РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в місті Хмельницькому в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зяньковецького психоневрологічного інтернату про визнання права власності та стягнення грошової компенсації, -

встановив :

23 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до Зяньковецького психоневрологічного інтернату про визнання за ним права власності на 1/6 частку житлового будинку №21 з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Філіпова, що в місті Хмельницькому, зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_2, припинивши право власності ОСОБА_2 на 1/6 частку житлового будинку №21 з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Філіпова, що в місті Хмельницькому із виплатою йому грошової компенсації в розмірі припиненої частки в сумі 57 543 грн., які внесені позивачем на депозитний рахунок суду, мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він є власником 5/6 частки житлового будинку №21 з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Філіпова, що в місті Хмельницькому, а власником іншої 1/6 частки вказаного вище житлового будинку та надвірних будівель є ОСОБА_2, що підтверджується рішенням Хмельницького міського суду від 04.04.1994 року. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в Зяньковецькому інтернаті для психоневрологічних хворих з 23 січня 1978 року і взятий на всі види державного забезпечення, оскільки є інвалідом І групи дитинства. ОСОБА_2 встановлений діагноз: олігофренія в степені ідіотії. У відповідності до Рішення виконавчого комітету Божиковецької сільської ради народних депутатів Деражнянського району Хмельницької області №21 від 02.07.1991 року ОСОБА_3 (дядько) був призначений опікуном ОСОБА_2 На дату подання даного позову, ОСОБА_3 помер. Враховуючи, що виділ частки ОСОБА_2 є технічно неможливим, він тривалий час проживає у інтернаті за станом здоровя, опіка більше не встановлювалася, тому позов просить задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності та позивача, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують. Також вказала, що у ОСОБА_2 ними відібрано пояснення про відношення останнього до позову, який не заперечує щодо задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позову, у звязку із наступним.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Так судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 є власником 5/6 частки житлового будинку №21 з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Філіпова, що в місті Хмельницькому, що вбачається також із копії технічного паспорту, інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та оглянутої інвентаризаційної справи.

Власником іншої 1/6 частки вказаного вище житлового будинку та надвірних будівель є ОСОБА_2, що вбачається із рішенням Хмельницького міського суду від 04.04.1994 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в Зяньковецькому інтернаті для психоневрологічних хворих з 23 січня 1978 року і взятий на всі види державного забезпечення, оскільки є інвалідом І групи дитинства. ОСОБА_2 встановлений діагноз: олігофренія в степені ідіотії, що вбачається із медичних довідок.

У відповідності до Рішення виконавчого комітету Божиковецької сільської ради народних депутатів Деражнянського району Хмельницької області №21 від 02.07.1991 року опікуном ОСОБА_2 був призначений ОСОБА_3 (дядько), який помер 20.08.1999 року, що вбачається із довідок Зяньковецького психоневрологічного інтернату, копії свідоцтва про смерть. В подальшому опіка не встановлювалася.

Із висновку експертного дослідження №425-ед/016, проведеного 27.10.2016 р. експертом будівельно-технічних експертиз ОСОБА_4 вбачається, що технічна можливіть виділення в натурі на місцевості 1/6 частки житлового будинку №21 з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Філіпова, що в місті Хмельницькому відсутня, оскільки 1/6 частка житлового будинку за площею (58,0/6=9,7кв.м.) є значно меншою за мінімальну необхідну площу однокімнатної квартири (27,1 кв.м), не можливе відокремлення хоча б однієї житлової кімнати нормованою площею з наступним влаштуванням прибудов з розміщенням у них необхідних допоміжних приміщень, при цьому враховувалось, що 1/6 частка житлового будинку за площею (58,0/6=9,7кв.м.) значно менша за мінімальну необхідну площу житлової кімнати (15 кв.м.)

Відповідно до висновку експерта № 473/17 від 29.08.2017 р. ринкова вартість 1/6 частки житлового будинку №21 з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Філіпова, що в місті Хмельницькому з врахуванням вартості земельної ділянки станом на 28.08.2017 р. складає 57 543 грн.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників відповідачів по справі.

Частиною 1 статті 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-68цс14 від 02 липня 2014 року та від 15 травня 2013 року у справі за № 6-37 цс 13).

Встановлена ст. 365 ЦК України вимога про попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості частки в спільному майні в разі припинення права власності за вимогою інших співвласників є однією з основних умов ухвалення рішення про позбавлення особи майна без її згоди.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 червня 2012 року № 6-56цс12, від 15 травня 2013 року № 6-37цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Так, встановлено, що виділ належної відповідачу 1/6 частки житлового будинку №21 з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Філіпова, що в місті Хмельницькому в натурі є неможливим, спільне володіння і користування майном є неможливим, а припинення права власності на 1/6 частку вказаного будинку не завдасть шкоди жодному із співвласників. До того ж відповідач не заперечує щодо стягнення такої компенсації, припинення його права власності на його частку та визнання права власності на будинок за позивачем, а позивач вніс на депозитний рахунок суду вартість 1/6 частки житлового будинку №21 з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Філіпова, що в місті Хмельницькому в сумі 57 543 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 319, 358, 364, 365 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати право власності на 1/6 частки житлового будинку №21 з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Філіпова, що в місті Хмельницькому, за ОСОБА_1.

Припинити право власності на 1/6 частки житлового будинку №21 з відповідною часткою надвірних будівель по вулиці Філіпова, що в місті Хмельницькому, ОСОБА_2, виплативши Зяньковецькому психоневрологічному інтернату (довіреній особі), в якому знаходиться ОСОБА_2 грошову компенсації в розмірі припиненої частки в сумі 57 543 грн., внесених ОСОБА_1 Йосиповичаем на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області згідно квитанції № 0.0. 888519480.1 від 09.11.17 р. в сумі 57 543 грн. які перерахувати/видати Заньковецькому психоневрологічному інтернату.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя