справа № 216/1010/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Крейса О.О.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбаспромбуд» про стягнення заробітної плати при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02.03.2017 р. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбаспромбуд» (далі ТОВ «Кривбаспромбуд») про стягнення заробітної плати при звільненні. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що з 19.10.2015 р. працював в ТОВ «Кривбаспромбуд» на посаді юрисконсульта на підставі наказу № 18-к від 12.10.2015 р. Наказом № 13-к від 30.12.2016 р. його було звільнено з займаної посади на підставі ст.38 КЗпП України. За період його роботи ним було використано 14 календарних днів відпустки, а залишок відпустки становить 10 календарних днів. З наказом про звільнення його було ознайомлено лише 08.02.2017 р., в цей же день йому було видано трудову книжку та виплачено залишок заробітної плати за грудень 2016 року в сумі 641,77 грн., однак при звільненні йому не було виплачено компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки у кількості 10 календарних днів у сумі 651,40 грн. за відпрацьований робочий рік з 19.10.2015 р. по 18.10.2016 р. та за невикористану частину щорічної відпустки у кількості 4 календарних днів у сумі 260,56 грн. за відпрацьований період наступного робочого року з 19.10.2016 р. по 30.12.2016 р., всього у сумі 911,96 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію за невикористану частину відпусток за період роботи з 19.10.2015 р. по 30.12.2016 р. у сумі 911,96 грн. та середній заробіток за весь період затримки видачі трудової книжки з 31.12.2016 р. по 08.02.2017 р. у сумі 1928,57 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що позивач працював в ТОВ «Кривбаспромбуд» з 19.10.2015 р. на посаді юрисконсульта, що підтверджується копією трудової книжки а.с.5, наказом № 13-к від 30.12.2016 р. його було звільнено з займаної посади на підставі ст.38 КЗпП України, у вказаному наказі позивачем зазначено, що трудову книжку отримав 08.02.2017 р. а.с. 6, наказом № 15-к від 04.05.2016 р. позивачу було надано 14 календарних днів відпустки з 10.05.2016 р. по 23.05.2016 р. за період роботи з 19.10.2015 р. по 18.10.2016 р. а.с.11.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою повязана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється з виплат за попередні два місяці. Час, протягом якого працівник згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Згідно п. 5 Порядку, нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані дні щорічної відпустки.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, та які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, вставлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 57,58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі який суд встановлює наявність або відсутність обставин, що ґрунтуються вимоги і заперечення сторін. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Із наданих до суду доказів позивачем не доведено обставини на які він посилається, відсутні дані щодо проведеного з ним розрахунку заробітної плати за грудень 2016 року в розмір 641,77 грн. 08.02.2017 р., адже отримання позивачем трудової книжки не свідчить про проведення з ним розрахунку у вказаний день, а розрахований позивачем середній заробіток за період затримки видачі трудової книжки з 31.12.2016 р. по 08.02.2017 р. у сумі 1928,57 грн. нічим не підтверджений, так як компенсація за невикористані дні відпустки в сумі 911,96 грн., в звязку з чим суд приходить до висновку, що позивачем не доведено в силу вимог ст.60 ЦПК України обставини на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 83, 116, 117 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10,27,31,60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбаспромбуд» про стягнення заробітної плати при звільненні відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ: