УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 рокуМ. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договорів банківського вкладу дійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Сумської області від 2 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дійсними договори банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США за № 006-18828-130215 від 13 лютого 2015 року та № 001-18515-160215 від 16 лютого 2015 року, укладених між нею та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»).

Позов мотивовано тим, що між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено: договір № 003-18828-100215 від 10 лютого 2015 року на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, за умовами якого відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 у гривнях; договір № 003-18828-00215 від 10 лютого 2015 року про надання банківських послуг за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування; договір № 004-18828-00215 від 10 лютого 2015 року на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, за умовами якого відкрито поточний рахунок НОМЕР_2 у доларах США; договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США № 006-18828-130215 від 13 лютого 2015 року, за умовами якого розміщено 3850 доларів США строком по 18 лютого 2016 року включно; договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США № 001-18515-160215 від 16 лютого 2015 року, за умовами якого розміщено 3800 доларів США строком по 21 лютого 2016 року включно.

3 березня 2015 року, на підставі постанови правління Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення АТ «Дельта Банк» з ринку.

5 жовтня 2015 року ОСОБА_6 отримано листи-повідомлення АТ «Дельта Банк» № 8821/1869 та № 8821/1870 від 23 вересня 2015 року про нікчемність договорів банківського вкладу (депозиту) № 006-18828-130215 від 13 лютого 2015 року та № 001-18515-160215 від 16 лютого 2015 року, укладених з АТ «Дельта Банк» згідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, у зв'язку із чим звернувся до суду з відповідним позовом про визнання договорів вкладу дійсними.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано дійсним договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США № 006-18828-130215 від 13 лютого 2015 року, укладений між ОСОБА_6 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Визнано дійсним договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США № 001-18515-160215 від 16 лютого 2015 року, укладений між ОСОБА_6 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 2 березня 2016 року рішення районного суду скасовано з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати із залишенням в силі рішення місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що у банку були відсутні підстави для застосування положень п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що факт укладення договорів призвів до надання переваг або пільг позивачу перед іншими клієнтами банку, тому спірний договір не є нікчемним і його слід визнати дійсним. Сам по собі факт укладення вказаних договорів не свідчить про надання переваг або пільг позивачу перед іншими клієнтами банку. Умови укладених договорів не передбачають переваги для ОСОБА_6 порівняно з іншими особами. Доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано. Крім цього, позивач не є кредитором банку, а є вкладником, що має право на відшкодування свого вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. ПАТ «Дельта Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року, а договори з ОСОБА_6, укладені 13 лютого 2015 року, 16 лютого 2015 року, тобто до віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а за п. 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочин має бути вчинений уже неплатоспроможним банком.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач не довела суду, що направленими їй повідомленнями про нікчемність укладених нею з банком договорів банківського вкладу (депозиту) відбулось порушення її прав вкладника, а обраний нею спосіб захисту є ефективним правовим способом захисту, передбаченим національним правом.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 лютого 2015 року ОСОБА_6 уклала з ПАТ «Дельта Банк» договір № 003-18828-100215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів та договір № 003-18828-100215 про надання банківських послуг за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування.

Відповідно до умов укладених договорів, банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 у гривнях, оформляє за ініціативою клієнта та надає в його користування електронний платіжний засіб платіжної системи Vіsа Іntегnаtіоnаl та/або МаstегСаrd, а також ПІН-код до картки та надає клієнту стандартний доступ до Системи ІБ, межі якого визначаються правилами.

Також позивач 10 лютого 2015 року уклала з відповідачем договір № 004-18828-100215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, згідно якого банк відкрив клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 у доларах США

13 лютого 2015 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_6 укладено договір № 006-18828-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США. Предмет договору є сума вкладу у розмірі 3850 доларів США, який залучений на строк із моменту зарахування на рахунок та по 18 лютого 2016 р. включно.

16 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_6 укладено договір № 001- 18515-160215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США. Сума вкладу 3800,00 доларів США строком до 21 лютого 2016 року.

У листопаді, грудні 2014 року, та в січні, лютому 2015 року на офіційному сайті ПАТ «Дельта Банк» розміщувалися оголошення про акцію з розміщення строкових вкладів серії «Найкращий від Миколая», та отримувати щомісячно 25 % річних у гривні, 11 % річних у доларах США та 10 % річних в Євро при розміщенні коштів на строк 90, 180 або 370 днів.

2 березня 2015 р. правлінням Національного банку України винесено постанову № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 2 березня 2015 року № 51 розпочато з 3 березня 2015 року процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» КадироваВ.В.

Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Дельта Банк» винесено наказ № 408 від 29 травня 2015 року «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк».

2 жовтня 2015 року постановою правління Національного банку України відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк».

Позивач отримала листи № 8821/1869 та № 8821/1870 від 23 вересня 2015 року, згідно яких договори банківських вкладів (депозиту), укладені між АТ «Дельта Банк» та нею, згідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнано нікчемними /а.с.14,15/.

Зі змісту вказаних листів вбачається, що позивач була повідомлена про нікчемність укладених нею договорів банківського вкладу (депозиту) у лютому 2015 року згідно пункту 7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зокрема з тих підстав, що банк вчинив правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до заяви на виплату переказу через міжнародну систему грошових переказів «Велсенд» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб станом на 26 жовтня 2015 року позивачу виплачена грошова суми в розмірі 656,68грн, здійснена через ПАТ АБ «Укргазбанк».

Частиною 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Вказана перевірка у банку здійснювалася на виконання наказів уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» № 408 від 29 травня 2015 року та № 691 від 7 серпня 2015 року (а.с. 55-57).

Частиною 3 статті 38 цього Закону визначені підстави нікчемності правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку та зазначено, що порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Звернувшись до суду з позовом про визнання дійсними, укладених з ПАТ «Дельта Банк» договорів банківського вкладу (депозиту) в лютому 2015 року, у зв'язку з отриманням письмових повідомлень від уповноваженою особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо їх нікчемності, позивач не вказувала які негативні наслідки зазнала після отримання наведених письмових повідомлень. При цьому, вказувала, що 26 жовтня 2015 року отримала грошовий переказ від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

До таких правочинів застосовуються наслідки, передбачені статтею 216 ЦК України.

Цивільний Кодекс України передбачає можливість визнання деяких нікчемних правочинів дійсними з підстав, визначених цим Кодексом (ч. 2 ст. 218, ч. 2 ст. 219, ч. 2 ст. 220, ч. 2 ст. 224 ЦК України).

Згідно роз'яснення, наданого в абзаці 4 п. 13 та п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Способами захисту цивільних прав та інтересів за їх призначенням може вважатись визначений законом механізм матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову про визнання договорів банківського вкладу дійсними, оскільки позивачем не доведено, що направленими їй повідомленнями про нікчемність укладених нею з банком договорів банківського вкладу (депозиту) відбулось порушення її прав вкладника, а обраний нею спосіб захисту є ефективним правовим способом захисту, передбаченим національним правом.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, у зв'язку із чим, обґрунтовано скасував рішення місцевого суду та вирішив спір по суті.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 2 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук
Судді: В.С. Висоцька
Ю.Г. Іваненко
О.В. Умнова
І.М. Фаловська