Справа № 128/4229/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19.05.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Кіяниця А.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із дійсним позовом. Свій позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_3

Зазначає, що після смерті матері ОСОБА_3, відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1.

Вказує, що на зазначений будинок наявний правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності за НОМЕР_2 від 10.05.1988 року на ім*я ОСОБА_2, видане на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради від 23.05.1987 року за №167, право власності записане в реєстрову книгу № 2 за №246 від 10.05.1988 року. Вважає, що її мати - ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки після смерті свого чоловіка - ОСОБА_2, фактично вступила в управління та володіння спадковим будинком, але отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину не встигла. Також, після смерті матері - ОСОБА_3 відкрилася спадщина на право на земельну ділянку (пай) розміром 1, 92 га, яка перебуває у колективній власності СВАТ «Писарівське», що належить померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданий на підставі рішення Вінницької РДА від 18.03.1998 року №99.

Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інші спадкоємці першої черги, спадкоємці за заповітом чи особи, які мають право на обов*язкову частку у спадщині - відсутні.

Вказує, що вона як спадкоємиця першої черги має право на спадкування після смерті своєї матері. На день смерті мати ОСОБА_3 проживала з трьома синами: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак сини померли.

Зазначає, що сімей померлі сини ОСОБА_3 не мали, спадкового майна також не мали, отже вона є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті матері.

Вказує, що після смерті матері вона прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим будинком та володіла сертифікатом, що посвідчував право власності на земельну частку (пай).

При зверненні до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, листом від 08.04.2016 року ( а.с.11) було повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась та їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , у зв*язку із тим, що у свідоцтві за НОМЕР_2 про право власності на житловий будинок на ім*я ОСОБА_2 відсутні відбиток гербової печатки виконкому Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області та підпис посадової особи, а також в сертифікаті на право на земельну частку (пай) містяться неоговорені дописки. Також вбачається, що в свідоцтві про народження позивача запис матері вчинений російською мовою. Відповідно до свідоцтва про смерть матері позивача її ім*я , по - батькові записано ОСОБА_3.

Просить суд, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 на: житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 та право на земельну ділянку (пай) розміром 1, 92 га, яка перебуває у колективній власності СВАТ «Писарівське» Вінницького району Вінницької області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_8 не з'явилися; представник позивача через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, суду надано заяву, згідно якої сільська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть(а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1. На зазначений будинок існує правовстановлюючий документ -свідоцтво НОМЕР_2 від 10.05.1988 року, видане на ім*я ОСОБА_2, видане на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради від 23.05.1987р. за №167 (а.с.17).

Спадщину ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_2 прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майно, але оформити свої спадкові права не встигла. Інші спадкоємці першої черги за законом, спадкоємці за заповітом, особи, які мають право на обов*язкову частку у спадщині, після смерті ОСОБА_2 відсутні, що вбачається з листа №747/01-16 від 20.04.2017 року.

Крім цього, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай) розміром 1, 92 га, яка перебуває у колективній власності СВАТ «Писарівське» Вінницького району Вінницької області, що належить померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданий на підставі рішення вінницької РДА від 18.03.1998р. №99 (а.с.18).

З копії свідоцтва про народження позивача її батьками вказані - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7). З словника - довідника «Власні імена людей», вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3, ОСОБА_12 та ОСОБА_12 є тотожними іменами (а.с.8-9).

Позивач ОСОБА_1, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим будинком та володіла сертифікатом, що посвідчував право власності спадкодавці на земельну частку (пай).

Інші спадкоємці першої черги за законом, спадкоємці за заповітом, особи, які мають право на обов*язкову частку у спадщині, після смерті ОСОБА_3 відсутні, що вбачається з листа №332/01-16 від 16.02.2017 року (а.с.45), сини спадкодавця ОСОБА_3 померли: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2; ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5; ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6; ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4, про що свідчать копії свідоцтв про смерть (а.с.20-22), спадкові справи після їх смерті не заводились (а.с.59).

Оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки у наданому нею свідоцтві за НОМЕР_2 про право власності на житловий будинок на ім*я ОСОБА_2 відсутні відбиток гербової печатки виконкому Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області та підпис посадової особи, а також в сертифікаті на право на земельну частку (пай) містяться неоговорені дописки, що вбачається з листа Вінницької районної державної нотаріальної контри від 08.04.2016 року №851/02-17 (а.с.11).

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, до даних правовідносин необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини, тобто ЦК УРСР 1963 року та Земельного кодексу України 1990 року (в редакції 1992 року).

Згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.551 ЦК УРСР якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно до роз'яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз'яснень ,викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно до положень ч.ч.1-4,9,10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року ( в редакції 1992 року). Земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

В п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що за життя ОСОБА_3 на законних підставах володіла і користувалась спадковим майном в тому числі і вищезазначеними житловим будинком та земельною часткою (паєм), а позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після своєї матері, яка фактично прийняла спадщину після свого чоловіка ОСОБА_2, крім цього, позасудовим порядком позивач позбавлена можливості оформити свої права.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВАТ «Писарівське» с. Писарівка розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_3, виданий 29 березня 1998 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд , шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: