Справа № 310/5650/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2002 року є одноосібною власницею квартири АДРЕСА_1. 15.05.2008 року у зазначеній квартирі булла зареєстрована, але ніколи не проживала відповідач, яка є донькою її померлого чоловіка ОСОБА_3 Вона зареєструвала ОСОБА_2 на прохання її батька у звязку з необхідністю отримати паспорт. На той час вона фактично мешкала у своїй матері за адресою: АДРЕСА_2. Приблизно у 2008 році відповідач виїхала на навчання до м. Дніпропетровська. Під час розгляду Бердянським міськрайонним судом інших справ за участю ОСОБА_2 її місцем проживання було зазначено квартиру АДРЕСА_3. Саме за цією адресою у період з 12.02.2015 по 23.03.2017 року ОСОБА_2 направлялись та отримувались документи та судові повістки. Належних відповідачу речей в квартирі немає, в оплаті комунальних платежів вона ніколи не приймала участі. Неодноразово зверталась до відповідача з проханням знятися з реєстрації місця проживання в спірній квартирі, однак вона з різних підстав відкладала це на більш пізній час. В серпні 2017 року ОСОБА_1 у звязку з необхідністю оформлення субсидії в черговий раз звернулася до відповідача по зазначеному питанню, але вона категорично відмовила без пояснення причин. Реєстрація відповідача в приміщенні, яке фактично не являється її місцем проживання створює перешкоди власнику у користуванні та розпорядженні майном, призводить до негативних наслідків та незручностей. Це повязано з суттєвим подорожчанням вартості оплати спожитих комунальних послуг, враховуючи не прийняття участі у таких витратах відповідача, унеможливлює оформлення субсидії. Просила усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням по вул. Морській (Мазіна) в АДРЕСА_4 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування цією квартирою у звязку з відсутністю її понад року без поважних причин.

Позивач у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не зявилась, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 05.06.2002 року та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.04.2013 року (а.с. 3-4) ОСОБА_1 є власником цілого обєкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_5. Згідно повідомлення відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с. 16) ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки виконавчого комітету Бердянської міської ради від 31.08.2017 року місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Поясненнями свідка ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 знайшов своє підтвердження факт непроживання відповідача у спірному житловому приміщенні і порушення ним прав ОСОБА_7, які передбачені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні нею цих прав.

Крім того, в силу ст. 64, 156 ЖК УРСР та ст. 405 ЦК України відповідач не є членом сімї позивача і в нього відсутнє право користування спірним житловим приміщенням на підставі договору найму за ст. 158 ЖК УРСР.

Таким чином, судом встановлено, що позивачі на законних підставах набув право власності на квартиру АДРЕСА_6, відповідач не проживав однією сімєю з позивачем у цьому житловому приміщенні, але залишається зареєстрований в ньому, чим робить перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні прав власника, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, 64,150,156 ЖК УРСР та ст. 15, 16, 386, 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (паспорт серія СЮ №078508), зареєстрована за адресою вул. Морська (Мазіна), 25, кв. 25, м. Бердянськ, Запорізька область) такою, що втратила право користування квартирою №25 по вул. Морська, 25 у м. Бердянську Запорізької області.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя