Справа №278/1871/17
21 грудня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Дубовік О.М.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук І. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -
16 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 березня 2017 року о 22 год. 10 хв. на 140 км. + 4800 метрів автодороги «Київ-Чоп» в районі Соколовського дачного масиву Житомирського району Житомирської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «RENAULT PREMIUM», д.р.н. АТ3225ВВ, у зв'язці із напівпричіпом «HLS», д.р.н. СЕ1203ХХ. під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «AUDI Q7», д.р.н. АА4028КН, під керуванням ОСОБА_1
За вчиненні вищезазначені діяння ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України.
В результаті вчинення відповідачем протиправних дій, автомобіль позивача отримав пошкодження, чим останньому було заподіяно майновий збиток, вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ становить 575716,13 грн., які відповідач відмовляється добровільно відшкодувати, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Представник позивача у судове засідання не зявилися, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.103).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. У відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 60, 86, 100-102). Через канцелярію суду подав заперечення на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 61). Із заявами про розгляд справи у його відсутність не звертався.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 та ч.2 ст.247 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. У відповідності до ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання. Заяв про перенесення розгляду справи до суду не надходило (а.с. 99).
З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).
За змістом частини 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 998, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, чинними на день їх виникнення, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 2017 року о 22 год. 10 хв. на 140 км. + 4800 метрів автодороги «Київ-Чоп», в районі Соколовського дачного масиву Житомирського району Житомирської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «RENAULT PREMIUM», д.р.н. АТ3225ВВ, у зв'язці із напівпричіпом «HLS», д.р.н. СЕ1203ХХ, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «AUDI Q7», д.р.н. АА4028КН, під керуванням ОСОБА_1 Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.22.2 та 1.5 ПДР України.
Постановою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2017 року у справі №717/513/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.11). Дана постанова є чинною ніким не скасована, набрала законної сили 20 червня 2017 року.
Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу.
За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст. 1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого відшкодовується винним.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до звіту №918/04/17Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, від 26 квітня 2017 року вартість відновлювального ремонту становить 575716,13 гривень (а.с.14-31).
При визначенні вартості відшкодування матеріальної шкоди судом враховується те, що ПрАТ «УПСК» виплатило позивачу страхове відшкодування по даному страховому випадку у розмірі 100000,00 грн., про що і зазначено позивачем у позовній заяві.
З огляду на наведене, зважаючи на те, що відповідач своїм правом зявитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, доказів повернення позивачу грошових коштів не надав, тобто не довів суду, що виконав свої зобовязання належним чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів мають бути задоволені.
Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 4774,16 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України до судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правничу допомогу. Розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується договором про надання правової допомоги від 08 червня 2017 року (а.с.35), рахунком-фактурою та квитанцією (а.с.36-37), розрахунком суми винагороди за надану правову допомогу (а.с. 38), іншими документами (а.с. 39-40), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5000 гривень витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 82, 174, 258-259 ЦПК України, , ст.ст. 979, 993, 1166, 1167, 1172, 1187, 1191 ЦК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_2) - 475716,13 гривень, вартість відновлювального ремонту, пошкодженого в ДТП транспортного засобу; 1700,00 гривень витрат, пов'язаних з оплатою проведення незалежної оцінки по визначенню вартості матеріального збитку; 5000,00 гривень судових витрат повязаних з оплатою правничої допомоги; 4774,16 гривень сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Дубовік