Провадження № 2/234/5239/17
13 грудня 2017 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Сторчай А.Д., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1. Свій позов обґрунтувала тим, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.03.1991 року. В зазначеному будинку зареєстрований її син ОСОБА_3, який не проживає в ньому з березня 2012 року. На неодноразові пропозиції знятись з реєстрації відповідач не відреагував, не приймає участі в утриманні будинку і оплаті комунальних послуг, у зв'язку з чим своїми діями перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження своїм майном, зокрема вона не може отримати субсидію на оплату комунальних послуг.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник ОСОБА_4 просили позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідач ОСОБА_3 належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.
За ухвалою суду справа розглянута заочно за наявних в справі доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.
Суд вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Малихіною О.Д. 22.03.1991 року та зареєстрованого 07.10.1991 року в КП БТІ м. Краматорська за №2482.
Згідно Довідки виконавчого комітету Біленьківської селищної ради за №6304 від 12.10.2017 року, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 показали, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в АДРЕСА_1 з 2012 року. Будь-яких перешкод в користуванні будинком з боку позивачки ОСОБА_1 відповідачу не створювалось.
Крім того, факт не проживання ОСОБА_3 в будинку за місцем реєстрації з 2012 року підтверджується Актом від 13.10.2017 року, складеним депутатом Біленьківської селищної ради по виборчому округу №8 Плужник Ю.І..
У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, позивач як власник квартири згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, використовувати її для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений.
Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач ОСОБА_3, як встановлено в судовому засіданні, зареєстрований в будинку, який належить позивачці ОСОБА_1 на праві власності як член сім'ї, в даному будинку не проживає понад один рік без поважних причин, а саме з 2012 року, і оскільки до теперішнього часу залишається зареєстрованим в будинку, то цим порушує право позивачки як власника, вона сплачує комунальні послуги які припадають на нього, що становить її у скрутне становище та не має можливості отримати субсидію.
Таким чином, право позивачки як власника будинку порушені і вона, згідно частини 2 ст. 405 ЦК України має право вимагати визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права - визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивачки шляхом подальшого зняття відповідача з реєстраційного обліку.
За наведених обставин позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 підлягають задоволенню повністю.
Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі, з відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь позивача.
Керуючись ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України та ст.ст. 10, 11, 60, 212, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 копійок.
На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Відповідач, який не з'явився у судове засідання, може подати до Краматорського міського суду Донецької області заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Краматорського
міського суду В.О. Заборський