Справа № 646/867/17
№ провадження 2/646/919/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді- Чудновська І.І.

за участю секретаря Жура О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 6 625,00 грн. яка є (різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням), які у відповідності до положень ст.1194 ЦК України має бути стягнута з винуватця ДТП відповідача ОСОБА_2 та 10000,00 грн. щодо відшкодування моральної шкоди під час ДТП.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні позивач наголосив про те, що ПАТ Страхова компанія « Брокбізнес» 16.12.2016 здійснила страхове відшкодування на підставі звіту складеного ФОН ОСОБА_3 у розмірі 4531,80 та 21.01.2017 року ПАТ Страхова компанія « Брокбізнес» сплатила йому доплату страхового відшкодування в розмірі 10008,36 грн. Відповідач, ще до звернення до суду у добровільному порядку здійснив сплату франшизи у розмірі 510, 00 грн., а відповідно до встановленої матеріальної шкоди у звіті від 27.04.2017 року він до ПАТ Страхова компанія « Брокбізнес», ще не звертався, та це питання ПАТ Страхова компанія « Брокбізнес» не розглядалось. Позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди до ПАТ Страхова компанія « Брокбізнес» не висуває.

Відповідач проти позову заперечує, з посиланням на те, що його автомобіль застрахований ПАТ Страхова компанія « Брокбізнес», якою вже двічі здійснено страхове відшкодування на загальною суму 5 531,80 грн, та їм особисто добровільна сплачена франшиза у розмірі 510,00 грн. Враховуючи те, що розмір страхової суми відповідно до п.4 полісу № АЕ/9482268 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну сто тисяч то позивач не позбавлений права на звернення до ПАТ Страхова компанія « Брокбізнес», щодо перегляду та доплати з урахування звіту від 27.04.2017 року.

Суд, вислухавши доводи позивача, відповідача дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 28 серпня 2016 року, о 19 год. 50 хв., керуючись автомобілем ВАЗ 2106 регістраціонний номер АХ 1126СМ, рухаючись по Нетеченській набережній 12 у м. Харкові, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної щвидкості руху, не впоровся з керування та допустив зіткнення з автоболілем ВАЗ21093 реєстраційний номер АХ 3873АС, внаслідок чого автомобілем завдано пошкодження та матеріальних збитків, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.11.2016 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф у сумі 340,00 грн.

Відповідно до полісу № АЕ/9482268 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль ВАЗ 2106 регістраціонний номер АХ 1126СМ застрахований ПАТ Страхова компанія « Брокбізнес».

Відповідно до п.4 полісу № АЕ/9482268 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю двісті тисяч, за шкоду, заподіяну майну сто тисяч.

Розмір франшизи становить пятсот десять гривень відповідно до п.5 поліса № АЕ/9482268.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ Страхова компанія «Брокбізнес» 16.12.2017 року здійснила страхове відшкодування ОСОБА_1 на підставі звіту складеного ФОН ОСОБА_3 у розмірі 4531,80 грн.

21.01.2017 року на підставі наданого позивачем акту виконаних робіт ПАТ Страхова компанія «Брокбізнес», переглянувши матеріали прийнято рішення про доплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 10008,36 грн.

Ці обставини і підтверджені позивачем та відповідачем у судовому засіданні.

У судовому засіданні також позивач підтвердив те, що відповідач добровільно сплатив йому 510,00 грн. ( розмір франшизи).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 ЦК України, факт завдання фізичній особі майнової шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цьогоКодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Положення ст.1194 ЦК України підлягає застосуванню, якщо розмір шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, тоді у разі недостатньої суми страхового відшкодування, решту виплачує особа, яка завдала шкоду.

У даному випадку сума завданої шкоди не перевищувала розміру страхового відшкодування зазначеного у полісі, що дорівнює 100000,00 грн., однак позивач погодився з розміром матеріального збитку, який йому був сплачений.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що автомобіль відповідача, відповідно до полісу № АЕ/9482268 застрахований ПАТ Страхова компанія « Брокбізнес», розмір встановленої страхової суми за шкоду заподіяну майну, з урахування вже здійснених виплат не перевищує розміру встановленого на виплату розміру страхової суми на одного потерпілого за шкоду відповідно до п.4 Полісу, та те, що позивач , як він і сам зазначив у судовому засіданні не звертався з підстав які зазначені у позові до страхової компанії щодо перегляду матеріалів з урахуванням звіту від 27.04.2017 року, а відповідачем , ще до звернення позивача з позовом до суду добровільно сплачено 510,00 грн. ( розмір франшизи), суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6 625, 00 грн.

З огляду на зазначене суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного.

Ч.1 ст.23 ЦК України вказує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, що заподіяна внаслідок порушення його прав.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням та пошкодженням її майна. Ч.4 цієї ж статті вказує, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Суд з урахуванням негативних наслідків після ДТП, враховуючі вимоги розумності та справедливості, задовольняє вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди частково у розмірі 1000,00 грн.

Питання про залучення до справи в якості третьої осіби-страхової компаній сторонами не ставилося.

Суд, в порядку ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 640,00 грн сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60, 61,88,212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш ИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн.

В інший частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отриманнякопії цього рішення .

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2017 року.

Суддя І.І. Чудновська