Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/6071/17 Головуючий у 1 інстанції: Полянчук Б.І.
Провадження № 22-ц/778/4389/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

ОСОБА_2

секретар: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року про повернення позивачу для подання до належного суду позовноїзаяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду за підсудністю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції та відкрити провадження у справі у Бердянському міськрайонному суді відповідно до ст. 114 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для

продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального чи неправильне застосування матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду за підсудністю, суд першої інстанції виходив із того, що до даного спору не можуть бути застосовані правила ст. 114 ЦПК України про виключну підсудність, оскільки спір не є матеріально-правовим з приводу нерухомого майна.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Відповідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент постановлення ухвали) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК), до яких віднесено позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки предметом спору у даній справі є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про те, що до даного спору не можуть бути застосовані правила ст. 114 ЦПК України про виключну підсудність.

З огляду на ці обставини, суд мав залишити позовну заяву без руху та зобов»язати позивача зазначити, яке майно входить до складу спадщини, та застосовувати положення статті 115 ЦПК України тільки у тому випадку, якщо останній не включить до складу спадщини нерухомого майна.

Ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року відстрочено ОСОБА_3 сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи, що ОСОБА_3 має немовля дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та у зв»язку з цим перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, колегія вважає за можливе у відповідності до ч. 3 ст. 136 ЦПК України звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 11 жовтня 2017р.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з направленням матеріалів позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року скасувати і направити матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_8