Справа № 297/2700/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» про стягнення заробітної плати по структурі інших заохочувальних та компенсаційних виплат та стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду з позовною заявою до Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» про стягнення заробітної плати по структурі інших заохочувальних та компенсаційних виплатв розмірі 2000 гривень та стягнення моральної шкоди у вигляді публічного вибачення директором ДП «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_3 на профспілкових зборах колективу підприємства перед позивачем.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до п. 4 «Положення про виплату матеріальної допомоги працівникам і ветеранам підприємства з приводу професійних, державних свят і памятних днів та ювілейних дат» позивачу з нагоди ювілейної дати 55 років в лютому 2017 року виплачено матеріальну допомогу в розмірі 1000 гривень. В березні до колективного договору було внесено зміни та доповнення, які передбачають збільшення матеріальної допомоги з нагоди ювілейної дати до 3000 гривень. У звязку з прийняттям вказаних змін до колективного договору, позивач звернувся до директора підприємства з заявою про доплату йому матеріальної допомоги з нагоди ювілейної дати в розмірі 2000 гривень, однак йому в такому було відмовлено. Оскільки позивач вважає, що відмова директора ДП «Берегівське лісове господарство» в доплаті йому 2000 гривень матеріальної допомоги є порушенням ст. 115 КЗпП України та вимог колективного договору, а також, що така відмова є дискримінацією на підставі того, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що призвело до негативних переживань позивача, останній просить стягнути з відповідача в його користь заробітну плату по структурі інших заохочувальних та компенсаційних виплат в розмірі 2000 гривень та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у вигляді публічного вибачення директором ДП «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_3 на профспілкових зборах колективу підприємства перед позивачем.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Пояснив, що 15 лютого 2017 року він отримав 1000 гривень матеріальної допомоги до ювілейної дати 55 років. В подальшому, 19 жовтня 2017 року він звернувся з заявою до директора ДП «Берегівське лісове господарство» про доплату йому 2000 гривень матеріальної допомоги відповідно до змін та доповнень на 2017-2018 роки до колективного договору, які були прийняті на зборах 20 березня 2017 року, однак в такому йому було відмовлено у звязку з тим, що на момент настання ювілейної дати позивача діяла редакція колективного договору, яка передбачала виплату матеріальної допомоги з нагоди ювілейної дати саме в розмірі 1000 гривень. Позивач в судовому засіданні також пояснив, що вважає таку відмову директора ДП «Берегівське лісове господарство» незаконною, оскільки, відповідно до Конституції України, нормативно-правові акти, які передбачають покращення становища людини, її прав та свобод, мають зворотну дію в часі. Також позивач ствердив, що 2000 гривень, які він просить стягнути, є недоплаченою йому в лютому 2017 року додатковою заробітною платою.

Представник відповідача Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю. Пояснила, що 15 лютого 2017 року відповідачу виповнилося 55 років і тому з нагоди ювілейної дати, згідно з додатком № 20 п. 4 колективного договору на 2014-2015 роки, зареєстрованого Управлінням соціального захисту населення Берегівської РДА 14 жовтня 2014 року, що діяв на той момент, ОСОБА_1 було виплачено матеріальну допомогу в розмірі 1000 гривень. А зміни і доповнення на 2017-2018 роки до вказаного колективного договору, якими передбачено збільшення такої виплати до 3000 гривень, були прийняті на загальних зборах колективу тільки в березні 2017 року та зареєстровані в Управлінням соціального захисту населення Берегівської РДА 23 березня 2017 року, тобто після настання ювілейної дати в позивача. У звязку з наведеним вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними.

Також відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, вказавши наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. А на час настання в ОСОБА_1 ювілейної дати, йому було виплачено матеріальну допомогу в розмірі, передбаченому колективним договором в редакції, що діяла на момент настання ювілейної дати. Крім того, відповідач зазначає, що підтвердженням відсутності упередженого ставлення до позивача, як до внутрішньо переміщеної особи, є те, що інші працівники підприємства, в яких ювілейна дата настала до прийняття змін до колективного договору, також отримали матеріальну допомогу в розмірі, встановленому п. 4 Положення про матеріальну допомогу в редакції, чинній на момент виплати. В такому ж розмірі отримали матеріальну допомогу працівниці до Міжнародного жіночого дня 8 березня. Щодо вимоги ОСОБА_1 по стягнення моральної шкоди у вигляді публічного вибачення директора підприємства перед позивачем, відповідач вважає, що така також є безпідставною, оскільки протиправна поведінка з боку директора підприємства відносно позивача була відсутня (а. с. 17-41).

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 надав письмові пояснення на заперечення відповідача проти позову, згідно яких, оскільки зміни та доповнення до колективного договору було прийнято не пізніше березня поточного року, то, відповідно до п. 1.7 галузевої угоди, такі почали свою дію з початку фінансового року, тобто з 01 січня 2017 року. Також зазначив, що оскільки в документі «Зміни та доповнення на 2017-2018 роки колективного договору ДП «Берегівське ЛГ» не зазначено точну дату його підписання, то, відповідно до ст. 17 КЗпП України, період дії такого 2017 та 2018 роки, що вказано в назві документу. Позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтував тим, що відмова директора підприємства в доплаті йому матеріальної допомоги призвела до його негативних переживань, підняття артеріального тиску, зниження робочого настрою, а також проявів у позивача відчуття самотності та ізольованості (а. с. 48-53).

Крім того, за клопотанням представника відповідача, в задоволенні якого заперечував позивач, судом було приєднано до матеріалів справи копію видаткового касового ордеру від 16.02.2017 року та довідку про доходи ОСОБА_1 за період з січня по червень 2017 року з копіями відповідних розрахункових листів (а. с. 54-62), на спростування тверджень позивача щодо недоплати останньому заробітної плати за лютий 2017 року.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, зясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази сторін на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з копії колективного договору ДП «Берегівське лісове господарство» закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства на 2014-2015 роки, такий було схвалено загальними зборами трудового колективу 19 вересня 2014 року та зареєстрований Управлінням соціального захисту населення Берегівської РДА за № 632 від 14.10.2014 року (а. с. 20-27).

Відповідно до копії додатку до вказаного колективного договору № 20 «Положення про виплату матеріальної допомоги працівникам і ветеранам підприємства з приводу професійних, державних свят і памятних днів та ювілейних дат», затвердженого директором та погодженого головою профкому ДП «Берегівське лісове господарство» 2014 року, штатним працівникам ДП «Берегівське лісове господарство» надається матеріальна допомога з нагоди ювілейних дат (40, 45, 50, 55, 60, 65, 70 років) в розмірі 1000 гривень (а. с. 9).

Так, ОСОБА_1, як головному економісту, було надано матеріальну допомогу з нагоди ювілейної дати 55 років в розмірі 1000 гривень, що підтверджується копією наказу т.в.о. директора ДП «Берегівське ЛГ» № 34 від 16.02.2017 року (а. с. 28) та копією видаткового касового ордеру від 16.02.2017 року (а. с. 55).

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оплату праці», виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми, належать до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, що є структурою заробітної плати.

В судовому засіданні встановлено, що за лютий 2017 року ОСОБА_1 було нараховано та виплачено заробітну плату, до якої також включено матеріальну допомогу до ювілейних дат в розмірі 1000 гривень (а. с. 61).

Відповідно до копії «Змін та доповнень на 2017-2018 роки до колективного договору ДП «Берегівське ЛГ», прийнятих на профспілкових зборах, які відбулися 20 березня 2017 року, що вбачається з копії протоколу № 3 (а. с. 35), такі були прийняті спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілковим комітетом,про що свідчать підписи т.в.о. директора підприємства та т.в.о. голови профспілкового комітету (а. с. 36).

Пунктом 1.8. розділу І загальних положень колективного договору ДП «Берегівське ЛГ» передбачено, що зміни та доповнення до колективного договору, що зумовлені зміною чинного законодавства та угод вищого рівня, а також ті, що спрямовані на поліпшення положень чинного колдоговору, приймаються спільними рішеннями адміністрації підприємства та профспілкового комітету.

Вказані «Зміни та доповнення на 2017-2018 роки до колективного договору ДП «Берегівське ЛГ» передбачають внесення змін, зокрема, до п. 4 додатку до колективного договору № 20 «Положення про виплату матеріальної допомоги працівникам і ветеранам підприємства з приводу професійних, державних свят і памятних днів та ювілейних дат», а саме було замінено цифри «40, 45, 50, 55, 60, 70 років» на цифри «30, 35, 40, 45, 50, 55, 60, 65, 70 років», а також розмір премії «до 3000 гривень» (а. с. 36).

19 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до директора ДП «Берегівське ЛГ» з заявою про доплату йому матеріальної допомоги в розмірі 2000 гривень з нагоди ювілейної дати, відповідно до змін та доповнень, внесених до колективного договору, зареєстрованих в Управлінні соціального захисту населення Берегівської РДА за № 701 від 23.03.2017 року (а. с. 5).

Службовою запискою № 593 від 24.10.2017 року та листом від 25.10.2017 року констатовано відсутність підстав для отримання ОСОБА_1 матеріальної допомоги з нагоди ювілейної дати у розмірі, передбаченому п. 4 додатку № 20 до колективного договору в редакції від 23.03.2017 року (а. с. 8, 11).

Частинами 1 ст. 17 КЗпП України та ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про колективні договори і угоди» передбачено, що колективний договір набирає чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у ньому.

Як вбачається з «Змін та доповнень на 2017-2018 роки до колективного договору ДП «Берегівське ЛГ», такі не містять дня, з якого зміни набирають чинності.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що «Зміни та доповнення на 2017-2018 роки до колективного договору ДП «Берегівське ЛГ» були прийняті на профспілкових зборах, що відбулися 20 березня 2017 року, що стверджується підписаним головою та секретарем зборів протоколом № 3 (а. с. 35).

Отже, суд приходить до висновку, що, відповідно до ч. 1 ст. 17 КЗпП України та ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про колективні договори і угоди», день початку дії «Змін та доповнень на 2017-2018 роки до колективного договору ДП «Берегівське ЛГ» є день підписання протоколу зборів, на яких такі зміни було прийнято, тобто 20 березня 2017 року.

Статтею 10 КЗпП України та статтею 1 ЗУ «Про колективні договори і угоди» встановлено, що колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання сторін на ст. 58 Конституції України, яка передбачає те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, оскільки колективний договір не є ні законом, ні нормативно-правовим актом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає правомірним відмову відповідача у доплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги в розмірі 2000 гривень, оскільки на момент настання ювілейної дати в позивача, останній отримав матеріальну допомогу в розмірі, передбаченому додатком до колективного договору № 20 «Положення про виплату матеріальної допомоги працівникам і ветеранам підприємства з приводу професійних, державних свят і памятних днів та ювілейних дат», в редакції, чинній на момент настання ювілейної дати позивача.

У звязку з наведеним, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати по структурі інших заохочувальних та компенсаційних виплатв розмірі 2000 гривень є безпідставною, в задоволенні якої слід відмовити.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди у вигляді публічного вибачення директором ДП «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_3 на профспілкових зборах колективу підприємства перед позивачем, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Однак, як встановлено судом, відмова відповідача у доплаті позивачу матеріальної допомоги була правомірною, а твердження позивача про порушення його прав на оплату праці є хибним.

У звязку з наведеним, суд вважає також відмовити в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. 10, 17 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, ст. 1, 9 ЗУ «Про колективні договори і угоди», ч. 6 ст. 259, ст. ст. 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

рішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» про стягнення заробітної плати по структурі інших заохочувальних та компенсаційних виплат та стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 22 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_4.