Справа № 562/659/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2017 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в особi суддi Мички І.М.

з участю: секретаря судового засідання Аврамчук Н.П.

pозглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Здолбунів спpаву за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування, - В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Здолбунівського районного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА») про стягнення страхового відшкодування, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просять суд стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь на користь ОСОБА_2 14616,00 грн. страхового відшкодування, пеню 4869,32 грн., 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування 574,00 грн. та втрати від інфляції 2270,82 грн., а всього 22330,14 грн.; на користь ОСОБА_3 42692,00 грн., пеню 2194,25 грн., 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування 235,00 грн. та втрати від інфляції 901,23 грн., а всього 46022,48 грн.; на користь ОСОБА_4 42692,00 грн., пеню 2194,25 грн., 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування 235,00 грн. та втрати від інфляції 901,23 грн., а всього 46022,48 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_5 подав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутність позивачів та його представника. Позовні вимоги підтримав. Просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат, у тому числі витрат на правову допомогу.

Відповідач подав суду письмові заперечення проти позову, в яких позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими та просить суду у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» ОСОБА_6 подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року близько 14.12 години ОСОБА_7, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння середнього ступеня та керуючи автомобілем марки «Opel Omega B Caravan» реєстраційний номер «НОМЕР_1» та рухаючись по вул.Шевченка у м.Здолбунів Рівненської області зі швидкістю 77 км/год зі сторони вул.І.Гончара у напрямку смт.Квасилів Рівненського району, не врахувавши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу проїжджої частини дороги, чим порушив вимоги пунктів 2.9 «а», 10.1, 12.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2107» реєстраційний номер «НОМЕР_2», що рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_8. У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 отримав тяжке тілесне ушкодження за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення. Внаслідок закритої тупої травми грудей (множинних переломів ребер з ушкодженням внутрішніх органів) ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у лікувальному закладі.

Згідно вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 березня 2015 року по справі № 562/233/15-к ОСОБА_7 визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22 червня 2015 року вирок Здолбунівського районного суду залишено без змін.

Згідно вироку суду потерпілими є ОСОБА_2 - дружина загинувшого; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, мати загинувшого; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, - теща загинувшого.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 на момент ДТП була застрахована за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ВАТ НАСК «ОРАНТА» згідно Полісу № АС/7722040. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю становить 100 000 грн.

Потерпілі бажаючи отримати виплату страхового відшкодування зверталися із заявою до страховика та просили на умовах ст.ст. 22, 23, 27 Закону здійснити виплату за шкоду:

пов'язану із смертю потерпілого - в розмірі ліміту 100000 грн., в т.ч.

1.моральну шкоду, заподіяну смертю в розмірі 14616,00 грн. ОСОБА_2 - дружині загинувшого;

2.відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, мамі загинувшого - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка досягла пенсійного віку, в розмірі 42692,00 грн.

3.відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, тещі загинувшого - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як непрацездатній особі, що була на утриманні потерпілого, в розмірі 42692,00 грн.

Заяви про виплату страхового відшкодування повалися двічі - вперше 15.09.2015 р., повторно 17.10.2016 р. через Рівненську обласну дирекцію ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Однак, страховик не прийняв рішення про виплату страхового відшкодування вважаючи, що заяву про виплату страхового відшкодування подано не було.

Суд визнає, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» порушила умови договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АС/7722040, затримуючи виплату страхового відшкодування.

Згідно полісу АС/7722040 страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю та здоров'ю становить 100000 грн.

В п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961-IV від 01 липня 2004 року) міститься визначення «Відшкодування шкоди, заподіяної третій особі»: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи».

В п. 23.1 статті 23 Закону № 1961-IV міститься визначення шкоди, заподіяної життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 Закону № 1961-IV визначено «Шкоду, пов'язану із смертю потерпілого»:

27.1. Страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

27.2. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

27.3. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

27.5. Відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Згідно ч. 1. ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується:

- чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;

- іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті.

З урахуванням ч. 1. ст. 1200 ЦК України, право на страхове відшкодування мають:

- ОСОБА_3, (мати потерпілого, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.)

- ОСОБА_4, (теща потерпілого, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н.), як непрацездатна особа, що була на утриманні потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» мінімальна заробітна плата в місячному розмірі становить 1218 грн.

З урахуванням п. 27.3 ст. 27 Закону № 1961-IV загальний розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню зі страхової компанії становить: 1218 грн. * 12 = 14 616 грн. та виплачується рівними частинами особам, які мають право на отримання страхового відшкодування. За згодою усіх потерпілих весь розмір моральної шкоди, який компенсовується страховиком (14616,00 грн.) отримує дружина загинувшого - ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої статті 1200 ЦК України, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відповідно до ч 3 ст. 1200 ЦК України особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Згідно зареєстрованої в Державній податковій інспекції в Здолбунівському районі поданої податкової декларації платника єдиного-податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 загальна сума доходу за звітний 2013 період відповідно до ст. 292 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України (згідно з підпунктом 2 пункту 291.4 ст. 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) становить 64447 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1200 ЦК України розмір середньомісячного заробітку з вирахуванням частки самого потерпілого, тещі та матері померлого становить: 64447 грн. / 12 місяців / 3 чол. = 1790,19 грн.

Потерпілі бажаючи отримати виплату страхового відшкодування зверталися із заявою до страховика та просили на умовах ст.ст. 22, 23, 27 Закону № 1961-IV здійснити виплату за шкоду пов'язану із смертю потерпілого в розмірі ліміту 100000 грн., в т.ч.: моральну шкоду, заподіяну смертю в розмірі 14616,00 грн. ОСОБА_2 - дружині загинувшого;

відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, мамі загинувшого - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка досягла пенсійного віку, в розмірі 42692,00 грн.; відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, тещі загинувшого - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як непрацездатній особі, що була на утриманні потерпілого, в розмірі 42692,00 грн.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно п.4 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 р.: «Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК)». А згідно п.21 цієї ж постанови: «При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК)». Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач ОСОБА_2 подавала відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування (в т.ч. за шкоду завдану життю в розмірі 100 тис.грн.) 03.09.2015 р. З урахуванням п. 27.3 ст. 27 Закону № 1961-IV розмір моральної шкоди, який підлягав відшкодуванню на той час становив: 1218 грн. * 12 = 14 616 грн.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Із Відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення виплати страхового відшкодування. Враховуючи строк позовної давності один рік та дату реєстрації позовної заяви в суді 21.02.2017 р., розмір пені в користь позивача ОСОБА_2 із суми боргу 14616,00 грн. за період з 22.02.2016 р. по 21.02.2017 р. становить 4869,32 грн. Розмір 3 % річних в користь позивача ОСОБА_2 із суми боргу 14616,00 грн. за період з 02.12.2015 р. по 24.03.2017 р. становить 574,00 грн. Втрати від інфляції, що підлягають стягненню в користь позивача ОСОБА_2 із суми боргу 14616,00 грн. за період з 02.12.2015 р. по 24.03.2017 р. становлять 2270,82 грн.

17.10.2016 р. було подано повторно заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 100 тис. грн. В тому числі в заяві було зазначено з урахуванням вимог ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1200 ЦК України, що розмір відшкодування, який підлягає відшкодуванню на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, мамі загинувшого - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка досягла пенсійного віку, становить 42692,00 грн., а тещі загинувшого - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як непрацездатній особі, що була на утриманні потерпілого, становить 42692,00 грн.

90-денний строк виплати відшкодування, встановлений статтею 36 Закону закінчився 15.01.2017 р. Таким чином за період часу з 16.01.2017 р. по 24.03.2017 р. підлягає стягненню пеня, 3% річних та інфляційні із суми боргу 42692,00 грн. ОСОБА_4 та із суми боргу 42692,00 грн. ОСОБА_3.

Розрахунок пені 42692,00 грн. х 14 % х 2 : 365 днів х 67 днів = 2194,25 грн.

Розрахунок 3% річних: 42692,00 грн. х 3 %: 365 днів х 67 днів = 235,00 грн.

Інфляційні за період часу з 16.01.2017 р. по 24.03.2017 р. із суми боргу 42692,00 складають 901,23 грн.

Отже відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу ОСОБА_4 суму боргу по страховому відшкодуванню 42692,00 грн., пеню 2194,25 грн., 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування 235,00 грн. та втрати від інфляції 901,23 грн., а всього 46022,48 грн., та аналогічно позивачу ОСОБА_3 суму боргу по страховому відшкодуванню 42692,00 грн., пеню 2194,25 грн., 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування 235,00 грн. та втрати від інфляції 901,23 грн., а всього 46022,48 грн.

Оскільки розрахунки пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних проведені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, вони приймаються судом до уваги та враховуються при вирішенні спору.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, відшкодуванню позивачам підлягають всі понесені ними та документально підтверджені судові витрати по справі, а саме: витрати на правову допомогу в сумі по 3600,00 грн. кожному із позивачів.

Судовий збір в сумі 1143,75 грн. підлягає стягненню в дохід держави.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,174,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (02081, Україна, м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, буд. № 7-д) на користь ОСОБА_2 14616,00 грн. страхового відшкодування, пеню 4869,32 грн., 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування 574,00 грн. та втрати від інфляції 2270,82 грн., 3600,00 грн. судових витрат, а всього 25930,14 грн.

Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (02081, Україна, м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, буд. № 7-д) на користь ОСОБА_3 42692,00 грн., пеню 2194,25 грн., 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування 235,00 грн. та втрати від інфляції 901,23 грн., 3600,00 грн. судових витрат, а всього 49622,48 грн.

Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (02081, Україна, м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, буд. № 7-д) на користь ОСОБА_4 42692,00 грн., пеню 2194,25 грн., 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування 235,00 грн. та втрати від інфляції 901,23 грн., 3600,00 грн. судових витрат, а всього 49622,48 грн.

Стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (02081, Україна, м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, буд. № 7-д) у дохід держави судовий збір в сумі 1143,75 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.М.Мичка