Справа № 515/538/17
Провадження № 2/515/958/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_3 до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області

про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2017 року ОСОБА_3 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини.

26.12.2008 р. померла її матір ОСОБА_4 в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. Після її смерті залишилась земельна ділянка площею 4,41 га, яка розташована на території Нерушайської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД № 020814, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією Одеської області 23.04.2004 р. на імя ОСОБА_4 Вказану земельну ділянку вона має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй у цьо- му було відмовлено у звязку з втратою шестимісячного строку для прийняття спадщини та нена- данням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рішенням Та- тарбунарського районного суду Одеської області від 22.11.2016 р. було встановлено факт її постій- ного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після повторного звернення до но- таріуса з заявою про прийняття спадщини, їй знову було відмовлено з причини відсутності право- встановлюючого документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку та відповідної реє- страції цього права. Вона не має гадки де знаходиться оригінал правовстановлюючого документу, припускає, що спадкодавець втратила його за життя. Крім того, існує розбіжність у написанні по батькові матері. Так, у свідоцтві про народження заявниці по батькові матері вказано як «Денисів- на», а в свідоцтві про смерть матері її по батькові вказано «Деонисівна». Зважаючи на те, що ус- падкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Нерушайської сільської ради Татарбунарського району у судове засідання не зя- вився, сільський голова надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ра- ди, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій: паспорту серії КК № 582115 та свідоцтва про народження серії ІV-УР № 533902 (а.с.3- 4,5) слідує, що позивач народилася 25.06.1962 р., її матірю зазначена ОСОБА_4.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 492442 (а.с.6), після реєст- рації шлюбу позивачу присвоєно прізвище Работа.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 158468 (а.с.7), ОСОБА_4 (мати позивача) померла 26.12.2008 р. в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.11.2016 р., яке набрало чи- нності 05.12.2016 р. (а.с.8), встановлено факт постійного сумісного проживання ОСОБА_3 з маті- рю ОСОБА_4 у житловому будинку № 14, розташованому по пров.Зелений в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, на час відкриття спадщини - 26 грудня 2008 року.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 020814, власником земельної ділянки площею 4,41 га, яка розташована на території Нерушайської сільсь- кої ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначено ОСОБА_5 (а.с.9).

Вартість земельної ділянки загальною площею 4,4123 га., згідно державного акту на право при- ватної власності на землю серії ІV-ОД № 020814, що належала ОСОБА_4, станом на 01. 01.2017 р. становить 153641,08 грн. (а.с.10).

Газета Татарбунарский вестник № 14 від 15.04.2017 р. містила оголошення про недійсність втраченого державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 020814, виданого на імя ОСОБА_4, що видно з її копії (а.с.11).

Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_5 з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадко- ване майно - земельну ділянку (а.с.12).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являється рідною дочкою померлої ОСОБА_6, а отже, спадкоємцем за законом в порядку першої черги. Перешкодами в отриманні пози- вачем свідоцтва про право на спадщину є те, що відсутній правовстановлюючій документ на зе- мельну ділянку, а саме - оригінал державного акту на право власності на землю, який втрачено.

Отже, за позивачем може бути визнано право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Нерушайської сільської ради, площею 4,41 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилися після смерті її матері ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку за- довольнити.

Визнати за ОСОБА_3, яка народилася 25.06.1962 р. в с.Нерушай Татарбунар- ського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земе- льну ділянку площею 4,41 га, що розташована на території Нерушайської сільської ради Татар- бунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 020814, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 23.04.2004 р. на імя ОСОБА_4

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засі- данні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Тимошенко