Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - ОСОБА_5 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від

14 квітня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від

10 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 07 лютого 2007 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та

ОСОБА_4 укладено кредитний договір за № 2301/0207/88-767, за умовами якого ОСОБА_4 отримала кредит в сумі 40 000 дол. США зі сплатою 14% річних та строком повернення до 06 лютого 2017 року.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15, за умовами якого ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було відступлено право вимоги заборгованості за кредитними договором, укладеним із відповідачем.

Внаслідок невиконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 19 листопада 2013 року становила 104 944,03 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день складання розрахунку складало 838 817 грн 63 коп., та яку ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» просило стягнути з відповідача.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09 квітня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 09 квітня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Останнім рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» пропустило строки позовної давності, пред'явивши даний позов у грудні 2013 року, про застосування яких було заявлено відповідачем.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07 лютого 2007 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір за

№ 2301/0207/88-767, за умовами якого ОСОБА_4 отримала кредит в сумі 40 000 дол. США зі сплатою 14% річних та строком повернення до 06 лютого 2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором

07 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15, за умовами якого ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було відступлено право вимоги заборгованості за кредитними договором, укладеним із відповідачем.

15 липня 2008 року ПАТ «Сведбанк» звернувся до ОСОБА_4 із повідомленням про зміну умов договору за № 2301/0207/88-767 від

07 лютого 2007 року, згідно якого, керуючись п. 3.8 кредитного договору

№ 2301/0207/88-767 від 07 лютого 2007 року, змінив умови договору та вимагав від ОСОБА_4 достроково погасити всю заборгованість за кредитом.

21 липня 2011 року ПАТ «Сведбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно якого банк вимагав стягнути солідарно та достроково заборгованість в сумі 59 630,98 дол. США, який ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2013 року залишений без розгляду на підставі ч. 3 ст. 169 ЦПК України.

З повторним позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за вказаним договором ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося лише у грудні 2013 року.

Пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов.

У зв'язку з невиконанням вимоги від 15 липня 2008 року банк звернувся у липні 2011 року до суду із відповідними вимогами до боржника та поручителя, проте ухвалою суду позов залишено без розгляду. Повторно банк звернувся до суду у грудні 2013 року, проте з урахуванням того, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми ст. ст. 264, 267 ЦК України та обґрунтовано відмовили в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1707цс15.

Суди попередніх інстанцій правильно визначились із характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшли висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку із пропуском строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

Докази та обставини, на які посилається представник - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - ОСОБА_5 у касаційній скарзі, були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій, при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального та процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від

14 квітня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від

10 серпня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Л.М. Мазур