Справа № 569/6962/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"23" травня 2017 р. м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П., розглянувши заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2, третя особа на стороні позивав ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу будинковолодіння,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу будинковолодіння.

19 травня 2017 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на будинковолодіння №9 по вул..Весняній, в м. Рівному, яке належить ОСОБА_6 оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та вжити заходів забезпечення позову шляхом забороною вчиняти будь-які будівельно-ремонтні роботи по будинковолодінню№9 по вул.. Весняній, в м.Рівному, яке належить ОСОБА_5 оскільки невжиття заходів забезпечення може призвести до фактичного знищення обєкту нерухомого майна та утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ч.1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із матеріалів справи вбачається, що спір виник між ОСОБА_2, позивач по справі та ОСОБА_4, відповідач по справі, а в заяві про забезпечення позову представник позивача просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5

Таким чином, оскільки подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2, третя особа на стороні позивав ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу будинковолодіння - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.П. Харечко