У х в а л а

іменем україни

17 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В., Коротуна В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 27 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 серпня 2012 року у сумі 35 370 грн 32 коп.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 10 серпня 2012 року у розмірі 31 326 грн 60 коп., з яких: 2 816 грн 61 коп. - заборгованість за кредитом, 26 349 грн 50 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500 грн - штраф (фіксована складова) та 1 660 грн 49 коп. - штраф (фіксована складова).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 27 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2016 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 515 грн 80 коп.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 12 грудня 2016 року було направлено на адресу ОСОБА_3 та отримано його тещею ОСОБА_4 14 грудня 2016 року, проте недоліки, зазначені в ній, заявником не виконані.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог ст. 295 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для виправлення недоліків. Якщо особа у встановлений строк виправить недоліки, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною та повертається суб`єкту звернення.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 12 грудня 2016 року він не отримував та нікого не уповноважував на отримання кореспонденції, а в повідомленні про вручення поштового відправлення стоїть підпис невідомої йому особи «ОСОБА_4.».

Відповідно до ч.1-4 ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основоположних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Судові процедури мають бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Судом встановлено, що ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 12 грудня 2016 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_3 без руху було отримано 14 грудня 2016 року «ОСОБА_4.».

Таким чином, висновок апеляційного суду про те, що ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 12 грудня 2016 року ОСОБА_3 отримав 14 грудня 2016 року, що підтверджується розпискою (а. с. 118) є помилковим, а доводи заявника про те, що він не отримував вказаної вище ухвали та нікого не уповноважував на отримання заказаної кореспонденції є обґрунтованими.

При цьому судом не було враховано положення ст. 129 Конституції України та ст. 13 ЦПК України про конституційне право особи на апеляційне оскарження рішення суду.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 27 грудня 2016 року скасувати, справу направити для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: О.В. Кафідова

В.М.Коротун

О.В.Умнова

І.М.Фаловська