РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/869/17

Провадження № 2/700/511/17

21 грудня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу № 700/869/17, провадження № 2/700/511/17 за позовом ОСОБА_1 до Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві позивач зазначив, що 30.08.2008 року померла ОСОБА_2. За життя спадкодавець залишив заповіт посвідчений приватним нотаріусом Смілянського нотаріального округу . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) площею 3,90 умовних кадастрових гектарів на території с. Федюківка Лисянського району Черкаської області.

Він фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з спадкодавцем та доглядав за ним на даний час користується спадковим майном. Від спадщини не відмовлявся. Однак під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки вони були втрачені. Тому він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі.

Відповідач представник Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

30 серпня 2008 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №306013. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) площею 3,90 умовних кадастрових гектарів на території с. Федюківка Лисянського району Черкаської області.

Відповідно до ст..1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до довідки та акту громадського квартального комітету м. Сміла Черкаської області від 28.05.2017 року ОСОБА_2 проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з березня 2001 року по день смерті 30.08.2008 року в будинковолодінні, належному її родичу ОСОБА_1, який здійснював за нею догляд.

Таким чином позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом та фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з спадкодавцем, доглядав за ним, здійснив його поховання за власний рахунок та на даний час користується спадковим майном. Від спадщини позивач не відмовлявся. Однак під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про права власності на спадщину, через втрату правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що підтверджується оголошенням в громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» №42 від 21.10.2017 року. Тому позивач вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, що залишилась після смерті ОСОБА_2.

Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Згідно ст.1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи, що позивач фактично прийняв спадщину, відповідачем позов визнаний суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2.

Керуючись ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст. ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на земельну частку (пай), площею 3,90 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території с. Федюківка Лисянського району Черкаської області, згідно сертифікату серії ЧР №0304147 виданого на імя ОСОБА_2, яка померла 30.08.2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

.

Головуюча