Провадження № 2/752/1908/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Мархотко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, Друга Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

встановив:

У грудні 2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_3, за ОСОБА_2 право власності на 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_3.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено актовий запис № 18631 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/18 частина житлового будинку АДРЕСА_3. Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 є дочка - ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, про що Відділом реєстрації смертей у місті Києві зроблено актовий запис № 14523 (свідоцтво про смерть НОМЕР_4). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/18 частина житлового будинку АДРЕСА_3. Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_6 є дочка - ОСОБА_2.

У встановлений законом строк, позивач ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини до Другої київської нотаріальної контори, для відкриття та оформлення спадщини за законом на спадкове майно за адресою: АДРЕСА_3, а саме 1/18 частини житлового будинку (літера «А»), яка належала ОСОБА_5 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на спадщину 5-2206 від 02.12.2010 року виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою.

У встановлений законом строк, позивач ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини до Другої київської нотаріальної контори, для відкриття та оформлення спадщини за заповітом на спадкове майно за адресою: АДРЕСА_3, а саме 1/18 частини житлового будинку (літера «А»), яка належала ОСОБА_6 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на спадщину 5-2206 від 02.12.2010 року виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою.

Постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Шершун Н.К. № 8178/02-31 від 22.10.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадщину, яка складається з 1/18 частини житлового будинку (літера «А»), по АДРЕСА_3. у зв'язку із відсутністю необхідних правовстановлюючих документів.,

Постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Шершун Н.К. № 8179/02-31 від 22.10.2016 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на спадщину, яка складається з 1/18 частини житлового будинку (літера «А»), по АДРЕСА_3. у зв'язку із відсутністю необхідних правовстановлюючих документів.

У зв'язку з викладеними обставинами позивачі звернулись до суду за захистом порушених прав.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач Київська міська рада у судове засідання не з'явилася, надала суду письмові пояснення, в яких просила ухвалити рішення згідно з вимог чинного законодавства та проводити розгляд справи за відсутності представника Відповідача.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Від представника третьої особи - Другої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Від представника третьої особи - Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшли письмові пояснення, в яких останнє просить провести розгляд справи та ухвалити рішення згідно з вимог чинного законодавства за відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, 1924 року народження, про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено актовий запис № 18631 що підтверджується даними свідоцтва про смерть НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 12).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, 1928 року народження, про що Відділом реєстрації смертей у місті Києві зроблено актовий запис № 14523 що підтверджується даними свідоцтва про смерть НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 13).

Після їх смерті відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_3.

Судом встановлено, що жилий будинок АДРЕСА_3 належав ОСОБА_10 на підставі рішення Народного суду 1-ї дільниці Московського району м. Києва від 12.03.1958 р (т. 1 а.с. 6-7). ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 помер. Після його смерті 7/18 частини вищезазначеного будинку успадкувала ОСОБА_11; 1/18 частина будинку, як обов'язкова частка у спадщині, була успадкована ОСОБА_6, 1/18 частина будинку, як обов'язкова частка у спадщині, була успадкована ОСОБА_5, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на спадщину 5-2206 від 02.12.2010 року виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою.

ОСОБА_1 звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/18 частку житлового будинку АДРЕСА_3, яка залишилась після смерті матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою від 22 жовтня 2016 року державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Шершун Н.К. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_3, у зв'язку з ненаданням необхідних документів на спадкове майно для вчинення нотаріальних дій, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 8178/02-31 від 2.10.2016 р..

ОСОБА_2 звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/18 частку житлового будинку АДРЕСА_3, яка залишилась після смерті матері - ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою від 22 жовтня 2016 року державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Шершун Н.К. відмовила ОСОБА_2. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6. на 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_3, у зв'язку з ненаданням необхідних документів на спадкове майно для вчинення нотаріальних дій, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 8179/02-31 від 2.10.2016 р..

Судом встановлено,що будинок АДРЕСА_3 належав ОСОБА_5 (1/18 частка), ОСОБА_6 (1/18 частка) на підставі дублікату свідоцтва про право власності на спадщину 5-2206 від 02.12.2010 року виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою та ОСОБА_11 (7/18 часток) на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину 21-3738 від 15.07.2004 року виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою (т. 1 а.с. 8).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини (ч. 2 ст. 1223 ЦК України ).

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно з п.п. 4.15. п. 4 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з п. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки факт належності спірного будинку знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3,4,10,11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 03151, АДРЕСА_1) в порядку спадкування за законом право власності на 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 03187, АДРЕСА_2) в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя