АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/367/17 Справа № 202/1712/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 19 серпня 2005 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 11100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок нелаженого виконання взятих на себе відповідачем зобов'язань, станом на 29 лютого 2016 року виникла заборгованість у розмірі 35668, 74 грн.

У зв'язку з чим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість у розмірі 35668,74 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, оскільки висновки суду першої інстанції про недоведеність вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»в розумінні положень ст. 60 ЦПК України, зокрема щодо неможливості встановлення дійсної дати укладання кредитного договору, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. ст. 536, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2005 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 11100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитним ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

19 серпня 2005 року кредитний ліміт встановлений на рівні 1500,00 грн.

12 квітня 2006 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про збільшення кредитного ліміту, через що 14 квітня 2006 року ліміт було збільшено до 3500,00 грн.

Збільшення кредитного ліміту та його використання відповідачем підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе за кредитним договором № б/н від 19 серпня 2005 року зобов'язань, станом на 29 лютого 2016 року утворилась заборгованість на загальну суму у розмірі 35668,74 грн., яка складається з:

- 10824,48 грн. - заборгованість за кредитом;

- 20951,39 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 1718,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1674,70 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В підтвердження своїх позовних вимог, банком було надано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 19 серпня 2005 року, згідно якого вбачається використання відповідачем кредитних коштів, а також, копію анкети-заяви позичальника, підписавши яку ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на умови надання та використання банківських послуг.

Тож, враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та наявність правових підстав для захисту порушеного права кредитодавця і стягнення з боржника на користь банку заборгованості за вказаним договором на загальну суму розміром 35668,74 грн.

Окрім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позовної заяви та апеляційної скарги на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було сплачено судовий збір, то з відповідача на користь апелянта, також, підлягає стягненню сума понесених судових витрат у розмірі 2893,80 грн., з яких: 1378,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1515,80 грн. за оскарження рішення суду першої інстанції.

Тож, керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2016 року - скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 19 серпня 2005 року, яка складається з наступного:

- 10824,48 грн. - заборгованість за кредитом;

- 20951,39 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 1718,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1674,70 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1378,00 грн. та по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1515,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова