РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Давіденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету будівництва та архітектури, 3-я особа ОСОБА_2 про визнання дій нечинними, поновлення на роботі, зобовязання вчинити певні дії -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась у суд з позовом до відповідача, Харківського національного університету будівництва та архітектури, в якому після його уточнення, які прийняті судом, просить визнати дії відповідача щодо його звільнення незаконними, поновити позивача на посаді доцента кафедри філософії, зобовязати відповідача укласти із позивачем контракт, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обкутування своїх вимог зазначає, що він працював за контрактом на посаді доцента кафедри філософії Харківського національного університету будівництва та архітектури, по закінченню якого його звільнити, тоді як обіцяли його працевлаштування коли він навчався у докторантурі.

В подальшому його обрано за конкурсом на заміщення вакантної посади доцента кафедри філософії, однак трудовий контракт укладений не був.

Відповідач - Харківський національний університет будівництва та архітектури , у судовому засіданні та у поданих запереченнях проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що позивача було звільнено у звязку із закінчення строку на який був укладений контракт, тобто відбулося законне звільнення. В подальшому позивач пройшов конкурс на вакантну посаду та йому запропоновано укласти контракт на 0,75 ставки, у звязку із зменшенням студенів в університеті, однак позивач відмовився на укладання запропонованого контрату.

3-я особа ОСОБА_2, у поданих запереченнях зазначив про законність звільнення позивача та в подальшому не досягнення домовленості між ним та університетом на укладання нового контракту.

Суд заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідчення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважає що в задоволені позову необхідно відмовити, з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи 18.09.2015р. між позивачем та відповідачем був укладений контракт на строк з 24.09.2015р. по 31.08.2016р., на посаду доцента. Наказом ректора університету від 23.09.2015р. позивач прийнятий на посаду доцента кафедри філософії за контрактом з 24.09.2015р. по 31.08.2016р.

31.08.2016р. наказом ректора університету за №161-К позивач звільнений з посади доцента кафедри філософії , у звязку із закінченням терміну дії контракту на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України.

З наказом позивач ознайомлений 05.09.2016р. в той же день отримав трудову книжку.

За ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

За ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Позивач просив поновити строк звернення до суду.

Як свідчать матеріали справи позивач спочатку для вирішення даного трудового спору звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, однак ухвалою суду від 30.09.2016р. у відкритті провадження було відмовлено, у звязку із тим що даний спір належить розглядати в порядку ЦПК України.

Вказані обставини суд вважає поважними та поновлює позивачу строк звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Кодексу законів про працю України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

За ч.3 ст. 54 ЗУ «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Відповідно до ч.1 ст. 55 ЗУ «Про вищу освіту» основними посадами науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів є, в тому числі доцент.

Тобто посада на якій працював позивач передбачала укладання трудового договору у формі контракту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 р. N 170 «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору" затверджено Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників (далі - Положення). Відповідно до п.п.7,8 Положення контракт набуває чинності з моменту його підписання або з дати, визначеної сторонами у контракті, і може бути змінений за згодою сторін, складеною у письмовій формі.

Контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про прийняття (найняття) працівника на роботу з дня, встановленого у контракті за угодою сторін.

Як встановлено судом на підставі заяви ОСОБА_1 від 18.09.2015 р., після його навчання в докторантурі уклався контракт, терміном його дії з 24.09.2015 року по 31.08.2016 року, тобто на термін який просив позивач у поданій заяві.

Таким чином, твердження позивача щодо неукладання з ним контракту та порушення вимог діючого законодавства після закінчення ним навчання у докторантурі - не відповідають дійсності.

Контракт підписаний без будь яких зауважень.

З метою належної реалізації норм Закону України "Про вищу освіту" та системного підходу до розвитку локальної нормативної бази вищих навчальних закладів Наказом Міністерства освіти і науки України від 05 жовтня 2015 року віг 1005 затверджені Рекомендації щодо проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладання з ними трудових договорів (контрактів).

Зазначеним наказом передбачено, що конкурс на заміщення посади науково-педагогічного працівника в порядку конкурсного відбору оголошується не пізніше, ніж через два місяці після набуття нею статусу вакантної, а в порядку обрання за конкурсом не пізніше, ніж за три місяці до закінчення терміну дії трудового договору (контракту) з науково-педагогічним працівником не пізніше, ніж через два місяці після набуття нею статусу вакантної). Дата публікації оголошення вважається першим днем оголошеного конкурсу.

Відповідно до частини третьої статті 54 Закону України «Про освіту» 23.05.1991 № 1060-ХІІ, (в редакції закону від 19.02.2016 р.) науково- педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом, який є підставою для призначення на посаду.

Згідно до приписів підпункту сьомого частини третьої статті 34 Закону України "Про вищу освіту", керівник вищого навчального закладу в межах наданих йому повноважень призначає на посаду науково-педагогічних працівників.

Так, наказом університету від 23.05.2016р. № 131 був оголошений конкурс на заміщення вакантних посад, у т.ч. по кафедрі філософії на вміщення вакантної посади доцента ставка 1,0. Про конкурс на заміщення посад було надруковано у газеті "Вечірній Харків" 24 травня 2016 року.

Засідання Вченої ради механіко-технологічного факультету щодо виборів на посаду доцента кафедри філософії відбулося 21 червня 2016 року де позивача було обрано на заміщення вакантної посади доцента кафедри філософії, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до Рекомендацій щодо проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладання з ними трудових договорів (контрактів), затверджених Наказ Міністерства освіти і науки України 05.10.2015 р. № 1005 Рішення вченої ради набирає чинності після його введення в дію керівником вищого навчального закладу, який несе відповідальність за дотримання претендентами вимог Порядку проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладання з ними трудових договорів (контрактів), затвердженого у вищому навчальному закладі.. Якщо претендент за результатами конкурсу обійматиме дві та більше посад, що передбачають виконання адміністративно-управлінських функцій, то слід врахувати, що наказ про його звільнення з раніше зайнятих посад має бути підписаний до введення в дію рішення вченої ради.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що Рішення Вченої ради факультету є підставою для укладання трудового договору (контракту) з обраною особою та в подальшому видання наказу ректором.

Підставою для призначення є укладання трудового договору (контракту).

В судовому засіданні встановлено та підтверджено показаннями свідків, що позивачу, після проходження конкурсу запропоновано укласти контракт на один рік за ставкою 0,75. Однак позивач не згодний був із запропонованою ставкою, внаслідок чого підписав зі свого боку контракт із закресленням запропонованої ставки, бажаючи укласти контракт саме на ставку 1,0, університет з цим не погодився, тобто між сторонами контракту не було досягнуто домовленості по всім його істотним умовам, внаслідок чого контракт не був укладений, а позивач звільнений із закінченням дії попереднього контракту.

Підставою для запропонованої позивачу ставки 0,75 було наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 32 ЗУ «Про вищу освіту» вищі навчальні заклади мають рівні права, що становлять зміст їх автономії та самоврядування, у тому числі мають право: приймати на роботу педагогічних, наукових, науково-педагогічних та інших працівників.

Статтею 56 Закону України "Про вищу освіту" унормована кількість робочого часу для науково-педагогічних, наукових і педагогічних працівників.

Так, частинами 1 та 2 цієї статті передбачено, що робочий час науково-педагогічних працівників становить 36 годин на тиждень (скорочена тривалість робочого часу).

Робочий час науково-педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, методичної, наукової, організаційної роботи та інших трудових обовязків. Робочий час наукового працівника включає час виконання ним наукової, дослідницької, консультативної, експертної, організаційної роботи та інших трудових обовязків. Робочий час педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, методичної, організаційної роботи та інших трудових обовязків.

Норми часу навчальної роботи у вищих навчальних закладах державної та комунальної форми власності (крім вищих навчальних закладів, що мають статус національного або дослідницького) визначаються центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки за погодженням із заінтересованими державними органами. Норми часу методичної, наукової, організаційної роботи визначаються вищим навчальним закладом.

Максимальне навчальне навантаження на одну ставку науково-педагогічного працівника не може перевищувати 600 годин на навчальний рік.

Відповідно до Закону України "Про вищу освіту" на підставі наказу №450 під 07.08.2002 р. Міністерства освіти і науки України, розглянуто Науково- методичною радою університету від 02.06.2016 р. протокол № 8, схвалено Вченою радою університету від 10.06.2016р. протокол № 9, наказом ректора №158 від 13.06.2016 року введено в дію Положення про планування роботи науково-педагогічних працівників Харківського національного університету будівництва та архітектури . Розділом 2 "Навантаження науково-педагогічних працівників" зазначеного Положення передбачено завантаження науково-педагогічних працівників. Навчальне навантаження по кафедрі філософії на 2016/2017 н.р. становить 2536 годин. Аудиторне навантаження, згідно зазначеного Положення, на одну ставку становить 600 годин на навчальний рік, що відповідає вимогам ст.56 Закону України "Про вищу освіту".

На підставі цього положення проводиться розподіл навчальної роботи в годинах за викладачами.

Університетом здійснено Розподіл навчальної роботи в годинах за викладачами кафедри філософії на 2016-2017 навчальний рік, з якого вбачається, як саме планувалось розподілити навантаження на викладачів кафедри філософії: ОСОБА_3 (зав. кафедри проф.) - 1,0 ст.; ОСОБА_1 (доцент) - 0,75 ст.; ОСОБА_5 (ст. викладач) - 0,75 ст.; ОСОБА_6 (доцент) 0,75 ст.; ОСОБА_7 (доцент) - 0,75 ст.; ОСОБА_8 (доцент) - 0,75 ст.; ОСОБА_9 (ст. викл.) - 0,5 ст.; ОСОБА_10 (доцент) - 0,75 ст.

Навантаження на ОСОБА_1 планувалось у кількості 299 год. Згідно Положення про планування роботи науково-педагогічних працівників Університету, веденого в дію наказом ректора № 158 від 13.06.2016 р., навчальне аудиторне навантаження ОСОБА_1 на 2016-2017 навчальний рік становило 324 години, що також відповідає 0,75 ставки.

Зменшення навчального навантаження викладачів Університету на 2016-2017 навчальний рік обумовлене зменшенням контингенту студентів як денної так і заочної форм навчання. Так станом на 01.09.2014 р. загальна кількість студентів складала - 4771; на 01.09.2015 - 4207; на 01.09.2016 р. - 3792. У порівнянні з 01.09.2015 р. станом на 01.09.2016 року зменшився контингент студентів денної форми навчання на 101 особу, за заочною формою - на 314 осіб.

Тобто в даному випадку на кафедрі філософі у завязку із зменшенням студентів розподілялось навантаження на викладачів - усім 0,75ст. , окрім завідуючої кафедри професору ставка 1 та ст.викладачу ставка 0,5.

Відповідно до ч.1 ст. 56 КЗпП за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень.

Так дійсно позивач пройшов за конкурсом на посаду доцента на ставку - 1, однак увязку із зменшенням студентів та навантаження на викладачів, йому було запропонована ставка 0,75, що в даному випадку обумовлено обєктивними обставинами та не є в даному випадку погіршенням становища позивача порівняно із законодавством України про працю.

Положеннями статті 36 Кодексу законів про працю України визначені підстави припинення трудового договору з працівником.

Пунктом 2 частини 1 цієї норми визначено, що такою підставою може бути закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Статтею 23 КЗпП визначені строки трудового договору. Так, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що надається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Пунктом 16 контракту від 18.09.2015р. передбачено його припинення за закінченням строку дії контракту

Згідно пункту 20 контракту за два місяці до закінчення строку його чинності він може бути за .угодою сторін продовжений або укладений на новий строк.

Враховуючи закінчення строку укладеного контракту від 18.09.2015р., позивач був звільнений 31.08.2016р. на законних підставах та підстави для його поновлення та стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу відсутні.

Посилання позивача на те, що йому повернули трудову книжку та ознайомили зі звільненням 05.09.2016р., що запропонована у новому контракті ставка 0,75 є зміною істотних умов праці, а також скорочення працівників, судом як підстава незаконного звільнення, не приймається, оскільки виниклі між сторонами правовідносини є особливою формою трудових відносин, які регулюються контрактом , який припиняється у звязку із закінчення терміну його дії, що не є ні скороченням працівника, ні зміною істостних умова праці.

Враховуючи не досягнення між сторонами усіх істотних умов нового трудового контракту, підстави для його зобовязання укласти відсутні.

Крім того, закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 та статті 240-1 КЗпП України, які не передбачають зобовязання роботодавця укласти контракт.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, ЦПК України, суд

вирішив :

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.