Провадження №22-ц/784/1197/17
Справа номер 468/1862/15-ц
Провадження номер 22-ц/784/1197/17 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_3

ОСОБА_4

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області

від 21 березня 2017 року

за позовом

ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» про стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 предявила до СТОВ «Світоч» зазначений позов, який в подальшому уточнювала та обґрунтовувала наступним.

Вона є власником трьох земельних ділянок загальною площею 14,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (7,44 га рілля, 4,28 га рілля, 2,48 га пасовище), які розташовані на території Новопавлівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

20 жовтня 2010 року між нею та СТОВ «Світоч» було укладено строком на 5 років договір оренди вказаних земельних ділянок, який 02 грудня 2010 року зареєстровано у Баштанському районному відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у державному реєстрі земель вчинено запис за №85.

За умовами договору орендна плата вноситься орендарем у формі: грошова не менше 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на день укладення договору становила 6400 гривень, спосіб внесення готівкою. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

Посилаючись на те, що в період з 2012 року по 2015 рік відповідач сплачував орендну плату частково, без застосування коефіцієнта 1,756 до нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року №1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» (далі Методика), у зв'язку з чим утворилась заборгованість з орендної плати (з урахуванням індексу споживчих цін (інфляції) до нормативної грошової оцінки землі та суми пені) в загальному розмірі 76 803 грн.71 коп., позивач просила суд стягнути її з відповідача на свою користь.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року, висновки і мотиви якої для суду першої та апеляційної інстанції при новому розгляді справи є обовязковими згідно з ч.4 ст.338 ЦПК України, судові рішення судів першої та апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову були скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Останнім рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення її позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що умовами договору не передбачено збільшення розміру орендної плати в односторонньому порядку без укладення додаткової угоди, у зв'язку з чим є підстави для відмови у позові, тому що відповідач сплатив орендну плату відповідно до умов договору. Що ж стосується застосування додаткового коефіцієнта для збільшення нормативної грошової оцінки землі при обчисленні орендної плати відповідно до Методики (на яку посилався позивач), то суд вважав що її норми можуть бути застосовані тільки для обчислення орендної плати для земель державної і комунальної власності.

Проте, з таким висновком суду неможна погодитися, з огляду на таке.

Статтями 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст.21, 24 Закону України «Про оренду землі» орендна плата це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма, строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з п.19-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року №213 «Про Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» (зі змінами та доповненнями) показники нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 01 липня 1995 року, застосовуються із коефіцієнтом 1,756.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №262270, ЯЗ №262271, ЯЗ №262272, виданих 18 травня 2009 року, належать земельні ділянки площею 7,44 га рілля, 2,48 га пасовище, 4,28 га рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Новопавлівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

20 жовтня 2010 року між позивачем та СТОВ «Світоч» укладено договір оренди вказаних земельних ділянок №232 строком на 5 років, який зареєстрований 02 грудня 2010 року у Баштанському районному відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №85.

Згідно з п.5 договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки земель становить 130 347 гривень 46 копійок.

Відповідно до п.п.9, 10, 11, 13 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: грошова не менше 5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на день укладання договору складало 6400 гривень, спосіб внесення готівкою. При цьому обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься раз на рік до 31 грудня кожного року. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни розмірів земельного податку, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п.14 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення.

За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (ст.39 договору оренди).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Пункт 13 договору оренди передбачає необхідність щорічного перегляду орендної плати, а отже вона повинна переглядатися у обовязковому порядку. Укладання додаткової угоди для цього непотрібно.

При цьому, починаючи з 2012 року для вирахування орендної плати необхідно застосовувати коефіцієнт 1,756 відповідно до вищевикладених норм Методики.

За такого, рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.

Виходячи з оцінки землі у 2012, 2013 роках, яка становила 223 108,12 грн., орендна плата повинна була складати 11 155,41 грн. Позивачу було сплачено 6400 грн. Борг склав 4755,41 грн. за кожен рік. З урахуванням індексу інфляції 1,433 борг становить 6814,50 грн. Пеня за кожен рік склала 4755,41 грн.х0,3%х365 = 5207,17 грн.

Заборгованість з урахуванням пені за кожен рік становить 6814,50 грн. + 5207,17 грн. = 12 021,67 грн. 15% податків (1803,25 грн.) = 10 218,42 грн.

У 2014 році оцінка землі також становила 223 108,12 грн., орендна плата повинна була складати 11 155,41 грн. Позивачу було сплачено 7000 грн. Борг склав 4155,41 грн. З урахуванням індексу інфляції 1,433 борг становить 5954,70 грн. Пеня за рік склала 4155,41 грн.х0,3%х365= 4550,17 грн.

Заборгованість з урахуванням пені за 2014 рік становить 5954,70 грн. + 4550,17 грн. = 10 504,87 грн. 15% податків (1575,73 грн.) = 8929,14 грн.

У 2015 році оцінка землі становила 278 675,99 грн., орендна плата повинна була складати 13 933,80 грн. Позивачу було сплачено 9800 грн. Борг склав 4133,80 грн. З урахуванням індексу інфляції 1,433 борг становить 5923,74 грн. Пеня за рік склала 4133,80 грн.х0,3%х330 (станом на день уточнення позовних вимог 25.11.2016 р.) = 4092,46 грн.

Заборгованість з урахуванням пені за 2015 рік становить 5923,74 грн. + 4092,46 грн. = 10 016,20 грн. 16,5% податків (1652,67 грн.) = 8363,53 грн.

Таким чином заборгованість за 2012-2015 роки становить 37 729,51 грн. (10 218,42 грн. + 10 218,42 грн. + 8929,14 грн. + 8363,53 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки рішення районного суду скасоване, то відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог (49%) підлягає стягненню судовий збір у сумі 1102 грн. 06 коп.

Керуючись ст.ст.303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» на користь ОСОБА_3 заборгованість по орендній платі в сумі 37 729 грн.51 коп. та судовий збір у сумі 1102 грн.06 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку.

Головуючий Судді