Справа № 520/3479/17
Провадження № 2/520/7095/17
19.05.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Васильків О.В.
при секретарі Дідур Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Регіональна універсальна біржа "Олександр-Н", про визнання договору дійсним, суд, -
23.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомо майна квартири АДРЕСА_1, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., який укладений 05.10.1999 року на Регіональній універсальній біржі "Олександр-Н" між ОСОБА_2, ОСОБА_3, від імені та в інтересах якого діяв ОСОБА_4, та ОСОБА_5 При цьому позивач посилається на те, що, вказаний договір повністю виконано сторонами. 26.07.2015 року помер чоловік позивача ОСОБА_5, який був покупцем за вказаним договором. У звязку із неможливістю позивачем оформити свої спадкові права, вона змушена звернутись до суду.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання повторно не з'явилися, повідомлялися належним чином, у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі.
Представник третьої особи Регіональної універсальної біржі "Олександр-Н" до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту.
Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
26.07.2015 року у віці 43 років помер ОСОБА_5, актовий запис № 917, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 422757, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області /а.с. 13/.
Постановою державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори від 22.03.2017 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, у звязку із тим, що право встановлюючий документ було видано з порушенням норм чинного законодавства та було допущено порушення при реєстрації у відповідних органах реєстрації нерухомого майна.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 209, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 209, 220 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.