АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 760/158/16-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Оксюта Т.Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/9456/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Музичко С.Г.,

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Кредитної спілки «КС Володар» - Казначеєвої ГанниЛеонідівни на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та відшкодування моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вкладом за договором №ДВ-589.2 «Прогресивний» у розмірі 13 360,00 грн., відсотки у розімір 5 340,00 грн., індекс інфляції у розмірі 641,28 грн., три проценти річних у розмірі 240,84 грн., а всього 19 586,12 грн. та стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року позов ОСОБА_3 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар», на користь ОСОБА_3 суму внеску за договором №ДВ-589.2 від 27.10.2014 року та додатковими угодами до нього у розмірі 13 360,00 грн., суму відсотків нарахованих по ньому в розмірі 5 340,00 грн., індекс інфляції в сумі 641,28 грн. та 3% річних в сумі 240,84 грн.

Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар», на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить заочне рішеннясуду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сума вкладу, зазначена у позовній заяві, є значно більшою, ніж передбачено договором, оскільки позивачем під час підрахунку не застосовано «стабілізаційний коефіцієнт». Крім того, вказує, що відповідачем вже виплачено позивачу кошти в розмірі 19 038,43 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами, а останню виплату здійснено 05 грудня 2016 року.

Також вказує, що в мотивувальній частині рішення суду невірно зазначено відповідача, номери договорів та суму заборгованості.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Позивач та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем порушені умови договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 27.10.2014 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 27.10.2014 року між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою «КС Володар» був укладений договір №ДВ-589.2 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач зобов'язався протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання даного договору внести внесок у розмірі 13 020,00 грн. з урахуванням положень 2.1.3, а Кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом Кредитної спілки, даним договором зобов'язалась повернути його члену спілки разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 27.04.2015 року, що становить 6 (шість) місяців (а.с.6-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.п. 2.1 договору, внесок вноситься позивачем повністю готівкою до каси відповідача, або через касу банку, або з банківського рахунку, в порядку, передбаченому в п.п. 2.1.2 даного договору.

Згідно п.п. 2.2, 2.3 даного договору, відповідач на внесений позивачем внесок щомісяця нараховує 13,5% річних. Відсотки на внесок нараховуються один раз на місця на фактичну суму внеску за фактичну кількість днів використання відповідачем внеску.

Згідно п.п. 2.8 договору, якщо позивач не вимагає повернення суми строкового внеску (вкладу) у зв'язку із закінченням строку, встановленого договором, то після настання визначеного в п.п. 1.1 договору строку договір вважається продовженим на умовах внеску до запитання (на вимогу).

З п.п. 2.7 вбачається, що КС «КС Володар» зобов'язується достроково повернути позивачу внесений останнім внесок повністю на першу вимогу протягом місяця з дати заявлення відповідної вимоги. При цьому, одночасно з достроковим поверненням позивачу зробленого останнім внеску, йому виплачуються відсотки, нараховані відповідачем на внесок за весь період використання залученого внеску (вкладу) до запитання (на вимогу).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 27.10.2014 року позивачем було внесено 13 020,00 грн. (а.с.8).

Додатковою угодою №1 від 27.04.2015 року до договору сторони погодили строк повернення внеску - не пізніше 27.07.2015 року, а також збільшили відсоток щомісячного нарахування на внесок до 14,5% річних (а.с.9).

Після неодноразових звернення позивача до відповідача (заяви від 05.05.2015 року та від 21.07.2015 року) з вимогами про повернення внеску з нарахованими відсотками, 27.07.2015 року між сторонами було укладено додатковий договір №3 від 27.07.2015 року, відповідно до умов якого п.п. 1.1, 2.2 договору викладено в новій редакції та зазначено, що позивач протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання договору, зобов'язується внести внесок у розмірі 13 020,00 грн., з урахуванням положень п. 2.1.3 договору, а відповідач після його використання в цілях, передбачених статутом та даним договором, зобов'язується повернути його позивачу разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 27.01.2016 року. На внесений позивачем внесок щомісяця нараховуються 15% річних.

Відповідно до додаткового договору №4 від 01.09.2015 року відбулось погодження зменшення розміру внеску на 200 доларів США та визначено, що загальна сума внеску за договором становить 10 416,00 грн., що еквівалентно 800 доларів США.

Відповідно до додаткового договору №5 від 16.09.2015 року сторони погодили зменшення розміру депозитного внеску ще на 300 доларів США, а тому загальний розмір внеску позивача склав 6 510,00 грн., що еквівалентно 500,00 доларів США.

28.03.2016 року та 18.05.2016 року позивач звертався до відповідача із заявами, в який просив виплатити йому депозитний внесок та відсотків по залученню депозиту за договором №ДВ-589.2 від 27.10.2014 року (а.с.16, 17), проте відповідачем даний внесок із відсотками повернений не був.

Станом на 28.03.2016 року, відповідно до довідок виданих КС «КС Володар», позивач має рахунок №ДВ-589.2 від 27.10.2014 року на суму 6 510,00 грн., що еквівалентно 500 доларам США.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Представником відповідача до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення надано копії видаткових касових ордерів у підтвердження того, що заборгованість за договором №ДВ-589.2 від 27.10.2014 року виплачена відповідачем позивачу.

Тобто, надані відповідачем копії касових ордерів, які підтверджують виконання умов спірного договору, із заявою про перегляд заочного рішення, є доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому суд першої інстанції повинен був скасувати заочне рішення і розглянути спір з врахуванням наданих відповідачем документами.

З урахуванням тієї обставини, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у перегляді заочного рішення, враховуючи надання відповідачем доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність врахування вказаних доказів під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п.1, 2 додаткового договору №4 до Договору № ДВ-589.2, підписавши даний додатковий договір, сторони підтверджують зменшення депозитного внеску члена Кредитної спілки на суму 2 604,00 грн. Загальна сума внеску за Договором Прогресивний по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № ДВ-589.2 від 27.10.2014 року члена кредитної спілки становить 10 416,00 грн.(а.с.76).

Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 16.09.2015 року відповідачем видано позивачу грошові кошти по залученому депозиту ДВ-589.2 від 27.10.2014 року у розмірі 3 906,00 грн. (а.с.79).

Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 27.11.2015 року відповідачем видано позивачу грошові кошти по залученому депозиту ДВ-589.2 від 27.10.2014 року у розмірі 2 306,00 грн. (а.с.125).

Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 01.08.2016 року відповідачем видано позивачу грошові кошти по залученому депозиту ДВ-589.2 від 27.10.2014 року у розмірі 651,00 грн. (а.с.80).

Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 08.09.2016 року відповідачем видано позивачу грошові кошти по залученому депозиту ДВ-589.2 від 27.10.2014 року у розмірі 520,80 грн. (а.с.81).

Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 03.11.2016 року відповідачем видано позивачу грошові кошти по залученому депозиту ДВ-589.2 від 27.10.2014 року у розмірі 1 302,00 грн. (а.с.81).

Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 05.12.2016 року відповідачем видано позивачу грошові кошти по залученому депозиту ДВ-589.2 від 27.10.2014 року у розмірі 4 036,20 грн. (а.с.80).

Відповідно до копій видаткових касових ордерів від 17.12.2014 року, від 12.01.2015 року, від 09.02.2015 року, від 06.03.2015 року, від 06.04.2015 року, від 28.04.2015 року, від 08.06.2015 року, від 06.07.2015 року, від 29.07.2015 року, від 09.10.2015 року, від 27.11.2015 року, від 17.12.2015 року, від 05.12.2016 року, від 05.12.2016 року відповідачем видано позивачу проценти по залученню депозиту за договором №ДВ-589.2 від 27.10.2014 року у сумах: 139,16 грн., 126,90 грн., 117,19 грн., 102,67 грн., 117,19 грн., 102,06 грн., 147,11 грн., 121,01 грн., 109,62 грн., 231,01 грн., 65,11 грн., 63,01 грн., 575,59 грн., 20,00 грн., 4575,59 грн. (а.с.82. 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95).

Крім того, згідно наданих відповідачу документів, 01.09.2015 року позивачу виплачено внесок у розмірі 298,00 грн., однак звіт касира Головного офісу з 01.09.2015 року був знищений під час пожежі, яка виникла 17.06.2016 року, що підтверджується витягом з акту про пожежу від 28.11.2017 року (а.с.207-208).

При цьому, судом апеляційної інстанції у судовому засіданні були оглянуті оригінали документів, а саме видаткових касових ордерів.

З викладеного слідує, що відповідачем було виплачено позивачу грошові кошти залучені позивачем у розмірі 13 020,00 грн. та відсотки по залучених коштах у розмірі 6 018,43 грн., в повному обсязі.

У відповідності до заяви від 05.12.2016 року, позивач просив відповідача виключити його з Кредитної спілки «КС Володар» за власним бажанням (а.с.96). Даною заявою позивач підтвердив отримання ним від відповідача коштів за договором, оскільки не зазначив у вказаній заяві про заборгованість за спірним договором.

Тобто, відповідачем зобов'язання за договором №ДВ-589.2 виконані, кошти, залучені позивачем на депозитний рахунок, разом з нарахованими відсотками сплачені. Доказів на спростування даної обставини позивачем до суду надано не було.

Відповідно до п.2.1.4 спірного договору, внесок за даним договором повертається із застосуванням «стабілізаційного коефіцієнту».

Тобто, даним договором передбачено інший порядок визначення грошового елементу в іноземній валюті, тому колегія суддів не приймає до уваги розрахунок за спірним договором, наданий позивачем.

Згідно розрахунків, наданих позивачем інфляційні втрати за період з 28.01.2016 року по 08.09.2016 року становлять 641,28 грн., 3% річних становлять 240,84 грн.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не повинен сплачувати інфляційні втрати та 3% річних, тому що відповідачем виплачена заборгованість за спірним договором позивачу, є безпідставними, оскільки на момент звернення позивача до суду із позовом кошти, що залучені позивачем до кредитної спілки, сплачені у повному обсязі не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак представником відповідача докази, які б спростували визначені позивачем розрахунки, надано не було. При цьому, представником відповідача до суду подана заява від 04.12.2017 року, відповідно до якої Кредитна спілка «КС Володар» не заперечує проти прийняття до уваги судом розрахунку позивача стосовно індексу інфляції та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання зобов'язання (а.с.213).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача індексу інфляції у сумі 641,28 грн. та трьох відсотків річних у сумі 240,84 грн.

Апеляційна скарга не містить обґрунтування незаконності рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення позову ОСОБА_3 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення суми внеску за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі 13 360,00 грн. та відсотків у розмірі 5 340,00 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309, 313-315, 316-317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Кредитної спілки «КС Володар» - Казначеєвої ГанниЛеонідівни задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року скасувати в частині стягнення суми внеску в сумі 13 360,00 гривень та відсотків в сумі 5 340,00 гривень.

В цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді