19.05.2017 Справа №664/3377/13-ц
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

та призначення судового засідання

19 травня 2017 року м. Олешки Олешківського району Херсонської області

Суддя Цюрупинського районного суду Херсонської області Савчак С.П., розглянувши, заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження,-

встановив:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області з заявою про відновлення втраченого судового провадження звернулась ОСОБА_1 та просить відновити втрачене судове провадження по справі № 664/3377/13-ц за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Цюрупинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України громадянки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до поданої заяви в провадженні суду знаходилась зазначена цивільна справа, за результатами розгляду подання державного виконавця було винесено 19.09.2013 року у справі ухвалу суду, якою було тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань на підставі: виконавчого листа № 2121/564, виданого 05.06.2012 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області; виконавчого листа № 2121/1614/2012, виданого 16.10.2012 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області; виконавчого листа № 2-374/2010, виданого 02.06.2010 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області; судового наказу № 2-н-65/11 виданого 21.05.2012 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області; виконавчого листа № 2121/845/2012, виданого 16.08.2012 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області; виконавчого листа № 2121/2-1550/2011, виданого 15.03.2012 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області; без вилучення паспортних документів, шляхом заборони перетину кордону України. За повідомленням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15.05.2017 року справа № 664/3377/13-ц знищена. З метою оскарження ухвали суду є необхідність у відновленні втраченого судового провадження, оскільки до суду апеляційної інстанції разом зі скаргою надсилається справа. Розгляд скарги неможливий без наявності судової справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 402, ч. 1 ст. 404 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченній ухваленням рішення або в якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом. Заява про відновлення встраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 208 ЦПК України, сдові рішення викладаються у таких формах: - ухвали; - рішення; - постанови. Судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду, а у випадках, передбачених статтями 389-6 та 389-11 цього Кодексу, - постановленням ухвали.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, яка міститься у розділі VI за назвою «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), передбачає, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішуються судом…Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін… Відповідно до п. 24-1 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскарженні в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті. Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Судовий розгляд справи про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України закінчується постановленням ухвали, яка за своєю формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 208 - 210 ЦПК. Аналіз справ зазначеної категорії свідчить про те, що суди загалом дотримуються вимог відповідних статей, однак відсутня однакова судова практика щодо вирішення питання - постановлювати ухвали іменем України чи без зазначення цього. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Основним Законом України передбачено, що "судочинство визначається виключно законами України" (п. 14 ч. 1 ст. 92), "судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України" (ч. 5 ст. 124). У ч. 1 ст. 13 Закону від 7 липня 2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) теж зазначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) розглядається в порядку цивільного судочинства і вирішується судом за місцезнаходженням органу ДВС за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу ДВС (ч. 1 ст. 377-1 ЦПК). Відповідно до ч. 3 ст. 208 ЦПК судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду, а у випадках, передбачених статтями 389-6 та 389-11 цього Кодексу, - постановленням ухвали. Ухвала є одним з видів судових рішень, однією з форм їх викладу (п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦПК). Цивільним процесуальним законом визначено два типи ухвал, зокрема ті, якими:

- вирішуються питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених ЦПК (ч. 2 ст. 208 ЦПК);

- закінчується судовий розгляд у справі про оскарження рішення третейського суду, про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або про відмову у його видачі (ч. 3 ст. 208, статті 389-6, 389-11 ЦПК). Враховуючи вищезазначене, аналіз окремих положень Конституції, зокрема, п. 14 ч. 1 ст. 92 ("судочинство визначається виключно законами України") та ч. 5 ст. 124 ("судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України"); у ч. 1 ст. 13 Закону № 2453-VI теж зазначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України; в ЦПК, зокрема ч. 2 ст. 377-1 ("суд негайно розглядає подання"), ч. 3 ст. 208 ("судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду") та ч. 1 ст. 209 ("суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду"), дає підстави для висновку про те, що вирішення судом згаданого вище питання має здійснюватися у формі судового рішення, ухвалюваного іменем України.

Відповідно до Узагальнення практики розгляду судами деяких питань, повязаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО наданого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) право на справедливий суд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невідємна частина судового процесу в розумінні статті 6 Конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Брумареску проти Румунії» від 28 листопада 1999 року, «Бакай та інші проти України» від 9 листопада 2004 року). Норми ЦПК не містять законодавчого визначення поняття «втрачене судове провадження», однак, виходячи з їх змісту, під втратою судового провадження слід розуміти повну або часткову втрату цивільної справи, якій присвоєно певний порядковий номер та заведено статистичну картку та у якій має місце відображення усіх процесуальних дій та актів в рамках такого провадження.

З урахуванням викладеного суддя вважає, що заява подана ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по справі № 664/3377/13-ц у якій винесено 19.09.2013 року ухвалу суду, якою було тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України підлягає прийняттю та її розгляд має відбуватися за правилами ст.ст. 402 409 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 11, 402 407 ЦПК України, -

ухвалив:

Відкрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження.

Призначити судовий розгляд в судовому засіданні у справі на 06.062017 р. о 09 год. 00 хв. в приміщенні Цюрупинського районного суду Херсонської області (к. 209).

В судове засідання викликати ОСОБА_1 та представника Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Витребувати у Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та зобовязати надати до суду в строк до 02.06.2017 р. матеріали виконавчих проваджень з примусового виконання (належним чином засвідчених копій та оригіналів для огляду судом):

-виконавчого листа № 2121/564 виданого 05.06.2012 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Кредитпромбанк боргу в сумі 19 326,79 грн.;

-виконавчого листа № 2121/1614/2012 виданого 16.10.2012 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Херсонгаз боргу в сумі 12 919,35 грн.;

-виконавчого листа № 2-374/2010 виданого 02.06.2010 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 51,00 грн.;

-судового наказу № 2-н-65/11 виданого 21.05.2012 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Укртелеком боргу в сумі 271,91 грн.;

-виконавчого листа № 2121/845/2012 виданого 16.08.2012 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 20 709,13 грн.;

-виконавчого листа № 2121/2-1550/2011 виданого 15.03.2012 р. Цюрупинським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 87 788,84 грн;

-подання старшого державного виконавця Лебедєва М.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 з документами які додавались до цього подання.

Копію зазначеної ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_1, її представнику та до Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) С. П. Савчак

Копія відповідає оригіналу

Суддя Савчак С. П.