РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Волноваський районний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі Гуровій Л.Л.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_3 Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (далі ПАТ «А-Банк») звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 18 травня 2011 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримувала кредит на суму 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. В звязку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 39113 гривень 36 копійок, яка складається з наступного: 2913 гривень 20 копійок заборгованість за кредитом, 30661 гривня 43 копійки заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3200 гривень 00 копійок заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, 500 гривень штраф ( фіксована частина), 1838 гривень 73 копійки штраф (процентна складова). Окрім того, позивач просить стягнути на свою користь судовий збір 1378 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягала, пояснюючи, що позивач свої обовязки за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав кредит відповідачу, але остання неналежним чином виконує взяті на себе обовязки, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 39113,36 гривень. Крім того, пояснила, що вказана в розрахунку до позовної заяви сума 3200,00 гривень як «пеня та комісія» є пенею, оскільки за даним договором нарахування комісії не передбачено. Тому просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що ксерокопії письмових документів, в яких містяться відповідні умови та тарифи не є складовою частиною укладеного між ними договору, оскільки вони до її відома не доводились, на цих умовах вона договір не укладала. Крім того, «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «ОСОБА_4 банку» не є належними доказами по справі, оскільки не містять достовірної інформації щодо предмету доказування домовленості сторін про істотні умови укладеного кредитного договору. Позивачем оригінал укладеного кредитного договору з підписом сторін суду не надано. Також банком в односторонньому порядку безпідставно збільшено відсоткову ставку за кредитом з 36,00% до 38,40%, а потім до 46,80%. Тому просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно заяви позичальника від 18.05.2011 року ОСОБА_2 отримала в ПАТ "А-БАНК" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. В заяві визначено, що сума кредитного ліміту становить 4000,00 грн., базова процентна ставка 36,00% з розрахунку 360 днів в році, строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки (а.с.7,9).

В цій заяві також зазначено, що боржник з "Умовами та правилами надання банківських послуг", а також "Тарифами банку" ознайомлений.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту, в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту, оплати винагороди банку.

Таким чином, судом встановлено, що при укладанні договору сторони досягли домовленості щодо майже усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобов'язань позичальника; порядку плати за кредит; відсоткової ставки, порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договір сторони уклали в письмовій формі. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами.

Як зазначає позивач, станом на 30.11.2016 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 39113,36 гривень з них: 2913,20 грн. заборгованість за кредитом; 30661,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500.00 грн. штраф (фіксована частина), 1838,73 грн. штраф (процентна складова).

Із даного розрахунку вбачається, що за користування відповідачем кредитними коштами, Банком нараховувались проценти на прострочену заборгованість починаючи із 18.05.2011 року по 02.07.2013 року в розмірі 36,00%, з 08.07.2013 року по 30.09.2014 року 30,00%, з 01.10.2014 року по 31.03.2015 року 38,40 %, з 01.04.2015 року по 30.11.2016 року 46,80% (а.с.4-6).

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені сторонами і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.4 ст.1056-1 ЦК України, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно до п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», при підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У анкеті-заяві відсутня умова щодо нарахування підвищених процентів на прострочену заборгованість по кредиту, а також Позивачем не надано доказів того, що відповідачку повідомляли про зміну процентної ставки у передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг порядку. Таким чином, суд вважає, що пониження та підвищення відсоткової ставки за кредитним договором є недійсним, та нарахування заборгованості за пониженими та підвищеними відсотками є безпідставним.

Проте, в порушення умов вказаного договору та наведених вимог закону, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором та не здійснював у встановлені строки щомісячні платежі, в тому числі порушив умови п. 6.5 договору, за якими позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах договору, тому утворилась заборгованість по процентам за користування кредитом.

Як встановлено судом, листів та довідок про стан рахунку на адресу позивача направлено не було, жодного доказу на підтвердження повідомлення відповідача про зміни відсотків суду не надано, зокрема, відсутні докази про надання позивачу виписки по картрахунку з повідомленням про зміну процентної ставки. В умовах не зазначено з якого часу відраховується семиденний термін про повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами договору, що також свідчить про порушення принципу добросовісності.

Пунктом 5.3 Умов надання кредиту передбачена можливість односторонньої зміни ОСОБА_4 та інших невідємних частин договору. Таким чином, Банком закладено в договір право на зміну розміру відсоткової ставки за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по рахунку на умовах п.4.9 Умов.

Відповідно до умов пункту 6.3 Умов до обовязку позичальника входить отримання виписки про стан картрахунку та про проведені операції.

В заяві позичальника про приєднання до Умов надання крейду Банком, відповідачка надала згоду на регулярне ознайомлення із інформацією Банку стосовно Умов кредитування на сайті Банку.

Пунктом 4.9. Умов передбачено обовязок Банку не рідше одного разу на місяць способом, вказаним в заяві, надавати позичальнику виписки про стан картрахунку та про проведені операції по картрахункам.

У відповідності до положень Закону України «Про захист прав споживачів інформування позичальника про зміну відсоткової ставки за кредитним договором має бути очевидним і здійсненне у спосіб, який би не викликав сумніву про добросовісне виконання цих приписів Закону з боку Кредитора.

Кім того, з кредитного договору вбачається, що договором не встановлено, з якою саме регулярністю позичальник повинен знайомитися із інформацією Банку на його сайті щодо зміни умов кредитного договору.

Виходячи з наведеного, а також досягнутих сторонами істотних умов при укладенні договору, з урахуванням фактично використаних позивачем кредитних коштів (сум заборгованості за кредитом як поточної так і простроченої), зазначеної в розрахунку кількості днів користування коштами та відсоткової ставки 36,00 % річних, а також, враховуючи, що згідно з умовами п.4.4 Умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом з розрахунку 360 календарних днів на рік, відсотки за використані відповідачем кредитні кошти (кредитний ліміт) мали бути нараховані та становлять наступні суми:

- з 18.05.2011 по 02.07.2013 включно банком нараховано відсотків, до зміни формули їх нарахування, правильність нарахування яких у суду не викликає сумнівів та заборгованість за якими складає: 261,13 грн.

- з 08.07.2013 року по 30.11.2016 року включно за 883 дні фактичного користування кредитом в наступній сумі: 4000,00 грн. (заборгованість за кредитом поточна та прострочена разом)/360днів *883дні* 36% (0,36) (відсоткова ставка визначна сторонами при укладенні договору )=3496,87грн.

Всього не сплачено відповідачем відсотків за період користування кредитним коштами в межах заявлених позовних вимог з 18.05.2011 по 30.11.2016 року становить: 3496,87 грн. + 261,13 грн. = 3758,00 грн.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В звязку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 2913,20 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенні на вказану суму, а вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами - на розраховану судом суму 3758,00 грн.

Згідно з п.8.6. Умов надання кредиту, у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Статтею 2 Закону України від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням КМ України від 2 грудня 2015 р. N 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед яких є смт. Хлібодарівка Волноваського району.

Крім того, прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Так, наказом Служби безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», визначені такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, як Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року.

Суд звертає увагу, що згідно відповіді банку на запит суду зазначено, що вказана у позовній заяві сума 3200,00 грн. як пеня та комісія є саме пенею, оскільки нарахування комісії за даним типом карт не передбачено. Тобто, відповідно до вищевказаного закону позивач не мав права нараховувати пеню на основну суму заборгованості відповідачу ОСОБА_4 з 15.04.2014 року.

Згідно проведеного судом розрахунку, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума пені, нарахована за період з 01.08.2013 року по 01.04.2014 року включно в сумі 1750,00 гривень.

Що стосується стягнення фіксованого розміру штрафу - 500 грн. та 1838,78 грн. (процентна складова), яка рахується з суми позову то суд зазначає, що згідно з вищевказаним законом, позивач не мав права нараховувати відповідачу штраф - процентну складову із зобовязань за кредитним договором б/н від 18.05.2011 року, починаючи з 14 квітня 2014 року у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. Нарахування фіксованого розміру штрафу в сумі 500 грн. відповідає положенням кредитного договору та вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 8921 гривня 20 копійок, яка складається з: 2913 гривень 20 копійок, 3758 гривень 00 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом, 1750 гривень 00 копійки заборгованість за пенею за користування кредитом, а також штраф відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень - фіксована частина.

При вирішенні питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості у сумі 39113,36 грн., які задоволені частково на суму 8921,20 грн. Тому, з врахуванням вимог ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з відповідача частково, у сумі 314,30 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.61 Конституції України, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 610, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 110, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ - БАНК» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 травня 2011 року в розмірі 8921 гривня 20 копійок, яка складається з наступного: 2913 гривень 20 копійок заборгованість за кредитом, 3758 гривень 00 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1750 гривень 00 копійки заборгованість за пенею за користування кредитом, 500 гривень штраф (фіксована частина).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ - БАНК» судовий збір в сумі 314 гривень 30 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх необгрунтованістю.

Повний текст рішення складено 28 квітня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.С.Овчиннікова