Справа №345/1490/17
Провадження № 2/345/912/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., секретаря судового засідання Пукіш В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш справу за позовом Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії, -

встановив:

Начальник Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що протоколом №71304 від 01.08.2005 УПФУ в Калуському районі відповідачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 28.06.2005. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії при цьому становив 876,64 грн., а розмір пенсії 372,42 грн. При цьому, при призначенні відповідачу пенсії було враховано заробітну плату за період з 01.07.2000 по 31.12.2001 в Українській автокефальній православній церкві, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу із системи персоніфікованого обліку.

Однак, при проведенні перевірок та взаємозвірок із державними реєстрами, було встановлено відсутність заробітної плати ОСОБА_1 в Українській автокефальній православній церкві. Також, управлінням ПФУ в Тисменицькому районі 11.02.2016 було встановлено, що в 2000-2001 роках останній не працював у зазначеній вище церкві. Згідно із поданої до управління заяви від 31.03.2016, ОСОБА_1 повідомив, що в Тисменицькій церкві не працював та ніяких документів не подавав, а тому відмовляється повертати переплату пенсії.

Пенсійну справу відповідача приведено у відповідність до норм чинного законодавства, а саме розпорядженням управління ПФУ в м. Калуші та Калуському районі №154525 від 23.02.2016 здійснено перерахунок його пенсії, розмір якої становить 371,41 грн., а середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 851,74 грн. При перерахунку було взято заробітну плату згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за період роботи відповідача в ЗАТ «Магній».

На підставі наведеного позивач вважає, що виникла переплата пенсії за період з 28.06.2005 по 29.02.2016, яка становить 2 323,44 грн. А тому, посилаючись на Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління ПФУ від 21.03.2003 №6-4, нормами статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статей 1166, 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 2 323,44 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити.

Відповідач також не зявився у судове засідання, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно протоколу №71304 від 01.08.2005 управлінням ПФУ в Калуському районі ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком у розмірі 372,42 грн., при середньомісячному заробітку для обчислення пенсії 876,64 грн. (а.с.11).

Як вбачається із індивідуальних відомостей про застраховану особу із Інформаційного центру системи персоніфікованого обліку ПФУ, довідки форми ОК-2, при призначенні пенсії ОСОБА_1 було враховано заробітну плату за період з 01.07.2000 по 31.12.2001 в Українській автокефальній православній церкві Святої Покрови, с. Слобідка (а.с.43-44, зворот).

Згідно акту звірки індивідуальних відомостей про застраховану особу №24 УПФУ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області від 11.02.2016, провести вказану звірку з 2000 по 2001 роки не має можливості, оскільки в книгах по нарахуванню заробітної плати за 2000-2001 рр. ОСОБА_1 відсутній (а.с.127-128).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 31.03.2016, яка адресована начальнику Калуського обєднаного УПФУ в Івано-Франківській області, останній відмовляється повертати переплату пенсії, так як в церкві він не працював, жодних документів з даного приводу не подавав (а.с.129).

23.02.2016 на підставі розпорядження №154525, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії (а.с.92). При здійсненні вказаного перерахунку, заробітну плату взято із індивідуальних відомостей про застраховану особу за період роботи ОСОБА_1 на ДП «Магнієвий завод» ВАТ «Оріана», ЗАТ «Магній» (а.с.119-124).

Як вбачається із розрахунку суми переплати ОСОБА_1, останньому всього переплачено 2323,44 грн. (а.с.5-7).

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Відповідно до статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню (Правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові № 6-151цс13 від 22 січня 2014 року).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсіонер зобов'язаний повернути надміру сплачену суму пенсії лише у разі встановлення зловживань з його боку або наявності рахункової помилки з боку Пенсійного Фонду України (територіального органу).

При цьому, позивачем не надано також доказів, що ним було допущено саме рахункову помилку у нарахуванні пенсії.

Поняття «рахункова помилка» в чинному законодавстві не визначено. Рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням - це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов'язаною з неналежним виконанням обов'язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування та перерахунок пенсії, а також здійснення контрольних функцій.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-91цс14 від 2 липня 2014 року, яка відповідно дост.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до п.3 Розділу І Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 № 10-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 за № 785/25562, Пенсійний фонд України формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, та саме він відповідно до п.2 розділу ІІІ вказаного Положення надає страхувальникам та/або застрахованій особі на паперових носіях індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5.

З доводів позивача слідує, що саме недостовірна інформація про заробітну плату відповідача за період з 01.07.2000 по 31.12.2001 в Українській автокефальній православній церкві, стала причиною переплати йому пенсії в сумі 2323,44 грн., але жодних обставин, які б свідчили про зловживання при цьому з боку відповідача або подання ним недостовірних даних чи про будь-яку іншу форму його недобросовісності представником УПФУ не вказано, окрім того наявність такої помилки у довідці ОК-2 не виключає вину саме відповідальної особи Пенсійного фонду, тобто спеціаліста територіального органу Пенсійного фонду, що здійснює приймання, введення та обробку звітності страхувальника до системи персоніфікованого обліку відомостей.

Таким чином, суд дійшов висновку, що без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань та подання страхувальником недостовірних даних, наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або ж ст. 1212 ЦПК України, а тому з урахуванням встановлених вище обставин справи позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.5 ч.1 п.18 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору звільняються пенсійний фонд України та його органи; органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального захисту інвалідів і його відділення.

У відповідності до ч. 4 ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі вищенаведеного, та керуючись ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 1215 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення , апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий: