АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності, витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити дії та відшкодування шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності, витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити дії та відшкодування шкоди, завданої злочином, задоволено.

Накладено арешт на автомобіль марки «Toyota Camry», номер шасі НОМЕР_2, 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Заборонено вчиняти дії щодо володіння, користування та розпорядження автомобілем марки «Toyota Camry», номер шасі НОМЕР_2, 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, до набрання рішення законної сили по цивільній справі № 761/16659/17.

Ухвалу суду допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права; мотивуючи тим, що суд першої інстанції дав невірну оцінку обставинам справи та прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи. Вказала, що на автомобіль «Toyota Camry», номер шасі НОМЕР_2, 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 накладено арешт в кримінальному провадженні, а тому немає підстав для накладення арешту в межах цивільної справи.

В суді апеляційної інстанції апелянт підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представник позивача просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України (в новій редакції), суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

ч. 1 ст. 150 ЦПК України (в новій редакції) встановлено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії;встановлення обов'язку вчинити певні дії; шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передачі майна відповідачеві чи виконання щодо нього інших зобов'язань;зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупинення митного оформлення товарів чи предметів;арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як вбачається із заявлених позовних вимог, зазначений автомобіль марки «Toyota Camry», номер шасі НОМЕР_2, 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, є предметом даного спору та у разі задоволення позову, невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпеченняпозову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Цивільний процесуальний закон не зобовґязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки накладання арешту на нерухоме майно є тимчасовим заходом.

За таких обставин, суддею першої інстанції було дотримано норми процесуального права, а тому колегія суддів прийшла до висновку про залишення ухвали без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2017 року.

Головуючий

Судді