Справа №751/7742/16-ц
Провадження №2/751/292/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Мороз К.В.
при секретарі Гнатюк І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Вакіл огли ( Babayev Emin Vakil Oglu) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 Вакіл огли про розірвання шлюбу, укладеного між нею та ОСОБА_2 Вакіл огли 14.11.2014 року, актовий запис № 2411, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції; стягнення з ОСОБА_2 Вакіл огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, що народився 24 червня 2015 року в м. Чернігові у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги мотивує тим, що вона є громадянкою України, знаходиться у зареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_2 Вакіл огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, що народився 24 червня 2015 року в м. Чернігові.
Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та різних поглядів на сімейне життя. Сімейні відносини припинені з 25 листопада 2014 року, сторони проживають окремо, сумісного господарства не ведеться, спільного майна не мають. Син проживає разом з матір'ю, залишається на її утриманні та вихованні. Подальше знаходження у шлюбі суперечить інтересам позивача, шлюб носить формальний характер.
Від народження дитини відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його станом здоров'я, не провідує дитину. Матеріальної допомоги на сім'ю та утримання дитини не надає. Дитина знаходиться на утриманні та вихованні позивача.
Позивач в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена згідно ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Позивачем подана заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно ч. 8 ст. 130 ЦПК України (а. с. 19,35, 41). Керуючись ст. ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив справу розглянути у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 14 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівської міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 Вакіл огли та ОСОБА_5, актовий запис № 2411, після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище, чоловіку ОСОБА_6, дружині - ОСОБА_2 (а.с.7)
ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, сторони записані батьками згідно актового запису № 1680 від 23 липня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 172570 (а.с.8).
З позовної заяви вбачається, що на момент розгляду спору сторони не підтримують сімейних відносин і позивач не бажає їх відновлювати, на примирення не погоджується, що дає підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу.
Відповідно до вимог ч. 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитиниінваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.
Враховуючи зазначені вище обставини та приймаючи до уваги те, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 25 листопада 2014 року та з цього часу не поновлювались, сторони мешкають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це неможливо та суперечить її інтересам, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити.
Згідно з положенням ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, правові відносини батьків і дітей визначаються згідно законодавства Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти.
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом приймаються до уваги наступні обставини справи :
Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в редакції від 08.07.2017 року).
Виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Договору між батьками про сплату аліментів на дитину не досягнуто, тому вказаний спір підлягає вирішенню в судовому порядку.
Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач, який ухиляється від добровільного виконання свого батьківського обов'язку, зобовязаний їх сплачувати. Розірвання шлюбу між батьками, проживання відповідача окремо від дитини не звільняє його від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів судом враховується відсутність даних про незадовільний стан здоров'я дитини та платника аліментів, про наявність у відповідача інших зобов'язань і визначає розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 Вакіл огли на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 серпня 2016 року і до повноліття дитини.
Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд застосовує негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп..
Керуючись ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованої 27.02.1991 року, ст.ст. 104, 105, 110-113, 180, 182, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 430, 352, 354, 355 ЦПК України, суд ,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Вакіл огли (Babayev Emin Vakil Oglu) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Вакіл огли (Babayev Emin Vakil Oglu), зареєстрований 14 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівської міського управління юстиції, актовий запис № 2411 розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище "Бабаєва".
Стягнути з ОСОБА_2 Вакіл огли (BABAYEV EMIN VAKIL OGLU), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2016 року і до повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 Вакіл огли (Babayev Emin Vakil Oglu ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривну 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 Вакіл огли (Babayev Emin Vakil Oglu ) на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп., отримувач ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, розрахунковий рахунок 0001, код бюджетної класифікації 22030106).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя К.В. Мороз