Ухвала

іменем україни

17 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання дій неправомірними та скасування витягу з реєстру прав власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 - на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Комунального підприємства «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (далі - КП «Мукачівське МБТІ та ЕО») щодо внесення даних до реєстру прав власності на нерухоме майно - запису № 7035 в книзі № 188 щодо об'єкта з реєстраційним № 12304199, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у частині зазначеної загальної площі в розмірі 135,70 кв. м; визнати недійсним та скасувати витяг № 25930435 з реєстру права власності на нерухоме майно від 21 квітня 2010 року, що виданий КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» на об'єкт із реєстраційним № 12304199, що знаходиться за вищевказаною адресою.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. У 2015 році він дізнався, що 21 квітня 2010 року КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» видано попередньому власнику витяг із реєстру права власності на нерухоме майно, загальною площею квартири 135,70 кв. м, проте в договорі купівлі-продажу квартири від 06 грудня 2005 року її площа становить 26,30 кв. м. Із того часу реєстрація іншої площі квартири не здійснювалася, тому вважає порушеними свої права, за захистом яких звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано витяг № 25930435 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 квітня 2010 року, що виданий КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» на квартиру АДРЕСА_1 в частині зазначення загальної площі в розмірі 135,70 кв. м.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 18 серпня 2016 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 - просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів, виходячи за межі доводів касаційної скарги згідно з ч. 3 ст. 335 ЦПК України, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Задовольняючи частково указаний позов, суд першої інстанції виходив із того, що оспорюваний витяг не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

При цьому суд установив, що 21 квітня 2010 року ОСОБА_4 видано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, площею 135,70 кв. м, в якому зазначено, що акт прийняття в експлуатацію реконструйованого майна відсутній.

Поновлюючи позивачу строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, суд виходив із того, що оспорюваний витяг ОСОБА_3 не видавався, про його наявність позивач дізнався при ознайомленні з інвентарною справою в 2015 році.

У той же час суд дійшов висновку, що не встановлено дату протиправних дій з боку відповідача. Так, з урахуванням пояснень свідка ОСОБА_8 - інженера КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» - про те, що він за заявою ОСОБА_4 проводив опис реконструйованої квартири і зазначив у ньому відсутній акт приймання в експлуатацію, суд дійшов висновку, що має місце неточність формулювання.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні указаного позову, апеляційний суд виходив із того, що під час розгляду справи суд першої інстанції належно не визначив процесуального статусу осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, але ухвалив рішення щодо їхніх прав та обов'язків; треті особи не набули прав, передбачених ст. ст. 31, 34, 35 ЦПК України, тому суд не мав підстав ухвалювати рішення, яке безпосередньо стосується прав та обов'язків цих осіб.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Дійшовши висновку про визнання недійсним та скасування витягу № 25930435 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 квітня 2010 року, виданого КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» на квартиру АДРЕСА_1, у частині зазначення загальної площі в розмірі 135,70 кв. м, суд не звернув достатньої уваги на те, що цей витяг видано на ім'я ОСОБА_4 (а. с. 10), якого залучено до участі у справі як третю особу, та не вирішувалося питання про залучення його до участі у справі як співвідповідача.

За таких обставин апеляційний суд фактично дійшов правильного висновку про те, що з урахуванням предмета і підстав поданого позову, установлених фактичних обставин справи до участі у справі не залучено належного співвідповідача і в силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд був позбавлений можливості на стадії апеляційного розгляду справи це питання вирішити із відповідним оформленням такої процесуальної дії згідно зі ст. 33 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 1, 3, 15 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушено. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб'єктивне матеріальне право на їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

З огляду на викладене суд у достатньому обсязі не визначився з правовими наслідками задоволення позову у частині визнання недійсним та скасування витягу № 25930435 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 квітня 2010 року, виданого КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» на квартиру АДРЕСА_1, у частині зазначення загальної площі у розмірі 135,70 кв. м, у зв'язку з чим не з'ясував питання про те, чи відновить це порушені права позивача та які саме, виходячи з вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України, а також із врахуванням відомостей щодо реконструйованого майна та відсутності доказів на підтвердження введення його в експлуатацію.

Оскільки суд першої інстанції усупереч вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України порушив норми процесуального права щодо установлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не перевірив належним чином предмета і підстав поданого позову, не з'ясував належним чином характер спірних правовідносин, крім того, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, не попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, тому колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвалені у справі рішення судів - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 серпня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік

О.В.Ступак