Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Злобінець М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки дійсним, -

В С Т А Н О В И В :

30.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки дійсним. Вимоги позовної заяви обґрунтував тим, що 23.08.2016 року між ним та ОСОБА_2 було укладено та нотаріально посвідчено договір позики, на підставі якого позивач передав відповідачу суму грошових коштів в розмірі 15 000 000 гривень. Про отримання коштів ОСОБА_2 власноручно написав розписку.

Зазначив, що умовами договору позики сторони домовились про те, що не пізніше трьох календарних днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення договору позики прибудуть до робочого місця приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. за адресою: АДРЕСА_1, для укладення договору іпотеки, за умовами якого ОСОБА_2 передасть в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі в літері З,А,М,І,И, П, Й, О,Л,Е,У,Ф,Т,К, за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 8016,1 кв.м., який буде забезпеченням виконання позичальником (відповідачем) свої зобов'язань перед позикодавцем (позивачем) за договором позики.

Вказував, що попри те, що станом 29.08.2016 відповідач так і не прибув для нотаріального посвідчення договору, він все ж таки фактично передав позивачу (іпотекодержателю) предмет іпотеки за актом приймання-передачі нерухомого майна у іпотеку від 23.08.2016 року, чим фактично підтвердив факт часткового виконання договору іпотеки.

Посилаючись на те, що від нотаріального посвідчення договору іпотеки відповідач ухиляється, чим порушує права ОСОБА_1, останній звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати дійсним договір іпотеки, укладений 23 серпня 2016 року між ним та ОСОБА_2, про передачу в іпотеку нежитлових будівель в літерах З, А, М, І, И, П, Й, О,Л,Е,У,Ф,Т,К, за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 8016,1 кв.м, які належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ПАТ «Експериментальний механічний завод» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В. 19.10.2009 р..

Представник позивача та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, представник позивача позов підтримав з підстав наведених в заяві, представник відповідача їх визнав в повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у ній даних і доказів, та ухвалити відповідне рішення, оскільки проти такого вирішення справи сторони не заперечують.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 23.08.2016 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульскою Т.О., за умовами якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у сумі 15000000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, визначених цим договором.

Відповідно до договору позики, грошові кошти, які є предметом цього Договору, передаються Позикодавцем Позичальнику в момент підписання цього Договору та підписи Сторін на цьому Договорі є підтвердженням передачі зазначених грошей (а.с.5).

Позивач належним чином виконав умови договору позики та надав відповідачу у позику грошові кошти у сумі 15 000 000,00 грн., що підтверджується розпискою, наданою 23.08.2016 року про отримання коштів від позивача (а.с.7).

Сторонами по справі не заперечується факт отримання відповідачем коштів та підписання договорів.

З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за договором позики, ОСОБА_2 погодився передати в іпотеку ОСОБА_1 належне йому нерухоме майно.

Так, 23.08.2016 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки нежитлових будівель в літерах З,А,М,І,И, П, Й, О,Л,Е,У,Ф,Т,К, за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 8016,1 кв.м., які належать відповідачу на підставі договору купівлі продажу, укладеного між ПАТ «Експериментальний механічний завод» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В. 19.10.2009 р. (серія та номер 2322), акту приймання-передачі нерухомого майна від 29.07.2016, довідки про повну сплату № 45/01 від 28.07.2016 (а.с.14).

Разом з тим, такий договір іпотеки не було посвідчено нотаріально (а.с.15-18), що спонукало позивача звернутися до суду з даним позовом.

Факт укладання договору іпотеки, його дійсність для сторін та прийняття його умов до виконання підтверджується матеріалами справи.

За ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 577 ЦК України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки

Відповідно до частини другої статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

За п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.09 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК.

В той же час, з 01.01.2013 року у Цивільний кодекс України внесли суттєві зміни, пов'язані зі скасуванням державної реєстрації правочинів. Так з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11 лютого 2010 року N 1878-VI, по відношенню до ч. 2,3 статті 182, ч. 4 статті 334, ч. 3 статті 640 та статті 657 ЦК України. Згідно до цих змін, державна реєстрація договору (правочину) нерухомого майна скасовано.

Окрім цього, згідно до листа ВСУ від 01.07.2013 року «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» вбачається: «Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 р. зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК)»

Судом встановлено, що сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору і ця домовленість викладена письмово у формі договору. Враховуючи те, що договором іпотеки забезпечувалось дійсне зобов'язання за договором позики, він є пов'язаним та похідним від основного договору позики, за яким позивач належним чином виконав свої обов'язки, надавши позику відповідачу, зобов'язання за договором іпотеки позивач виконав повністю, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання договору іпотеки дійсним у відповідності до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України.

Суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання дійсним договору іпотеки, укладеного 23 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про передачу в іпотеку нежитлових будівель в літерах З,А,М,І,И, П, Й, О,Л,Е,У,Ф,Т,К, за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 8016,1 кв.м, які належать Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ПАТ «Експериментальний механічний завод» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В. 19.10.2009 р. (серія та номер 2322), акту приймання-передачі нерухомого майна від 29.07.2016, довідки про повну сплату № 45/01 від 28.07.2016.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 88, 209, 212 -215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дійсним договір іпотеки, укладений 23 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за яким в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 23.08.2016, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, передано в іпотеку нежитлові будівлі в літерах З, А, М, І, И, П, Й, О,Л,Е,У,Ф,Т,К, за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 8016,1 кв.м, які належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, укладеного між ПАТ «Експериментальний механічний завод» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В. 19.10.2009 р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31071341 від 23.08.2016, прийняте приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь між ОСОБА_1 551 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко