АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/1034/17 Головуючий суддя І інстанції Бабкова Т. В.
Провадження № 22-ц/790/6267/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АТП 16329» на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство АТП 16329» про відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство АТП 16329» про відшкодування майнової шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що з 11 березня 1981 року по 12березня 2001 pоку працював водієм міського пасажирського транспорту в АТП-20123, перейменоване згодом у ПАТ «Автотранспортне підприємство АТП 16329».

20 серпня 2015 року він досяг 55-річного віку, стаж водія міського пасажирського транспорту складає 20 років та загальний стаж його роботи майже 27,5 років, що дає йому право отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

У трудовій книжці не зазначено відомостей, необхідних для нарахування даного виду пенсії.

З метою отримання уточнюючої довідки він неодноразово звертався до керівника ПАТ«АТП 16329», однак йому було відмовлено з посиланням на відсутність у підприємства підтверджуючих документів.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2016 року ПАТ «Автотранспортне підприємство АТП 16329» зобовязано видати йому довідку про період роботи на цьому підприємстві, стаж роботи, характер виконуваної роботи, місце роботи, професію.

Після отримання довідки у примусовому порядку він реалізував своє право та з 23 серпня 2016 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах як водій міського пасажирського транспорту у розмірі 1735,00 грн. щомісяця.

Оскільки з 20 серпня 2015 року він був позбавлений можливості отримувати пенсію вважає, що йому була заподіяна матеріальна шкода.

Просив стягнути з ПАТ «Автотранспортне підприємство АТП 16329» матеріальну шкоду в розмірі 20820грн.

Відповідач у судове засідання не з'явився.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Автотранспортне підприємство АТП 16329» на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 20820грн.

Стягнуто з ПАТ «Автотранспортне підприємство АТП 16329» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640грн.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «АТП 16329», яке є правонаступником ПАТ «Автотранспортне підприємство АТП 16329» (змінено тип товариства з публічного на приватне) просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Зазначає, що підприємство не отримувало позовної заяви та не було повідомлено про дату та час судового засідання, що позбавило можливості надати суду свої пояснення; висновки суду є неповними та не відповідають фактичним обставинам справи. Їх вини у невиплаті пенсії позивачу немає.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи з 11 березня 1981 року по 12 березня 2001 року ОСОБА_1 працював водієм АТП-20123, перейменованого у подальшому в ПАТ «АТП 16329» (зараз ПрАТ «АТП 16329»).

20 серпня 2015 року ОСОБА_1 досяг 55-річного віку, мав стаж роботи на посаді водія міського пасажирського транспорту 20 років та загальний стаж роботи більше 27 років, що надавало йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно до пункту «з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ст.62 Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

ОСОБА_1 усно, а потім 02 вересня 2015 року та 25 листопада 2015 року звертався до ПАТ «АТП 16329» про видачу уточнюючої довідки, оскільки не зазначено, що він працював водієм саме пасажирського транспорту, а саме ця обставина надає право на отримання пільгової пенсії.

Оскільки відповідна довідка видана не була, то у грудні 2015 року ОСОБА_1 вимушений був звернутися до суду з позовом про зобовязання АТП вчини певні дії, а саме: видати відповідну довідку.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2016 року зобовязано ПАТ «АТП 16329» видати ОСОБА_1 довідку про період роботи на ПАТ «АТП 16329», стаж роботи, характер виконуваної роботи, місце роботи, професію.

Рішення набрало законної сили і на теперішній час є чинним.

Рішення виконано відповідачем у примусовому порядку і уточнююча довідка за №1/1-124 видана ОСОБА_1 тільки 29 липня 2016 року.

Починаючи з 23 серпня 2016 року позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах як водій міського пасажирського транспорту у розмірі 1735грн. щомісяця.

Отже, саме з вини підприємства ОСОБА_1 з 20 серпня 2015 року до 23 серпня 2016 року був позбавлений можливості отримувати пенсію (дохід) у розмірі 1735грн. щомісячно (1735 * 12 = 20820грн.).

Згідно ч.2 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідач не виконав обовязку передбаченого ст.49 КЗпП України щодо видачі позивачу довідки про його роботу, що було встановлено судовим рішенням.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю особистим немайновим правам фiзичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фiзичної або юридичної особи, вiдшкодовується в повному обсязi особою, яка її завдала.

Розмір матеріальної шкоди, а саме не отриманої пенсії за період з 20 серпня 2015 року по 23 серпня 2016 року складає 20820грн. (12 місяців * 1735грн.).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди вищевказаної суми.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і суттєвими не являються, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АТП 16329» - відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: