Справа № 740/4324/16-ц Провадження № 22-ц/795/970/2017 Суддя у I інстанції Пантелієнко В. Г.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

18 травня 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

з участю секретаря судового засідання Бивалькевич Т.В.,

представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Рожка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.04.2012 року в загальній сумі 30024,12 гривень, а також судових витрат. Вимоги мотивувало тим, що відповідачем порушено умови зазначеного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, а тому, окрім зазначеного, просило стягнути пеню, комісії та штраф, що є предметом позовних вимог.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставило питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що висновок суду про відсутність доказів укладення між сторонами договору на отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку суперечить фактичним обставинам справи та доказам, наявним на підтвердження позовних вимог банку.

В запереченні ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни, мотивуючи вказану позицію його законністю та обґрунтованістю. Зазначав, що суд першої інстанції повно, всебічно та об»єктивно дослідив усі докази у справі та, правомірно застосувавши норми матеріального права, правомірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за вказаним кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів укладення між сторонами договору на отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку. Крім того, за висновком суду, позивачем не було надано доказів видання кредитної картки відповідачеві.

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду, оскільки він суперечить положеннями цивільного законодавства та матеріалам справи, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 03 квітня 2012 року ОСОБА_3, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, копія якої міститься у справі на аркуші 7, відповідно отримав кредит у сумі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

01 липня 2013 року ОСОБА_3 було переоформлено кредитну картку, що підтверджується витягом з технічного комплексу, який було подано ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.90), строк дії якої було встановлено по липень 2016 року (а.с.89).

З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору ОСОБА_3 в заяві особистим підписом засвідчив, що він згоден з тим, що його заява разом із запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому в письмовому вигляді, що становлять договір про надання банківських послуг (а.с. 7 зворот).

Підписуючи анкету-заяву відповідач виявив бажання оформити на своє ім'я «Зарплатний пакет», до якого було включено оформлення кредитної картки «Універсальна» згідно наказу № СП-2010-587 від 27.05.2010 року, таким чином, останній набув статусу клієнта банку споживача банківських послуг, та отримав можливість користуватися відкритими йому банком картковими рахунками.

Наказом № СП-2010-64 від 21.01.2010 року затверджена процедура ідентифікації клієнта ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якого, клієнт лише при оформленні першого продукту банку проходить ідентифікацію, а саме, має заповнити Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також здійснюється сканування паспорта клієнта.

Згідно наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № СП-2010-599 від 31.05.2010 року при оформленні кредитної картки за ініціативою клієнта, забороняється повторне заповнення анкети-заяви, достатньо лише форографування клієнта з карткою.

Таким чином, укладення кредитного договору від 03.04.2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» мало місце за погодженням сторін та в повній мірі відповідає приписам ч. 1, 2 ст. 207, ст. 634, 638, 639, 1054 ЦК України. Факт укладення вказаного договору та видачі кредитної картки відповідачеві підтверджуються витягами з технічного комплексу разом з фотокартками (а.с. 89-91) та випискою по рахункам відповідача (а.с.65-74), наданими ПАТ КБ «ПриватБанк».

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено укладення між сторонами договору на отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, не відповідає фактичним обставинам справи та наявним доказам.

Згідно із заявою позичальника, підписаною ОСОБА_3, п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено також сплату позичальником штрафу при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів.

За матеріалами справи, при здійсненні розрахунків за взятими зобов'язаннями, відповідач порушив умови кредитного договору, що призвело до того, що станом на 31.10.2016 року утворилась заборгованість в загальній сумі 30 024 грн. 12 коп.

Вказана сума заборгованості складається з 2048 грн. 29 коп. заборгованості за тілом кредиту, 22 723 грн. 67 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3346 грн. 25 коп. - заборгованості по за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штрафу (фіксованої частини) та 1405 грн. 91 коп. штрафу (процентної складової).

Оскільки під час розгляду даної справи судом першої інстанції зазначені обставини не знайшли належної правової оцінки та судом не було враховано приписи ст. 526, 527, 599 ЦК України, судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Посилання відповідача на сплив позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що кредитна карта була переоформлена 01.08.2013 року на строк по липень 2016 року, а тому, звернення банку з позовом до суду було здійснено в межах строку позовної давності.

З огляду на зазначені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню, на підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати, понесені банком на сплату судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. 549, 551, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 березня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 квітня 2012 року в сумі 30 024 (тридцять тисяч двадцять чотири) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до судів першої та апеляційної інстанцій, в сумі 2 893 (дві тисячі вісімсот дев'яносто три) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: