Справа № 500/6752/17
Провадження № 2/500/3593/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить її батькові ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_5 прийняла спадщину після чоловіка шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Позивач прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину документи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 15.05.1967 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1354 відведена земельна ділянка площею 500 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки № 1770 від 18.12.2017 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на об'єкт нерухомості по АДРЕСА_1, власником житлового будинку з надвірними спорудами є ОСОБА_4 на підставі договору забудови від 15.05.1967 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1354. Відповідно технічного паспорту від 16.10.2017 року, наданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на об'єкт нерухомості по АДРЕСА_1, вищевказаний об'єкт нерухомості побудований у 1970 році, крім того об'єкти самочинного будівництва відсутні та відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об'єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.12.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49277608 від 28.09.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфименко М.Д., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

- дружина ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданим Дзержинським бюро РАЦС 03.01.1954 року;

- донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_4, виданим Дзержинським бюро РАЦС 15.05.1959 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № НОМЕР_5 від 10.03.2017 року наданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого ОСОБА_3 після укладення шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_3».

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5, постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено записом про реєстрацію місця проживання в будинковій книзі на об'єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не зверталась, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 25.09.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49277588 від 28.09.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфименко М.Д., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являється донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_4, виданим Дзержинським бюро РАЦС 15.05.1959 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № НОМЕР_5 від 10.03.2017 року наданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого ОСОБА_3 після укладення шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_3».

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3, постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено записом про реєстрацію місця проживання в будинковій книзі на об'єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфименко М.Д. № 02-14/784 від 03.10.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину документи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідне спадкове майно оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 68600, АДРЕСА_1) до Ізмаїльської міської ради Одеської області (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 62, ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 68600, АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.01.2018 року.

Суддя: О.Я.Присакар