Справа № 128/1312/17
УХВАЛА

22 травня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, яка подана та підписана його представником за угодою ОСОБА_2 до Приватного підприємства «ВІНСАМ» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1, яка подана та підписана його представником за угодою ОСОБА_2 до ПП «ВІНСАМ» про розірвання договору оренди земельної ділянки, згідно якої позивач просить суд розірвати договір оренди землі №б/н від 20.06.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «ВІНСАМ».

Вивчивши позовну заяву і додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що її слід повернути позивачу, на підставі п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України, так як дана справа не підсудна Вінницькому районному суд Вінницької області, виходячи з такого.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України заява повертається, коли справа не підсудна цьому суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 уклав 20 червня 2013 року з відповідачем ПП «ВІНСАМ» договір оренди земельної ділянки,загальною площею 2,7587 га ріллі на території Ворошилівської сільської ради Тиврівського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в реєстраційній службі Тиврівського районного управління юстиції. Позивач просить суд розірвати зазначений договір оренди, оскільки ПП « ВІНСАМ» несвоєчасно нараховує орендну плату у встновленому вдоговорі прозмірі до виплати , тобто належним ичном не виконує умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно до роз*яснень, викладених в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тому враховуючи , що предметом позову є договір оренди земельної ділянки, яка розташована на території Тиврівського району, тобто спір виник з приводу нерухомого майна, тому дана справа не підсудна Вінницькому районному суду Вінницької області, а підсудна Тиврівському районному суду Вінницької області за місцем розташування земельної ділянки (м. Тиврів, вул. Шевченка, 3, Вінницької області).

Також, суд розяснює, що у відповідності до ч.1 ст.7 Закону України « Про судовій збір» та Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10 « Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якою друге речення абзацу першого пункту 42 викладено і інший редакції, питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатом розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства». Тому, позивач для повернення сплаченої суми судового збору по даній справі має подати суду відповідне клопотання.

Керуючись п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка подана та підписана його представником за угодою ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Вінсам» про розірвання договору оренди земельної ділянки,- повернути позивачу, а також додані до позову документи.

Роз*яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: