Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3884/16-ц
Провадження № 2-п/553/13/2017
У Х В А Л А

Іменем України

11.05.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві у складі:

головуючого судді Кононенка С.Д.,

при секретарі Бобильовій А.П.,

за участю представника заявника ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 січня 2016 року по справі №553/3884/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій представника, в якій просить переглянути заочне рішення, скасувати його і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник заявниці в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти заяви заперечували, та просили відмовити в її задоволенні.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає за наступних підстав.

В своїй заяві заявниця посилається на те, що Ленінським районним судом м.Полтави від 23 січня 2016 року винесено заочне рішення по справі №№553/3884/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій представника, яким позовні вимоги були задоволені.

Вважає, що заочне рішення ухвалене з порушенням процесуальних вимог для ухвалення такого рішення і підлягає скасуванню з наступних підстав. Згідно з ч.І ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якшо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У запереченнях на позов, що були додані до матеріалів справи 19.12.2016 року було зокрема зазначено про розгляд справи без її участі. Це виключає можливість ухвалення заочного рішення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Також матеріали справи не містять ухвали про заочний розгляд справи.

Суд вирішує питання щодо заочного розгляду справи до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Оскільки процесуальним законом не встановлено вимоги щодо форми її прийняття, така ухвала може бути оформлена як окремий процесуальний документ відповідно до вимог ч. 1 ст. 210 ЦПК, так і протокольно, відповідно до вимог ч. 2 ст. 210 цього Кодексу. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутня ухвала про заочний розгляд справи, таке рішення, суд виніс протокольно, а отже це має бути відображено в протоколі судового засідання. Проте, матеріали справи не містять і протоколу судового засідання, як стало відомо після ознайомлення з матеріалами.

Щодо доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, то заявниця посилається на те, що позивачем по справі не надано достатніх доказів щодо укладення між сторонами спору договору доручення в порядку статті 1000 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (ст. 1003 ЦК України).

Таким чином, договором доручення є обовязково двосторонній правочин із взаємно-обумовленими правами та обовязками сторін. Існування відповідних домовленостей відповідачем не визнаються, а отже ці факти підлягають доказуванню. Враховуючи особливості вказаних правовідносин, вони повинні підтверджуватися письмовими доказами, зокрема договором.

Наявність довіреності від фізичної особи може лише свідчити про наявність правовідносин представництва. Представництво може здійснюватися за довіреністю. Довіреність це односторонній правочин, який не зобовязує вчиняти дії, має диспозитивний характер для відповідача.

Проте, посилання заявника на вищевикладені обставини, є необґрунтованими та не доведеними в судовому засіданні, не довів обставини, передбачені ст..232 ЦПК України в судовому засіданні і представник заявниці.

По-перше відповідачка ОСОБА_4 знала про час і місце розгляду справи.

По-друге, щодо матеріальних підстав для скасування заочного рішення, то відповідач повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти позовних вимог позивача.

При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню , тільки якщо докази на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що згідно ч.2 ст.225 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за загальними правилами, можна зробити висновок, що суд ухвалюючи заочне рішення, повинен дати оцінку всім доказам, які є у справі.

Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими ( не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 57,60, 210, 225, 228, 229, 231, 232, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення від 23 січня 2016 року Ленінського районного суду м. Полтави у цивільній справі №№553/3884/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій представника залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5