Справа №522/4801/17
Провадження № 2/522/6457/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесіцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 26 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі РС ОМУЮ, актовий запис №1316.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 26 вересня 2014 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві ОСОБА_1, зазначає, що причиною розірвання шлюбу послужила подружня зрада відповідача. Також позивачка зазначає, що сторони більше ніж півроку не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, відповідач має іншу сімю.

Примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивачки, суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору з приводу проживання та утримання дитини немає.

Учасники процесу у судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позовних вимог.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 26 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі РС ОМУЮ був зареєстрований шлюб, про що складений актовий запис №1316, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №219056.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя в ОСОБА_1 з відповідачем не склалось у звязку з несумісністю характерів. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги.

Також судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу послужила подружня зрада відповідача. Сторони більше ніж півроку не ведуть спільного господарства, мешкають окремо, подружніх стосунків не підтримують, відповідач має іншу сімю.

Примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору з приводу проживання та утримання дитини між ними немає.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За такихо бставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Крім того, судом встановлено, що внаслідок звернення до суду з дійсним позовом позивачка понесла додаткові витрати по оплаті судового збору у розмірі 620 грн., які суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 24, 105, 109, 110, 112,115, 157, 160 СК України, ст. ст. 3, 4, 5, 10, 11, 57, 60, 88, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі РС ОМУЮ, актовий запис №1316.

Малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - залишити на утриманні матері ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 620 (шістсот двадцять) грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.Б. Свячена