Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/217/17
Провадження № 2/674/323/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про визнання особи такою, що втратила право

користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2017 року позивачка, ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 вересня 2010 року, виданого державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори Хмельницької області вона є власником житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1

В 2006 році її донька , ОСОБА_1, зареєструвала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_3, після чого вона зареєструвала зятя в своєму будинку.

15 грудня 2009 року було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, однак ще в грудні 2008 року відповідач перестав фактично проживати в АДРЕСА_1, переїхав проживати в с. Адамівка, Віньковецького району в будинок своєї матері, до цього часу відповідач з будинку не виписався.

З грудня 2008 року і по сьогоднішній день за місцем своєї реєстрації відповідач не з'являється.

На неодноразові прохання виписатись з будинку відповідач не реагував, а на даний час взагалі втрачений з ним зв'язок, а тому змушена звернутися до суду з даною заявою

Представник позивачки по довіреності ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та пояснила, що до 2010 року будинок належав діду ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ОСОБА_2 оформила спадкове майно - житловий будинок в нотаріуса і переоформила на себе та стала власником будинку.

В 2006 році вона одружилася з відповідачем і в цьому ж році чоловіка зареєструвала в будинку діда. 15.12.2009 року вона шлюб з відповідачем розірвала. 3 2008 року відповідач в будинку не проживає і в селі не появляється. Відомо, що він переїхав проживати в с. Адамівку Віньковецького району до матері, де проживає відповідач зараз невідомо.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до ч.3 ст. 76 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток органом місцевого самоврядування, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки та свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником домоволодіння в АДРЕСА_1 Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину серії НОМЕР_1 від 28.09.2010 року та витягом про державну реєстрацію прав від 26.10.2010 року.

Судом також встановлено, що в АДРЕСА_1 Дунаєвецького району Хмельницької області, в будинку позивачки, зареєстрований відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується довідкою Смотрицької селищної ради №197 від 01.02.2017 року та копією домової книги.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 15 грудня 2009 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №181.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 припинив шлюбні стосунки з дочкою позивачки ще до розірвання шлюбу і з 2008 року залишив будинок позивачки, перейшов проживати до своєї матері.

Відповідно до актів обстеження від 5.10.2016 року та 12.05.2016 року, складених депутатом Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в присутності свідків видно, що в АДРЕСА_1 Дунаєвецького району Хмельницької області, ОСОБА_3 в даному будинку зареєстрований, але не проживає з грудня 2008 року.

У судовому засіданні свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що ОСОБА_3 давно не бачили в с. Михівка Дунаєвецького району. Сину ОСОБА_3 тоді було рік, тобто 2008 року. Де він проживає невідомо.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння».

Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, дана правова норма гарантує збереження права користування жилим приміщенням в один рік лише для осіб, які є членами сім'ї власника житла.

За чинним житловим законодавством, членами сім'ї власника житлового приміщення визнаються: дружина (чоловік) власника житла, їх діти, батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть спільне із ним господарство (ч.2 ст. 64 ЖК). Необхідною умовою виникнення права члена сім'ї власника житла на користування цим житлом (особистий сервітут), є спільне проживання членів сім'ї з власником житла та ведення спільного господарства.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї позивачки, разом з позивачкою в будинку не проживає і не веде спільне господарство з грудня 2008 року, не несе обов'язків по утриманню житла.

Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до встановлених обставин у даній справі, відповідач не проживає разом з позивачкою - власником житла та не веде із нею спільного господарства, а тільки зареєстрований в її будинку, а тому на нього не можуть розповсюджуватись гарантії, які закріплені в статті 405 ЦК України, щодо збереження права на користування житлом протягом року, та статті 156 ЖК України, яка надає право користування житловим приміщенням колишньому члену сім'ї власника цього житла, оскільки він не є членом сім'ї позивачки і не веде з нею спільне господарство.

Відповідно до вимог ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Наявність реєстрації відповідача за адресою жилого приміщення, власником якого є позивачка, за відсутності законних підстав для користування цим жилим приміщенням, створює перешкоди позивачці ОСОБА_2 у користуванні своєю власністю, а тому позов підлягає задоволенню і відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1 Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати, понесенні на сплату судового збору в розмірі 640грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.107, 156, 162 ЖК України, ст.ст.316, 317, 319, ч.2 ст.405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, 1983 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1 Дунаєвецького району Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення для відому направити в відділ реєстрації місця проживання апарату виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради Хмельницької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук