Справа № 443/1566/16-ц Провадження № 2/443/202/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2017 р. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Башти Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачеві в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по вул. Зарічній № 88 в с. Старі Стрілища Жидачівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 22 жовтня 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудамипо вул. Зарічна № 82 в с. Старі Стрілища Жидачівського району Львівської області, належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3.На випадок смерті вона склала заповіт, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповілаЧмир ОСОБА_4. Після її смерті вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про праву на спадщину на спадковий житловий будинок у звязку з тим,що майно є власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла не є його останнім членом. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Просить позов задовольнити.

Відповідач подав заяву про слухання справи у його відсутності , позов визнає в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 25 січня 1992 року виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по вул.Зарічна,88 в с. Старі Стрілища Жидачівського району Львівської області, належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3.

З витягу з Книги по господарського обліку Новострілищанської селищної ради вбачається,що станом на 30 червня 1990 року по селу Старі Стрілищавул..Зарічна,88 рахується господарство, яке відносилося до колгоспного типу, головою якого до дня смерті, яка наступила 20.10.2011 року була ОСОБА_3, окрім неї в господарстві зареєстрований ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст.17 ЗУ «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленум Верховного суду України №20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що житловий будинок по вул. Зарічна № 88 в с. Старі Стрілища Жидачівського району Львівської області є власністю колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3, частки яких не визначені.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 22 жовтня 2015 року в с. Старі Стрілища Жидачівського району Львівської області . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 403177 від 22 жовтня 2015 року, виданоговиконавчим комітетом Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області

Згідно заповіту, складеного 13 серпня 2012 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 27 ОСОБА_3 все належне їй на день смерті майно заповілаЧмир ОСОБА_4,який на день смерті ОСОБА_3. не змінено і не скасовано. Заборони та арешту на майно немає.

Згідно матеріалів спадкової справи № 563/2015 від 16 листопада 2015року, відкритої післясмерті ОСОБА_3, ОСОБА_5, спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

Постановою нотаріуса № 625/02-31 від 25.08.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований по вул.Зарічна № 88 в с. Старі СтрілищаЖидачівського району Львівської області у звязку з тим,що спадковий житловий будинок є власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла не є його останнім членом.

З технічного паспорта на житловий будинок вбачається, що вартість житлового будинку, загальною площею 44,8 кв.м, розташованого у Львівській області с. Старі Стрілища по вул. Зарічна № 88 станом на 14 вересня 2016 року складає 129 679 гривень.

Із змісту письмової заяви ОСОБА_6, поданої суду, засвідченої заступником селищної ради Жидачівського району Львівської області вбачається, що він відмовляється у користь позивачки ОСОБА_1від належної йому частки і від належної йому частки у майні колгоспного двору житлового будинку по вул. Зарічна № 88 в с. Старі Стрілища Жидачівського району Львівської області належного померлій ОСОБА_3

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оцінюючи докази в справі у їх сукупності, суд вважає, що позивачка є такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , тому за нею слід визнати право власності на 1/3 житлового будинку № 88, розташованого по вул.Зарічна в с. Старі Стрілища Жидачівського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 22 жовтня 2015 рокута на 1/3 частину що належить їй як члену колгоспного двору, відповідач не заперечуєта в загальному на цілий житловий будинок. Відтак за позивачкою слід визнати право власності на цілий житловий будинок № 88 по вул.Зарічна у с. Старі СтрілищаЖидачівського району Львівської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок загальною площею 44,8кв.м. та господарські будівлі і споруди, що розташовані по вул. Зарічна № 88, в с. Старі Стрілища Жидачівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла22 жовтня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Жидачівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.І.Ціпивко