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором.

У відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід також стягнути документально підтверджені судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серія КВ № 043157, виданий Самбірським РВ УМВС України в Львівській області від 29.12.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_5 (паспорт серія КС № 401570, виданий Червоноградським МВ УМВС України в Львівській області від 16.05.2005 року ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) заборгованість за договором про надання кредиту № 606АІ1 від 16.05.2011 року у сумі 234 495 (двісті тридцять чотири тисячі чотириста дев"яносто п"ять) гривень 47 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3 517 (три тисячі п"ятсот сімнадцять) гривень 43 коп.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя