пр. № 2/759/1983/17
23 листопада 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря Чернишук К.О.,
за участю: представника позивача Хан О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
У грудні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 2509 грн 42 коп., та судовий збір по справі, посилаючись на ті підстави, що 11.122014 відповідач зареєструвалася у Святошинському РЦЗ КМЦЗ як така, що шукає та для отримання статусу безробітної відповідач 11.12.2014 подала до РЦЗ заяву де зазначила, що через відсутність роботи немає заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, однак для забезпечення цільового та ефективного страхування коштів фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття було здійснено розслідування виплати відповідачу допомоги по безробіттю за результатами якої було встановлено, що відповідач уклала з ТОВ «Фоззі-Фуд» договір №000934 від 29.12.2014 та договору від 10.04.2015 №000480 згідно яких за надані послуги відповідачу була нарахована сума за надані послуги від 31.12.2014 та від 10.04.2015, таким чином відповідач під час отримання допомоги по безробіттю перебувала у цивільно-правових відносинах.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила (а.с. 37, 40).
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 11.12.2014 відповідач звернулася до Святошинського РЦЗ КМЦЗ для отримання допомоги по безробіттю (а.с. 4, 5).
Для отримання статусу безробітної відповідач подала заяву від 11.12.2014 в якій зазначила інформацію про те, що через відсутність роботи немає заробітку або інших передбачених законодавством доходів у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно (а.с. 6).
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Статтею 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.
Частиною 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Згідно витягу із наказів від 10.09.2015 про прийняття рішення по особі, наказом РЦЗ від 11.12.2014 №НТ141211 відповідачу надано статус безробітної з 11.12.2014, а також наказом РЦЗ від 18.12.2014 №НТ141218 відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 18.12.2014 (а.с. 7).
Наказом Святошинського районного центру занятості від 10.09.2015 №НТ 150910 відповідачу з 21.08.2015 було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку із працевлаштуванням безробітної.
Згідно акту №125 від 21.08.2015 було здійснено перевірку Київським обласним центром зайнятості Києво-Святошинським центром зайнятості встановлено, що ОСОБА_2 на момент реєстрації в центрі зайнятості як безробітної перебувала у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Фоззі-Фуд» згідно цивільно-правового договору №000934 від 29.12.2014 та №000480 від 10.04.2015 (а.с. 8-16).
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг №000934 від 31.12.2014 ОСОБА_2 було нараховано 418 грн 00 коп. та згідно акту здачі-приймання наданих послуг№000480 від 10.04.2015 їй нараховано 418 грн 44 коп. (а.с. 9, 17).
У подальшому, на підставі наказу Святошинського районного центру занятості від 15.09.2015 №339 вирішено стягнути з відповідача відшкодування незаконно отриманих коштів, виплачених як допомога по безробіттю (а.с. 18).
Згідно довідки-розрахунку від 15.09.2015 №05-28/3283 сума коштів, що підлягає відшкодуванню за період з 29.12.2014 по 20.08.2015 становить 2509 грн 42 коп. з них: допомога по безробіттю 2509 грн 42 коп. (а.с. 19).
Святошинським РЦЗ на адресу відповідача надіслано лист-повідомлення від 16.09.2015 №01-28/3306 про необхідність добровільного повернення незаконно отриманих коштів у сумі 2509 грн 42 коп. Даний лист отримано відповідачем 10.10.2015 проте відповідачем кошти не повернуті (а.с. 21).
Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне державне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи.
Згідно зі ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: працевлаштування безробітного.
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.ч.2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).
У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до судові витрати по спарві у розмірі 1378 грн 00 коп.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 7, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закон України «Про зайнятість населення», ст.ст 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України,-
Позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Київського міського центру зайнятості суму заборгованості у розмірі 2509 (дві тисячі п'ятсот дев'ять гривень) 42 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Київського міського центру зайнятості судові витрати по справі у розмірі 1378 грн 00 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: