АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-426/2004 Номер провадження 22-ц/786/3127/17Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т.Г. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

За участю секретаря: Зеленської О.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 липня 2004 року, ухваленого під головуванням судді Стрельченко Т.Г. з 8:20 по 8:30 в смт. Нові Санжари Полтавської області зі складанням повного тексту рішення 13.07.2004 року

по справі за заявою Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2004 року Лелюхівська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області звернулася в суд з заявою про визнання відумерлою спадщини, посилаючись на те, що 21.08.1995 року КСП ім. Калініна отримало державний акт на право колективної власності на землю.

Згідно списку, який додавався до цього державного акту, громадянам було видано Новосанжарською районною державною адміністрацією в 1997 році сертифікати на право на земельну частку (пай).

На даний час ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не отримали свої сертифікати на право на земельну частку (пай) і померли більше року до дати подання заяви в суд. Спадщина на право на земельну частку (пай) не оформлена належним чином, що і стало причиною звернення Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району із заявою про визнання спадщини відумерлою до суду.

У позові Лелюхівська сільська рада просила визнати спадщину, після померлих громадян, згідно списку, на право на земельну частку (пай) відумерлою; зобов'язати Новосанжарську районну державну адміністрацію Полтавської області скасувати державну реєстрацію сертифікатів на земельну частку (пай) відповідно додатку та перевести земельні ділянки, виділені під дані сертифікати до земель запасу державної власності, що знаходяться на території Лелюхівської сільради.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 липня 2004 року заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщину після померлих: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на право на земельну частку (пай).

Зобов'язано Новосанжарську районну державну адміністрацію Полтавської області скасувати державну реєстрацію сертифікатів на земельну частку (пай) ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та перевести земельні ділянки виділені під дані сертифікати до земель запасу державної власності, що знаходяться на території Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

ОСОБА_2, посилаючись на те, що вона є рідною дочкою спадкодавиці ОСОБА_8, оскаржила рішення, в апеляційній скарзі просить його змінити в частині визнання спадщини відумерлої на земельну частку (пай) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 та скасувати рішення в цій частині, рішення суду в іншій частині залишити без змін та відмовити у задоволенні заяви Лелюхівської сільради про визнання спадщини відумерлою після померлої ОСОБА_8. Вказує, що при ухваленні рішення суд не з'ясував коло спадкоємців, не залучив її в якості зацікавленої особи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п 1, 4 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Із інформації наданої Новосанжарським районним відділом земельних ресурсів, відповідно до списку громадян, на яких виписані сертифікати на право власності на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Калініна, ОСОБА_8 належить сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. Проте, станом на 01.04.2004 року ОСОБА_8 не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Калініна.

Вирішуючи питання про визнання спадщини відумерлою, місцевий суд виходячи з положень ст. 1277 ЦК України, прийшов до висновку про задоволення заяви Лелюхівської сільської ради Новосанжарського раойону.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з доказів наданих апелянтом до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року є рідною матір'ю ОСОБА_2 (а.с. 116, 117).ОСОБА_8 отримала сертифікат серії НОМЕР_2 від 30.12.1996 року на земельну частку (пай), який посвідчує право на земельну частку (пай) площею в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка розташована на території Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району (а.с. 119).

Відповідно до ЦК України (в редакції 1963 року) ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом отримання сертифікату серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай).

Отже вбачається, що рішення суду щодо визнання спадщини відмерлою у частині спадкодавця ОСОБА_8 порушує права ОСОБА_2, а тому вона має право оскаржити рішення суду першої інстанції в частині, що стосується її прав та надавати відповідні докази.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, відповідно до ч.1,3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Заявник, звертаючись із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилався на норму ст. 1277 ЦК України 2003 року.

Однак, положення ст. 1277 ЦК України про те, що в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України з 01 січня 2004 року (ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР.

Суд першої інстанції не врахував, що ЦК Української РСР не передбачено визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР не подавалася.

Колегія суддів також звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частина 3 ст. 13 ЦПК України передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Тому, суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, може вийти за межі доводів апеляційної скарги, але не вправі перевіряти законність судових рішень відносно осіб, які не подали апеляційну скаргу та в частині рішення, яка не оскаржується.

Тобто, колегія суддів позбавлена можливості перевіряти законність рішення щодо визнання спадщини відумерлою у частині, що не оскаржується.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині визнання відумерлою спадщини після померлої ОСОБА_8 з ухваленням в цій частині нового рішення щодо відмови у задоволенні заяви Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району про визнання спадщини відумерлою після ОСОБА_8

Керуючись ст.367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.1, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 липня 2004 року - скасувати в частині визнання відумерлою спадщини після померлої ОСОБА_8.

У задоволенні заяви Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району про визнання спадщини відумерлою після ОСОБА_8 - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : ____________ О.О. Панченко

Судді: _____________ С.Б. Бутенко ___________ О.І. Обідіна

Повний текст судового рішення складено і підписано членами колегії суддів 19 грудня 2017 року.