АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи № 759/8793/17 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва про повернення позивачу для подачі до належного суду від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, повернуто позивачу для подачі до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Апелянт в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, просила розглянути апеляційну скаргу без її присутності.

Відповідач просив апеляційну скаргу відхилити, пояснив, що він зареєстрований не в Святошинському, а в Шевченківському районі міста Києва.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подачі до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна Святошинському районному суду м. Києва.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позивачу позовної заяви, суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 109 ЦПК України (ч.1 ст. 27 ЦПК України у новій редакції).

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України(ч.1 ст. 27 ЦПК України у новій редакції), позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подачі до належного суду, суд першої інстанції, виходив з того, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача та відповідно до відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у м. Києві ОСОБА_3 є за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України (ч. 1 ст. 28 ЦПК України у новій редакції) Позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Однак з матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2, що також не відноситься до Святошинського району м. Києва.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та в повній мірі відповідає вимогам, діючого на момент винесення ухвали, цивільно-процесуального законодавства України.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України (ст. 4 ЦПК України в новій редакції) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до правила ч.1 ст. 2 цього ж Кодексу завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто, суд першої інстанції вірно застосував ст. 109, 110 ЦПК України (ст. 27, 28 ЦПК України в новій редакції), які регулюють правила підсудності.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 22 грудня 2017 року.

Головуючий

Судді