Справа № 526/2317/17
Провадження № 2/526/1032/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

при секретарі Синепол С.А.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання.

У позовній заяві позивач вказує, що з ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з 30.08.1998 по 10.09.2003. Від спільного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2003 року з ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На даний час ОСОБА_3 досяг повноліття та продовжує навчання в Гадяцькому ВПАУ за професією «Кухар. Кондитер». Позивач проживає разом з сином та має скрутне матеріальне становище, оскільки її заробітної плати не вистачає на одяг, ліки, продукти харчування та комунальні послуги. Відповідач матеріально забезпечений, на утриманні інших осіб не має, працює, тому вона звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку до закінчення навчання сином, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, пояснюючи тим, що вона не може самостійно, як мати, надати матеріальну допомогу сину, який навчається.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що не має можливості та бажання сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що звільнився з роботи, інших доходів не має, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, його стан здоровя, а саме сечокамяна хвороба, що підтверджується протоколом ультразвукового обстеження, у звязку з чим він потребує оперативного втручання, на що необхідні значні кошти, не дозволяє йому працювати. Дана обставина була причиною його звільнення з роботи, з цих підстав просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав та просив його задовольнити стягнувши аліменти з відповідача.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 108490, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 10 вересня 2003 року.

На підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2003 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача до повноліття дитини.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 5026 від 26.10.2017, ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зі змісту довідки № 766 від 30.10.2017, виданої Державним навчальним закладом «Гадяцьке вище професійне аграрне училище» слідує, що ОСОБА_3 дійсно навчається в ДНЗ «Гадяцьке ВПАУ» з 01.09.2015 за професією «Кухар.Кондитер».

Згідно довідки про доходи № 805 від 16.11.2017, виданої Державним навчальним закладом «Гадяцьке вище професійне аграрне училище», ОСОБА_3 навчається у ДНЗ «Гадяцьке ВПАУ» та отримує стипендію, середній розмір якої становить 427,45 грн.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює продавцем продовольчих товарів у ФОП ОСОБА_4 з 02.10.2017, її середній дохід становить 3260 грн, про що свідчить довідка № 21 від 31.10.2017, видана ФОП ОСОБА_4

Згідно запису у трудовій книжці відповідача ОСОБА_2 значиться, що 24 листопада 2017 року, його звільнено з роботи за угодою сторін, згідно наказу № 216-К від 14.11.2017.

Частиною 1 ст. 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 року але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одним із юридичних фактів, за наявності якого виникає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, є потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі.

При визначенні матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження, як зазначених фактів, так і інших будь-яких фактів, наявність та доведення яких давали б підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання, та потреби у звязку з цим матеріальної допомоги.

Разом з тим, як було встановлено судом повнолітній ОСОБА_3 отримує стипендію, додаткових витрат на проїзд та проживання не несе, оскільки навчальний заклад, в якому він навчається, знаходиться у м. Гадяч, де він, відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради, проживає.

Суд, враховуючи сукупність вказаних обставин вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 198 СК України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання залишити без задоволення

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л. І. Тищенко