Справа № 304/1352/17
Провадження № 2/304/501/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

при секретарі - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будовами та спорудами АДРЕСА_1. Так, вона з сином ОСОБА_3 як спадкоємці першої черги фактом спільного проживання із чоловіком та батьком відповідно прийняли спадщину. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 також помер. Оскільки вона прийняла спадщину, однак нотаріусом в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просить позов задовольнити. До початку розгляду справи по суті представник позивача ОСОБА_4 змінила позовні вимоги, а саме просила визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом як за ОСОБА_2, так і за ОСОБА_3

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з'явилися, однак остання подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі, змінені позовні вимоги задовольнити.

Представник Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача у судове засідання також не з'явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та не заперечив щодо задоволення змінених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача та батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 31 липня 2000 року (а. с. 5, 6, 7, 35).

Також встановлено, що згідно довідки Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 4553 від 31 жовтня 2017 року ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, був головою домогосподарства АДРЕСА_1, де на момент смерті останнього були зареєстровані його дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та їх син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9, 11). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50065458 від 29 листопада 2017 року та повідомлення Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 01-10/152 від 30 листопада 2017 року спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 не заведена (а. с. 29, 30, 32).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності.

Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин норми ЦК УРСР.

Так, відповідно ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Однак, відповідно до ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як спадкоємці першої черги протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступили в управління спадковим майном, так як були зареєстровані та проживали у останньому, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилися (а. с. 28-29, 32), тому вважаються такими, що її прийняли у рівних частках (по 1/2).

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_5 син ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - ОСОБА_3 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 8, 35).

Згідно довідки Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 4631 від 10 листопада 2017 року на момент смерті ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована позивач ОСОБА_1 (а. с. 10).

Враховуючи те, що спадщина за спадкодавцем ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_5, тому відносини спадкування регулюються правилами ЦК України.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50065566 від 29 листопада 2017 року та повідомлення Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 01-10/151 від 30 листопада 2017 року спадкова справа спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 не заведена (а. с. 30-31, 33).

Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 135/01-16 від 10 листопада 2017 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1, відсутній (а. с. 12).

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини як за ОСОБА_2, так і за ОСОБА_3 постійно проживала разом із останніми, від спадщини протягом строку, встановленого ст. 553 ЦК Української РСР та ст. 1270 ЦК України, не відмовилася (а. с. 9, 10, 28-29, 30-31, 32, 33), тому вважається такою, що прийняла її за ними. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 524 ч. 1, 529 ч. 1, 548, 549, 553 ЦК Української РСР, ст. ст. 328 ч. 2, 331, 1216-1218, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-83, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

змінений позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; паспорт серії НОМЕР_3, виданий Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 29 жовтня 2002 року) до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (89230 Закарпатська область Перечинський район с. Порошково, вул. Центральна, № 78; ) про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцями ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.