441/929/16-ц 2/441/45/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

при секретарі - Цап І.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 та ОСОБА_3 до Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бучалівської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_6 на будинок, що розташований в АДРЕСА_1

21.07.2016 р. з окремим позовом до Бучалівської сільської ради, до суду звернулася ОСОБА_3 в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті рідної сестри ОСОБА_6 на будинок, що розташований в АДРЕСА_1

Третіми особами по первинному позову ОСОБА_1 судом залучено ОСОБА_3, а по позову ОСОБА_3 - ОСОБА_1

Обидва позови об'єднані в одне провадження.

Позивач ОСОБА_1 позов мотивує тим, що спадкодавець ОСОБА_6 була рідною сестрою його батька ОСОБА_7, він особисто та його батько багато в чому допомагали покійній ОСОБА_6, в тому числі і по будівництву та ремонту будинку, до цього часу обробляє земельну ділянку, проводить оплату комунальних послуг. Посилаючись на викладене вважає, що має право на спадкове майно після смерті тітки, однак нотаріусом відмовлено йому в оформленні такого за відсутності правовстановлюючих документів.

Позивач ОСОБА_3 свої вимоги мотивує тим, що є спадкоємицею за заповітом, який склала на її користь за життя рідна її сестра ОСОБА_6 В шестимісячний строк до нотаріуса не звернулась, оскільки спадкодавець на момент смерті проживала з нею тому вважала, що фактично вступила в управління спадковим майном, крім іншого за станом здоров'я та в силу похилого віку без умислу пропустила строк звернення до нотаріуса із відповідною заявою. Звернувшись нотаріус повідомила, що крім пропущення шестимісячного строку в неї відсутні правовстановлюючі документи на будинок спадкодавця.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали позовні вимоги. ОСОБА_1 не заперечуючи факту, що спадкодавець ОСОБА_6 останні дні свого життя до дня смерті проживала разом з ОСОБА_3, вважає, що остання не має права на спадкування майна, оскільки участі в утриманні будинку в с. Бучали не брала, належної допомоги ОСОБА_6 не надавала, остання була одинокою та допомагала їй крім нього працівник соціальної служби. Просив врахувати те, що він обробляє огород, доглядає будинок після смерті ОСОБА_6 поніс затрати на ремонт будинку та господарські будівлі, надавав допомогу спадкодавцеві, яка через похилий вік була у безпорадному стані.

Наполягає на задоволенні його позову, а в позові ОСОБА_3 просив відмовити.

Представники позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, вказуючи на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем п'ятої черги, в той час коли позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом. Крім того, представник вказав на те, що якби заповіт був відсутній то ОСОБА_3 є спадкоємцем другої черги за законом.

Представник відповідача голова Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області Кузбит О.К. суду підтвердила, що спадкодавець ОСОБА_6 мала у власності будинок, щодо кола спадкоємців та їх права на спадщину покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 та представників ОСОБА_3, пояснення свідків проаналізувавши надані докази та матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 09.10.2012 р.), після смерті якої залишилися спадкоємці за заповітом ОСОБА_3 та за законом п'ятої черги ОСОБА_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2) (а.с.12 матеріали 2/441/583/16р.).

З матеріалів спадкової справи № 95/2013 вбачається, що після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до Городоцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 (заяву зареєстровано за № 167, а.с.46 матеріали справи 441/45/2017), який є племінником спадкодавця, а відтак відноситься до п'ятої черги спадкування, та ОСОБА_3 (а.с. 70 на звороті матеріали справи 441/45/2017), яка є рідною сестрою спадкодавця та на користь якої ОСОБА_6 склала заповіт, який не скасовувався (а.с.69 на звороті матеріали справи 441/45/2017).

17.06.2016 р. ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно за відсутності правовстановлюючих документів щодо належності будинку спадкодавцю (а.с.25).

01.03.2016 р. ОСОБА_3 звернулася до Городоцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини нотаріусом роз'яснено їй право звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку (спадкова справа а.с. 80,81, матеріали справи 441/45/2017 ).

19.02.2016 р. Городоцьким районним судом Львівської області прийнято рішення про відмову ОСОБА_3 у визначенні додаткового строку (а.с.89-90), крім того встановлено, що у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на спірний будинок.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

За положенням ст. 11, ст. 60, ч. 3 ст.61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

У відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (додається).

Згідност.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10.06.2015р. встановлено факт родинних відносин між позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_6

Зі змісту позовних вимог видно, що ОСОБА_1 просить про визнання за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті тітки.

З матеріалів справи випливає те, що ОСОБА_6 виявивши свою волю склала заповіт на свою рідну сестру ОСОБА_3, який ніким не змінювався не скасовувався. Позивач ОСОБА_3 проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляла і не заявляє своєї відмови від неї.

ОСОБА_6 була власником житлового будинку в АДРЕСА_1, в якому все життя проживала одна. Цей будинок вона успадкувала після своєї матері ОСОБА_10, але свідоцтво про право на спадщину не зареєструвала (а.с.5,18).

Згідно довідок Бучалівської сільської ради за 2009, 2013, 2016рр. та по господарської книги №6 за 2011-2015 рр. ОСОБА_6 до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 одна (а.с.20-24).

Як вбачається із копії технічного паспорта та оригіналу інвентаризаційної справи №331 житловий будинок в АДРЕСА_1 збудований у 1985 р., складається із чотирьох житлових кімнат, житлова площа - 85,4 м.кв., загальна - 204,7 м.кв., з господарськими та надвірними спорудами (сарай, літня кухня, веранда, погріб, ворота, огорожа, колодязь). ОСОБА_6 користувалась земельною ділянкою площею 0,32 га. всього, в тому числі: 0,22 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та 0,10 га. для ведення особистого селянського господарства.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_6 при житті набула або володіла житловим будинком АДРЕСА_1 неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено.

Водночас, щодо суті позовних вимог суд роз'яснює наступне.

Як роз'яснено Верховним Судом України у п. 24 постанови Пленуму від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суди відкривають провадження у справі за позовом особи, за наявності заповіту на все майно, правило частини другої статті 1223 ЦК застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 суду повідомили, що ОСОБА_6 останні місяці свого життя перебувала на утриманні рідної сестри ОСОБА_3 на користь якої було складено заповіт і всі про таке знали.

З досліджених в суді доказів встановлено, що заповіт складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 є чинним, позивач ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріуса після смерті ОСОБА_6 однак, заперечує проти того, щоб ОСОБА_3 успадковувала майно, тому право ОСОБА_3 є порушеним і її звернення до суду є правомірним. Оскільки ОСОБА_3 від спадщини за заповітом не відмовилась її позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням того, що після смерті спадкодавця ОСОБА_6 є спадкоємець за заповітом, тому позов позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, з наведених ним доказів вбачається, що він має право на відшкодування понесених ним витрат на утримання спірного будинку в АДРЕСА_1, про такі підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_9

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати понесені ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.10,60, 88, 208,209,212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 - відмовити.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на будинковолодіння за АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області судові витрати 1000 (одну тисячу грн.) на користь ОСОБА_3 (мешканки АДРЕСА_2).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяН. І. Яворська