справа № 488/4866/13-ц
провадження № 6/488/64/17
УХВАЛА

Іменем України

31.03.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Бучневій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження у прав виїзду за за межі України особи, яка має невиконанні зобов'язання, покладені на неї судовим рішенням, без вилучення паспортного документу -

Встановив:

На виконанні Корабельного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження 44728387 з виконання виконавчий лист № 488/4866/13-ц виданий 22.04.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліментів на утримання повнолітнього сина- Гудзловенко Владислава, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 02.10.2013 року, і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_2, дата народження 23.12.1971, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавцем 15.09.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно Інформаційної довідки за суб'єктом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців за боржником зареєстровані права власності та інші речові права відсутні.

Згідно відповіді з Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб - інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді з Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - платник . Згідно відповіді з Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії-інформацію не знайдено.

Згідно відповіді з Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено.

Виконавцем 13.01.2016 на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності (Згідно даних Реєстру "НАІС ДДАГ МВС України) за боржником ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб.

13.01.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме причіп (2013) СІРИЙ, Марка, модель ТЗ : САНТЕЙ 750-1 ДНЗ BEI 109ХР.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, заборгованість станом на 01.03.2017 р. становить 40 967,74 грн., тому, на підставі викладеного, державний виконавець вимушений звернутися до суду з даним поданням.

В судовому засіданні державний виконавець підтримав подання.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що дане подання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України та є обов'язковими до виконання на всій території України, але станом на сьогоднішній день рішення суду боржником не виконується.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов'язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження. Згідно з п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до правила, встановленого ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України, який має паспорт, у разі, коли існують обставини, що обмежують відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право його виїзду за кордон, зобов'язаний здати свій паспорт на збереження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, за місцем проживання у місячний термін після виникнення таких обставин. За наявності достатніх підстав паспорт, що зберігається в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, повертається у 10-денний термін з моменту звернення громадянина або його законного представника. Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що громадянин України, що має паспорт, може бути тимчасово обмежений у праві виїзду закордон у випадках, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Окрім вказаного, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», також може бути тимчасово обмежений у праві виїзду закордон громадянин України, що ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань. Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України».

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

За таких обставин, враховуючи тривале невиконання судового рішення щодо стягнення значної суми грошових коштів у якості погашення заборгованості, з урахуванням наданих державним виконавцем доказів, які свідчать про умисне ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, враховуючи роз'ясненя, наданих Верховним Судом України 01.02.2013 в аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», суд приходить до висновку про доцільність тимчасового обмеження боржника у праві на виїзд за межі України, без вилучення паспортного документу, до виконання майнових зобов'язань.

Керуючись ст.ст. 208-210, 212, 377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянинма України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: 268909015, до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 488/4866/13-ц від 22.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліментів на утримання повнолітнього сина- Гудзловенко Владислава, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 02.10.2013 року, і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

Виконання ухвали покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Копію ухвали направити до Корабельного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління Миколаївській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 5 днів з моменту її отримання.

Суддя Л.І. Селіщева