Справа № 309/2756/17
Провадження № 2/309/1951/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Сідей Я.Я. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зняття арешту з усього майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зняття арешту з усього майна.

Вивчивши позовну заяву, враховуючи ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 26.10.2017 року, приходжу до висновку, що позов слід залишити без руху, оскільки він поданий з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме:

Зі змісту позову вбачається, що позивач оскаржує дії державного виконавця, а саме винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, вчинені під час виконання виконавчого документу, виданого на підставі рішення суду, постановленого в порядку ЦПК України.

В порушення п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява не містить зміст позовних вимог, що заявляються в цивільному позові в порядку цивільного судочинства. Позовна заява про зняття арешту з майна боржника містить в резолютивній частині позову вимоги про скасування постанови від 08.07.2015 року, винесеної відділом виконавчої служби, про накладення арешту на нерухоме майно по виконавчому провадженні. Така вимога характерна для скарги, поданої в порядку ст. 383-385 ЦПК України, або для адміністративного позову про оскарження дій державної виконавчої служби.

Ухвалою суду від 14.11.2017 року позивачу надавався строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду. Ухвалу суду позивачу вручено 15.12.2017 року. Однак недоліки згідно ухвали суду позивач не усунув.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст.ст. 185 ч. 3, 258-260 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зняття арешту з усього майна вважати неподаною і повернути позивачу на руки.

Розяснити ОСОБА_1 право повторного звернення до суду із зазначеною позовною заявою після усунення допущених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_2

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_2