У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

09 жовтня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н. М. , розглянувши заяву ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, про забезпечення позову та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про визнання недійсними договорів факторингу та про відступлення права вимоги за договором іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Подільського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір факторингу від 11.06.2012 р., який укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» в частині передачі прав вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 06.04.2007 р.; визнати недійсним договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 11.06.2012 р., який укладний між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» в частині передачі прав вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 06.04.2007 р.; витребувати у відповідачів належним чином завірені копії договорів факторингу №4 та відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 11.06.2012 р., які укладені між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» з додатками до них або витягів в частині, що стосуються спору.

Одночасно з позовом подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект». Заява мотивована тим, що в разі відчуження ТОВ «Кей-Колект» спірної квартири третім особам буде неможливим виконання рішення суду про задоволення позову, адже право власності на цю квартиру перейде до добросовісного набувача.

Ухвалою від 09.10.2017 р. відкрито провадження за вищевказаним позовом.

Вивчивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.ст. 151 ч. 3, 153 ч. 1 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження без повідомлення відповідача та осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, викладені підстави для забезпечення позову, а саме твердження, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вчинення ТОВ «Кей-Колект» дій з продажу вищевказаної квартири третім особам є неналежно обґрунтованими, мають характер формальних посилань, не підтверджені жодними належними і допустимим доказами, відтак можуть бути оцінені лише як припущення, які не можуть бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не обґрунтовано належним чином необхідність забезпечення позову, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача, то суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про визнання недійсними договорів факторингу та про відступлення права вимоги за договором іпотеки.

Копію ухвали надіслати позивачу - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова