Справа №577/4572/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Гетьман В. В.
Номер провадження 22-ц/788/1980/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Криворізького міськрайонного центру зайнятості

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року про відмову у відкритті провадження

у справі за позовом Криворізького міськрайонного центру зайнятості до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , третя особа: ОСОБА_1 , про стягнення зайво виплаченої допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року відмовлено Криворізькому міськрайонному центру зайнятості у відкритті провадження у справі за його позовною заявою до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , третя особа: ОСОБА_1 , про стягнення зайво виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 693 грн. 51 коп.

В апеляційній скарзі Криворізький міськрайонний центр зайнятості, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з посиланням на те, що сторонами у справі є юридичні особи, так як визначальним для вирішення вказаного питання є характер правовідносин. Предметом позову у цій справі є правовідносини, що виникли внаслідок надання відповідачем довідки про розрахунок заробітної плати, яка не відповідала вимогам, встановленим Порядком обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року за № 1266, у зв`язку з чим третій особі ОСОБА_1 центром зайнятості була невірно нарахована допомога по безробіттю, Тобто між сторонами виникли відносини не у сфері господарювання, а у зв`язку з наданням соціальних послуг у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, тому дана справа підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір виник між юридичними особами, тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарських судів.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Положеннями ч. 1 статті 20 ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У роз`ясненнях, наданих у п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24 жовтня 2011 року за № 10 зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб`єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що для вирішення питання про належність конкретної справи до юрисдикції загальних чи господарських судів вирішальним є саме характер спірних правовідносин, що склалися між сторонами.

Проте, суд першої інстанції, пославшись на належність даної справи до юрисдикції господарських судів, помилково послався лише на суб`єктний склад сторін, не встановивши, при цьому, характер правовідносин, які склалися між цими сторонами.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що Криворізьким міськрайонним центром зайнятості заявлено позов про стягнення з військової частини польова пошта НОМЕР_1 коштів в сумі 693 грн. 51 коп., як зайво виплаченої третій особі ОСОБА_1 допомоги по безробіттю на підставі виданої відповідачем довідки про розрахунок заробітної плати, яка не відповідала вимогам, встановленим Порядком обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року за № 1266.

Отже, спір виник не у зв`язку із здійсненням сторонами господарської діяльності, а з приводу відшкодування роботодавцем заподіяної Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття шкоди, що виключає належність даного спору до юрисдикції господарських судів.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Криворізького міськрайонного центру зайнятості задовольнити.

Ухвалу судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Криворізького міськрайонного центру зайнятості до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , третя особа: ОСОБА_1 , про стягнення зайво виплаченої допомоги по безробіттю скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2017 року.

Головуючий -

Судді -