АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №761/5048/17 Головуючий в І інстанції: Піхур О.В..
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» про відшкодування збитків майнової та моральної шкоди під час відмови міжнародного повітряного перевезення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПрАТ авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» про відшкодування збитків майнової та моральної шкоди під час відмови міжнародного повітряного перевезення.

В обґрунтування позову зазначав, що він був запрошений до Берліну на церемонію вручення номінацій міжнародної організації журналістів ЕІSА, для відвідування виставки ІFА 2016 з 02 вересня по 07 вересня 2016 року та укладання річного контракту на тестування продукції компанії Harman International IndustriesIncorporated. 17 червня 2016 року за допомогою електронних засобів зв'язку та з метою вчасного прибуття на церемонію вручення номінацій міжнародної організації журналістів, придбав квиток №233, за який перерахував гроші в сумі 7394,00 грн., дата 02.09.16, рейс 423, аеропорт Бориспіль, виліт 13:05 - аеропорт Берлін, прибуття 12:15, та зворотній - дата 05.09.2016 рейс 424, аеропорт Берлін виліт 11:15, аеропорт Бориспіль, прибуття 14:25, що підтверджено дублікатом маршрутної квитанції електронного квитка. 02 вересня 2016 року він, перебуваючи пасажиром ПАТ Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» міжнародного повітряного перевезення рейсом Р3423 за маршрутом перевезення Київ- Берлін, вчасно, за дві години до закінчення реєстрації, приїхав до аеропорту Бориспіль, отримав посадочний талон, вчасно пройшов реєстрацію на вказаний рейс, вчасно пройшов прикордонний контроль, підтверджуючи своє бронювання купленим квитком для повітряних рейсів дальністю 1500 кілометрів. На борт повітряного судна його не було допущено з посиланням на нестачу місць на борту повітряного судна через перепродаж авіаквитків відносно фактичної кількості місць. Таким чином, своїми діями відповідач завдав збитки позивачу, за що він має право на їх відшкодування, а також відшкодування за доходи, які він міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено. 13 жовтня 2016 року позивач звернувся із заявою до ПАТ Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», в якій виклав претензію щодо не наданої послуги на міжнародне повітряне перевезення рейсом Р8423 - 02.09.2016 року за маршрутом Київ-Берлін, посилаючись на завдані матеріальні збитки: вартість квитка на міжнародне перевезення Київ-Берлін, Берлін-Київ загальною вартістю в сумі 7394,00 грн., сплачений номер проживання три доби в готелі загальною вартістю в сумі 285,00 евро - в еквіваленті до гривні, за курсом НБУ - 8454,84 грн., одноразова стипендія ЕІSА (гонорар за участь у церемонії вручення номінацій) - 1000,00 євро в еквіваленті до гривні, що за курсом НБУ становить суму 29666,12 грн., неукладений річний контракт вартістю 6000,00 доларів США - в еквіваленті до гривні за курсом НБУ 177996,72 грн., а всього позивачу завдано майнової шкоди на день виконання повітряного рейсу на загальну суму 205210,54 грн. Крім того, позивач вказував, що йому як пасажиру, якому відмовлено в перевезенні у зв'язку з нестачею вільних місць, має бути відшкодовано повнувартістьквитка, за ціною, за якою його придбано, а також надано компенсацію у розмірі 250 євро - для рейсів до 1500 км. Через відмову авіакомпанії в міжнародному повітряному перевезенні, що призвело до не отримання матеріалів з виставки та церемонії щодо вручення номінації міжнародної організації журналістів для чергового номера журналу, часткового порушення взятих зобов'язань перед іноземними партнерами, постраждала ділова репутація позивача, чим завдано йому моральноїшкоди.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив задовольнити позов та стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 205210,54 грн. та відшкодувати завдану моральнушкодув сумі 10 000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити частково. Стягнути з ПрАТ Авіакомпанія «Міжнародні Авіаліні України» на користь ОСОБА_1 сплачений готівкою номер щодо проживання три доби в готелі з 02 вересня 2016 року по 05 вересня 2016 року, загальною вартістю 285 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 8 545 грн. 84 коп., одноразову стипендію EISA (гонорар за участь у церемонії вручення номінації) вартістю 1000 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 29 666 грн. 12 коп., не укладення річного контракту на тестування продукції компанії Harman International IndustriesIncorporatedвартістю 6 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 177 996 грн. 12 коп., а всього - на загальну суму на день виконання повітряного рейсу 197 816 грн. 54 коп., а також стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а у разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 3.1.2 Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу ПАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», які прийняті на підставі Повітряного кодексу України від 19 травня 2011 року за № 3393-VI, та Авіаційними правилами України щодо правил повітряних перевезень, обслуговування пасажирів та багажу і вантажів авіакомпанією, суб'єктами з наземного обслуговування, а також галузевих стандартів та нормативів якості такого обслуговування, ці Правила застосовуються до пасажира, який подорожує рейсом (рейсами) авіакомпанії згідно з пасажирським квитком. Визначення авіакомпанії у квитку, як перевізника на такому рейсі, є підтвердженням існування договору перевезення на такому рейсі між авіакомпанією і пасажиром, який зазначений у квитку.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 17 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 придбав квиток №233, дата відправлення 02.09.2016 року, рейс 423, аеропорт Бориспіль, виліт 13:05 - аеропорт Берлін, прибуття 12:15, та зворотній квиток - дата 05.09.2016 року, рейс 424, аеропорт Берлін виліт 11:15, аеропорт Бориспіль, прибуття 14:25, вартістю 7394,00 грн., що підтверджується дублікатом маршрутної квитанції електронного квитка (а.с. 9).

Вартість квитків в сумі 7394,00 грн. була оплачена з банківської картки Приватбанк, яка належить ОСОБА_2(а.с. 10).

Заперечуючи проти позову, представник відповідача вказував, що 02.09.2016 року під час посадки на рейс Р8423 (Київ-Берлін) в ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», позивача не було можливості допустити на борт повітряного судна через помилково реалізовані надлишкові квитки економ-класу, що сталося в результаті збігу непередбачуваних обставин, а саме: технічного збою в системах міжнародного бронювання пасажирських авіаперевезень «Gabriel» і «Amadeus», який відбувся під час міграції авіакомпаній з системи бронювання «Gabriel» до системи «Amadeus», що виконувалася в 2016 році. Рейс Р3423 за маршрутом Київ-Берлін з відправленням о 13:05 за місцевим часом був останнім рейсом, який виконувався з Києва до Берліна 02 вересня 2016 року, а найближчий можливий рейс до місця призначення виконувався лише наступного дня 03.09.2016 року о 09:25. За таких обставин представниками відповідача в ДП МА «Бориспіль» позивачу було запропоноване безкоштовне альтернативне перевезення до м. Берлін на наступний день, найближчим можливим рейсом Р8 423-03.09.16 о 09:25, від якого позивач відмовився. Якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах: 250 євро - для рейсів дальність до 1500 км.

Судом встановлено, що позивачу було надано компенсацію при відмові від перевезення у розмірі 7 346,00 грн., що по крсу складає 250 євро і підтверджується видатковим касовим ордером від 02.09.2016 року про одержання позивачем коштів (а.с. 14).

З матеріалів справи слідує, що 13.10.2016 року позивач звертався до відповідача із претензійною заявою про відмову йому у перевезенні (а.с. 16).

З листа ПАТ Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» №04.3-11-13163 від 26.12.2016 року вбачається, що позивачу було запропоновано звернутися до Контакт-центру МАУ для повернення повної вартості невикористаного авіаквитка (а.с. 18-19), в подальшому відповідачем було відшкодовано вартість невикористаного авіаквитка.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на проживання в готелі в сумі 285 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 8 454 грн. 84 коп., виходячи з наступного.

Відповідно до статті 10 ЦК України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

До правовідносин, що виникають при будь-якому міжнародному перевезенню людей, багажу чи вантажу, в тому числі й щодо відшкодування шкоди, застосовуються положення Конвенції для уніфікації деяких правил, що стосуються міжнародних повітряних перевезень, підписаної у Варшаві 12 жовтня 1929 року, зі змінами, внесеними Гаазьким Протоколом, підписаним у Гаазі 28 вересня 1955 року (далі - Варшавська конвенція) та Монреальською конвенцією-1999.

Відповідно до ст. 29 Монреальської конвенції-1999 під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв'язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.

Зазначена норма Монреальської конвенції-1999 стосовно компенсації шкоди знайшла своє відображення у п. 2 глави 2 розділу XXVII Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, якою передбачено, що відповідальність перевізника за неналежне перевезення в будь- якому випадку обмежена реальними збитками, доведеними пасажирами.

Як видно з рахунку готелю «Сіті Пенсіон Берлін», виданого на ім»я ОСОБА_1, за розміщення в готелі з 02.09.2016 р. по 05.09.2016 р. було сплачено готівкою 285, 00 євро (а.с. 32-33). Позивач стверджував у суді апеляційної інстанції про те, що номер в зазначеному готелі було ним заброньовано заздалегідь, а тому колега на його прохання змушений був сплатити вартість заброньованого на ім»я позивача номеру в готелі.

Дані доводи позивача представником відповідача не спростовані належними доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оплата номеру в готелі підтверджується належним доказом і є реальними збитками позивача, спричиненими з вини відповідача, які останій має відшкодувати ОСОБА_1

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним рішення суду в частині відмови ОСОБА_1 у стягненні на його користь вартості сплаченого номеру готелю скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача вартості оплаченого номеру в готелі в сумі 285 євро, що за курсом НБУ становить 8 454 грн. 84 коп.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача неотриманої ним одноразової стипендії EISA (гонорар за участь у церемонії вручення номінації) вартістю 1000 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 29 666 грн. 12 коп., та вартості неукладеного ним з вини відповідача річного контракту та тестування продукції компанії Harman International IndustriesIncorporatedв сумі 6 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 177 996 грн. 12 коп., то суд першої інстанції обгрунтовно відмовив у їх задоволенні.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1. Втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробии для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено суду наявність зобов'язань асоціації ЕІSА виплатити позивачу гонорар за участь у церемонії вручення номінацій міжнародної організації журналістів та невиплату вказаного гонорару у зв»язку з відсутністю позивача на церемонії.

Крім того, позивачем не надано будь-яких належних та переконливих доказів, які б свідчили про те, що ним у зазначений період реально мав укладатися в Німеччині річний контракт на тестування продукції Harman International IndustriesIncorporatedна суму 6 000 доларів США, і позивач міг би за звичайних обставин, якби його право не було порушене відповідачем, укласти такий договір та отримати доходи (упущену вигоду).

Отже, позивач не дотримався вимог ст. 29 Монреальської Конвенції-1999 щодо надання належним чином оформлених доказів про фактичні збитки, пов'язані з невиконанням договору повітряного перевезення, а тому позовні вимоги про відшкодування відповідачем майнової шкоди у зазначеному вище розмірі, є безпідставними та необґрунтованими.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач ОСОБА_3 зазначав, що йому завдано моральну шкоду, яка спричинена через відмову авіакомпанії в міжнародному повітряному перевезенні, що призвело до неотримання матеріалів з виставки та церемонії щодо вручення номінації міжнародної організації журналістів для чергового номера журналу, часткового порушення взятих зобов'язань перед іноземними партнерами, у зв'язку з чим постраждала ділова репутація позивача.

Згідно з роз»ясненнями, викладеними в ч. 2 п. 1, п.п. 2,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори підлягають застосуванню при розгляді справ судами. Спори про відшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди розглядаються у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень, законодавством, що регулює такі зобов'язання і передбачає відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Тому необхідно в кожній справі з'ясувати характер правовідносин сторін і встановити, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Міжнародним законодавством - Монреальською конвенцією-1999, Варшавською конвенцією-1929, Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу та Умовами договору міжнародного повітряного перевезення не передбачена підвищена матеріальна та моральна (немайнова) відповідальність за несправним повітряним перевезенням. Відповідальність міжнародного повітряного перевізника є обмеженою та не може перевищувати розміру фактичних і реально доведених збитків. Тобто, перевізник несе лише обмежену майнову відповідальність, аза спричинену моральну (немайнову) шкоду відповідальності не несе.

Договором повітряного перевезення, укладеного між сторонами, також не передбачено відшкодування позивачу моральної (немайнової) шкоди.

Таким чином, відповідач не несе відповідальності за спричинену позивачу моральну шкоду у спірних правовідносинах у галузі міжнародних авіаперевезень, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відшкодуванні ОСОБА_1 моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги вказані висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року в частині відмови ОСОБА_4 у стягненні на його користь вартості сплаченого номеру готелю скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_4 вартість сплаченого номеру в готелі в сумі 285 євро, що за курсом НБУ становить 8 454 грн. 84 коп.

В решті дане рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку в протягом двадцяти днів .

Головуючий:

Судді: