Провадження № 2/761/6919/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Яриновській Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу позовом Приватного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Трест «Київміськбуд-2» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2.) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1998 року ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» є власником гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрований у гуртожитку по АДРЕСА_1. Як вказує позивач, відповідач ніколи не перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», з 01.01.2017 року у гуртожитку не проживає, що підтверджується актами від 28.01.2017 року, 24.02.2017 року, 31.05.2017 року, 28.04.2017 року, 31.05.2017 року, 30.06.2017 року, 28.07.2017 року про відсутність за місцем проживання.

Окрім цього, позивачу стало відомо, що по АДРЕСА_1 без будь-яких підстав проживає невідомий позивачу ОСОБА_3, який відповідно до своїх письмових пояснень зазначає, що за усною домовленістю з ОСОБА_2 він з січня 2017 року проживає у вказаній кімнаті та сплачує кошти згідно квитанцій.

Таким чином, з січня 2017 року відповідач перестав оплачувати житлово-комунальні послуги, оскільки фактично виїхав з кімнати АДРЕСА_1, на день звернення до суду відповідач в кімнаті гуртожитку не проживає, не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив суд його задовольнити, з приводу ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, спірним житловим приміщенням є кімната АДРЕСА_2.

Вказаний гуртожиток на праві власності належить позивачу Приватному акціонерному товариству «Трест «Київміськбуд-2», що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок Серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Як встановлено в судовому засіданні, на час розгляду справи, у кімнаті АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Форми №16 (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_2 з січня 2017 року в даній кімнаті не проживає, не несе витрати по її утриманню. Позивач вважає, що відповідач добровільно залишив місце свого проживання, у зв'язку з чим втратив право користування ним.

Окрім того судом встановлено, що у спірній кімнаті гуртожитку без будь-яких правових підстав проживає ОСОБА_3.

Згідно із ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що з 2017 року відповідач у квартирі не проживає.

Той факт, що відповідач не проживає у спірній кімнаті підтверджується, крім пояснень позивача у позовній заяві, Актами від 28.01.2017 року, 24.02.2017 року, 31.03.2017 року, 28.04.2017 року, 31.05.2017 року, 30.06.2017 року та 28.07.2017 року про не проживання, складеними та підписаними комендантом гуртожитку Веклинець В.Ю., охоронцем ОСОБА_5 та мешканцем ОСОБА_3 (а.с. 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, доказів того, що він намагався вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою він тривалий час не цікавиться.

Норми статей 15,16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.

Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» (, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 26-А, р/р 744 в ПАТ «Банк Портал» у м. Києві, МФО 339016) судовий збір в сумі 1600,00 (шістсот сорок грн. 00 коп.) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК