Справа № 648/1531/17
Провадження № 2/648/695/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі головуючого - судді: Сокирко Л.М.,

при секретарі: Онофрійчук Л.О.,

з участю сторін: представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білозерського районного суду Херсонської області в смт. Білозерка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 24 травня 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина.

Вона є спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка.

Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є їхній син ОСОБА_5 та сестра померлого ОСОБА_3 - на підставі договору про зміну черговості одержання права на спадкування від 3 травня 2017 року.

В установлений законом 6-місячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не звернулася, так як тривалий час понад 15 років працює та проживає в м. Москві Російської Федерації. Після смерті чоловіка двічі приїздила до України, перший раз 25 жовтня 2016 року на поховання чоловіка та другий раз 20 квітня 2017 року. На звернення до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті чоловіка вона отримала лист-роз'яснення про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущеним строком на прийняття спадщини.

Просила визначити їй додатковий строк тривалістю 3 місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, бо вважає, що строк для подачі заяви до нотаріальної контри пропущений нею з поважних причин.

В ході судового засідання представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував, щодо задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ані позивачка, ані відповідач ОСОБА_5 не приймали жодної участі у догляді за хворим ОСОБА_6, а проживали в Російській Федерації, догляд за ОСОБА_6 здійснювала його сестра - ОСОБА_3, яка також понесла усі витрати на поховання свого брата, які їй ніхто не компенсував. Крім того, позивачка перебувала на території України в жовтні-листопаді 2016 року та могла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не зробила цього. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та заперечення заслухавши пояснення сторін та свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого:

Згідно повторно виданого свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_2), ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Олександрівка Білозерського району Херсонської області.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_6 та ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (серія НОМЕР_3).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 сплив 24 квітня 2017 року.

Судом встановлено, що позивачка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем.

Як вбачається із інформації начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, позивачка ОСОБА_1 25 жовтня 2016 року прибула на територію України із Російської Федерації, а 2 листопада 2016 року повернулася на територію Російської Федерації. Також вона 20 квітня 2017 року прибула на територію України із Російської Федерації, а 5 червня 2017 року знову повернулася на територію Російської Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 , ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 4 листопада2015 року № 6-1486цс15, яка згідно з ч. 1 ст. 417 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Судом встановлено, що позивачка із шести місяців, які були визначені їй для прийняття спадщини тільки 11 днів перебувала на території України.

Таким чином, судом встановлено, що виїзд позивачки позбавив її можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка.

Оцінючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки такий нею пропущений з поважних причин.

За клопотанням представника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в ході судового засідання в якості свідків буди допитані сусіди спадкодавця ОСОБА_6: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які кожен окремо суду пояснили, що позивачка ОСОБА_1 тривалий час проживала в Російській Федерації, ОСОБА_6 проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_9, а після смерті батька проживав один. Крім того, зі слів ОСОБА_1 їм відомо, що остання не планувала приймати спадщину, говорила, що їй ні чого не потрібно, якщо син (ОСОБА_5.) хоче оформляти спадщину, то нехай оформляє.

Однак покази даних свідків, не можуть бути прийняті до уваги, так як вони не спростовують факту поважності чи не поважності пропуску позивачкою процесуального строку.

Також судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідачки ОСОБА_3 в тій частині, що позивачка ОСОБА_10 не проживала разом із спадкодавцем, не підтримувала його, не доглядала за ним, так як дані обставини не є предметом даного позову.

На підставі та керуючись ст. ст. 12, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 1268-1270, 1272 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) додатковий строк тривалістю у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Сокирко Л.М.