Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1736/17 Головуючий у 1 інстанції: Вільямовська Н.О.
Є.У.№ 316/2819/15-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 28.07.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 4108 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак в порушення взятих на себе зобов'язань, у неї перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 25778 грн. 79 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 25778 грн. 79 коп. за кредитним договором № DNH4KP29540127 від 28.07.2016 року, яка складається з: 374 грн. 76 коп. - заборгованості за кредитом; 9546 грн. 09 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 14154 грн. 19 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафів: 500 грн. (фіксована частина) та 1203 грн. 75 коп. (процентна складова).

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNH4KP29540127 від 28.07.2016 року у розмірі 9920 грн. 85 коп., яка складається з: 374 грн. 76 коп. - заборгованості за кредитом; 9546 грн. 09 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 1218 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

На апеляційний розгляд особа, яка подала апеляційну скаргу не з'явилася, хоча відповідно до поштового повідомлення отримала судову повістку 29 березня 2017 року особисто. За таких обставин судова колегія розглядає справу у її відсутності. Частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначені права осіб, які беруть участь у справі, і цими правами сторона розпоряджається на власний розсуд (самостійно або через представника).

Відтак, не з'явившись до суду та не повідомивши про причини неявки, відповідач сама реалізувала своє право щодо участі у апеляційному розгляді справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28.07.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») №DNH4KP29540127 (надалі - Договір), відповідно до умов якого відповідач отримала строковий кредит у сумі 4108 грн. на строк 24 місяці по 28.07.2008 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості, відповідно до умов Договору відповідачем має здійснюватись щомісяця в період з 10 до 17 числі кожного місяця у сумі 220 грн. 13 коп. (а.с.5-10).

Відповідно до наданих позивачем доказів, на час звернення позивача до суду відповідач в порушення ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України вимоги Договору щодо своєчасності погашення заборгованості не виконала, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 374 грн. 76 коп., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 9546 грн. 09 коп., в зв'язку з чим позивачем нараховано: пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 14154 грн. 19 коп. та штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 1203 грн. 75 коп. (процентна складова).

Заперечуючи проти нарахованої заборгованості та її розміру, а також заперечсуючи законність рішення суду першої інстанції, відповідач посилається в апеляційній скарзі на те, що надані банком розрахунки та виписки з рахунку щодо руху грошових коштів не є належними доказами. Разом з тим відповідач не надала власних розрахунків, не заперечувала проти того, що здійснювала погашення грошових сум, не заявляла клопотання про проведення експертизи тощо.

Також безпідставним є посилання відповідачки на те, що вона не укладала жодних договорів з позивачем.

Адже в справі міститься не оспорена нею заява про надання кредиту на придбання товарів споживчого призначення, зокрема пральної машини та мобільного телефону.

Ця зава містить всі реквізити та необхідні умови кредитування з зазначенням як придбаного позичальником товару, так і інформації про торгівельно-сервісне підприємство, у якому придбавався товар, суму кредиту, розмір відсотків, порядок погашень тощо.

Така заява засвідчена підписом позичальника з застереженням про те, що зазначена заява разом з Умовами кредитування становить кредитно-заставний договір.

Посилаючись на пропуск строків позовної давності відповідач не зазначає про те, що кредитні кошти нею були повернені.

Також нею не оспорений кредитний договір та навпаки встановлений судом факт того, що вона здійснювала погашення заборгованості і після 28.07.2008 року продовжувала частково сплачувати заборгованість за Договором, тобто мало місце переривання перебігу позовної давності. Останнє погашення заборгованості відповідачем за Договором мало місце 27.05.2013 року (а.с.219), а отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач звернувся до суду в межах строків загальної позовної давності та частково задовольнив позов, застосувавши лише спеціальну позовну давність до вимог про неустойку.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 серпня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: