Справа № 359/4969/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/519/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 19.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 359/4669/16 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_2

Провадження № 22-ц/780/519/17 Доповідач в суді II інстанції ОСОБА_1

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Яворського М.А.

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2012 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було стягнуто борг за договором позики у розмірі 825120 гривень та судові витрати у розмірі 1820 гривень. Не зважаючи на це, ОСОБА_4 ухиляється від повернення боргу за договором позики, тому у нього виник обовязок сплатити проценти за період з 08 вересня 2009 року до 15 серпня 2016 року у розмірі 20900291 гривень, курсову різницю від суми позики у еквіваленті по курсу НБУ у розмірі 1170000 гривень, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від загальної суми простроченої заборгованості на день її виникнення у розмірі 2099362 гривень 40 копійок, штраф у розмірі 10% від загальної суми заборгованості на день її виникнення у розмірі 2289541 грн.10 коп., що у загальному розмірі становить 26459194 гривень.

Просив визнати причини пропуску строків для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів поважними та поновити дані строки, початок перебігу строку позовної давності за договором позики грошових коштів від 08 вересня 2009 року, згідно з ст.261 ЦК України, встановити з дня прийняття рішення судом за даним позовом, стягнути з ОСОБА_4 за договором позики грошових коштів від 08 вересня 2009 року суму грошових коштів у розмірі 26459194 гривень.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від11 листопада 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, у зв»язку із неповерненням позичених коштів відповідач ОСОБА_5 порушив права позивача як позикодавця, проте, порушені права ОСОБА_3 захисту не підлягають з огляду на пропуск ним строку позовної давності та відсутністю поважних причин для його поновлення.

Висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2012 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 травня 2012 року, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнутий борг за договором позики грошових коштів від 08 вересня 2009 року у розмірі 825120 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн. (а.с.4,5).

На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

У відповідності до положення ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом, передбаченим ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення та заставлене майно, тощо).

Згідно з вимогами ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що про порушення своїх прав щодо неповернення суми позики ОСОБА_3 дізнався ще 14 травня 2012 року, проте з позовом до відповідача звернувся до суду у червні 2016 року, тобто із пропуском загального трирічного строку позовної давності. Поважні причини пропуску строку відсутні.

Враховуючи, те що відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові з підстав його пропуску.

Доводи апеляційної скарги про неналежне дослідження та оцінку судом обставин, на які позивач посилається як поважні причини пропуску строку позовної давності і наявність підстав для поновлення цього строку необгрунтовані.

Колегія суддів виходить із того, що поважними є причини, пов'язані із об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи реалізувати своє право на звернення до суду.

Суд першої інстанції дослідив вказані позивачем обставини, на які той посилався та дав кожній із обставин належну оцінку у рішенні, прийшовши до обгрунтованого висновку, що наведені стороною позивача причини пропуску строку звернення до суду, слід вважати неповажними та такими, що не обмежували позивача у реалізації наданого йому права на звернення до суду за захистом своїх інтересів.

Зокрема, обставини подання скарги до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 24 травня 2012 року, звернення із заявою до прокурора Шевченківського району в м. Києві, на переконання суду не є такими, що унеможливили, обмежили чи позбавили позивача права подати позов до суду. Звернувшись до правоохоронних органів, позивач не був позбавлений можливості у цей же час звернутись до суду із відповідною заявою про стягнення боргу, як того вимагає закон.

Застосування судом при вирішенні спору строку позовної давності є правильним та обгрунтованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: