справа №619/4166/17
провадження №2/619/2050/17
Рішення

Іменем України

27 грудня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - Носачової І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу №619/4166/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

представники учасників справи: від позивача - ОСОБА_4

встановив:

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 16 липня 2010 року. Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та після розірвання шлюбу буде проживати також з нею. Протягом останніх 2 років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони мешкають окремо, не ведуть сумісне господарство.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про те, що він позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за його відсутності.

Ухвалою суду від 14.12.2017 провадження по справі відкрито, судовий розгляд призначено на 27.12.2017.

Суд, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2010 року, оформивши його у Русько-Лозівській сільській раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис №07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що мається копія свідоцтва про народження.

Зберегти сім'ю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини припинені.

Згідно статті 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до п.10№ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійснимта поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд вважає, що за таких обставин, сім'я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, це суперечить інтересам позивача, яка не бажає подальшого перебування у шлюбі, тому шлюб необхідно розірвати.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Частиною 6 ст. 263 ЦПК України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований 16 липня 2010 року у Русько-Лозівській сільській раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис №07.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь ОСОБА_2 в сумі 640,00 грн (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасники справи через Дергачівський районним суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_2: паспорт НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3: паспорт НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення виготовлено 02.01.2018.

Суддя І. М. Нечипоренко