РІШЕННЯ

іменем України

19 грудня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Бібіка О.В.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

з участю секретаря Кошевої А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою Комунального закладу охорони здоров'я Обласний протитуберкульозний диспансер №3 (місцезнаходження: м. Зміїв Харківської області, Таранівське шосе, 70, код 24342780) про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа: ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 3-й мікрорайон, 219 кв. 70),

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 року від Комунального закладу охорони здоров'я Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 до суду надійшла заява про госпіталізацію ОСОБА_3 до Комунального закладу охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня №1, терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу та хронічного алкоголізму.

В обґрунтування заяви зазначено, що у ОСОБА_3 що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 3-й мікрорайон, буд.219 кв.70 зміни в легенях виявлені в грудні 2016 року. .

02.12.2016 року ОСОБА_3 встановлено діагноз вперше діагностований туберкульоз легень (інфільтративний).

08.12.2016 року центральною лікарсько-консультативною комісією, хворій встановлено діагноз мультирезистентний (МРТБ) туберкульоз (інфільтративний).

01.08.2017 року ОСОБА_3 госпіталізована в стаціонарне відділення Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3, де вона перебуває і по-теперішній час.

На протязі всього періоду лікування в стаціонарі ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, порушує режим медичного закладу, ухиляється від лікування, з власної ініціативи залишає диспансер, на зауваження медичного персоналу не реагує у звязку з чим лікування не дає бажаного результату. З хворою неодноразово проводилися бесіди щодо необхідності лікування, шкоди алкоголю для її здоровя та необхідності дотримання протиепідеміологічного режиму. Але, хвора не змінює своєї поведінки.

Вимоги протиепідемічного режиму ОСОБА_3не виконуються.

Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 22.11.2017 року за № 15 ОСОБА_3 має діагноз - мультирезистентний туберкульоз легень ( інфільтративний). Враховуючи відсутність мотивації до лікування, систематичне порушення режиму, наявність змін особистості та поведінки, внаслідок зловживання алкоголем, хвора становить загрозу розповсюдження туберкульозу для оточуючих, а тому вона потребує примусового лікування в умовах Комунального закладу охорони здоров»я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на три місяці .

Оскільки, ОСОБА_3 створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласній психіатричній лікарні №1 є відділення для лікування хворих на туберкульоз та алкоголізм, то буде найдоцільнішим направити його на примусове лікування саме в цей медичний заклад і саме на три місяці, бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім.

Відповідно до ст. 285 ЦПК України просила не викликати у судове засідання ОСОБА_3, оскільки вона становить загрозу розповсюдження хвороби і її участь у судовому засіданні є небезпечною для оточуючих.

Представник заявника ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про судовий розгляд справи, в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просила провести судовий розгляд справи за її відсутністю.

Враховуючи заяву ОСОБА_3, а також те, що за даними протитуберкульозного закладу вона становить загрозу розповсюдження хвороби і її участь у судовому засіданні є небезпечною для оточуючих, відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦПК України, судовий розгляд проведено за її відсутністю.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 22.11.2017 року за № 15 ОСОБА_3 має діагноз - мультирезистентний туберкульоз легень (інфільтративний). Враховуючи відсутність мотивації до лікування, систематичне порушення режиму, наявність змін особистості та поведінки, внаслідок зловживання алкоголем, хвора становить загрозу розповсюдження туберкульозу для оточуючих, а тому вона потребує примусового лікування в умовах Комунального закладу охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на три місяці. (а. с. 3).

Наявність у ОСОБА_3 захворювання на небезпечну форму туберкульозу та алкоголізм, а також його ухилення від лікування та порушення режиму лікування підтверджується даними виписного епікризу з амбулаторної картки №135, медичної карти. (а. с. 4-5, 6).

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Представником Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 надано докази того, що ОСОБА_3 хвора на заразну форму туберкульозу та хронічний алкоголізм, під час стаціонарного лікування порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб.

За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_3 хвора на заразну форму туберкульозу та хронічний алкоголізм, ухиляється від добровільної госпіталізації до протитуберкульозного закладу, заява Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 до Обласної психіатричної лікарні №1 для примусового лікування строком на 3 місяці є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ст. 264, 265, ст.ст. 294, 345, 346, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального закладу охорони здоров'я Обласний протитуберкульозний диспансер № 3 задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 3-й мікрорайон,АДРЕСА_1, до Комунального закладу охорони здоров'я "Обласна психіатрична лікарня №1" терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу та хронічного алкоголізму.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий:

Присяжні: