справа № 274/5481/16-ц
провадження № 2-з/0274/38/17
У Х В А Л А

"20" грудня 2017 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега О.В.., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

19.12.201 представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, що по вул. І. Житниченка, 30, м. Бердичів, Житомирська область, та належать ОСОБА_3.

Заявлені вимоги мотивує тим, що у провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом. Спадщина складається з майна спадкодавця ОСОБА_5, зокрема з будинку, інших споруд та господарських будівель, а також земельної ділянки по вул. І Житниченка, 30 в м. Бердичеві, Житомирської області. Відповідачка реалізувала спірне майно ОСОБА_3. У випадку задоволення позову відповідачку може бути відсторонено від права на спадщину, а в позивачки виникне право на спадкове майно, та можливість заявити вимогу до ОСОБА_3 з метою повернення реалізованого спадкового майна. В свою чергу ОСОБА_3 має можливість відчужити вказане майно, що утруднить або зробить неожливим виконання рішення суду

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданих документів суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв'язку із провадженням по цивільній справі, полягає в обмеженні права розпорядження ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування.

Із роз'яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов"язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, єдинного реєстру заборон відчудження об"єкту нерухомого майна, будинок та земельна ділянка по вул.І.Житниченка, 30, в м. Бердичеві належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу, житлового будинку серія та номер 3665 виданого 16.08.2017. (а.с.11-113)

Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом.

Договір купівлі - продажу спірного майна вчиненний 18.08.2017. ОСОБА_3 не є стороною у даній справі, між ним та позивачкою на даний час відсутній спір.

Чинним законодавством передбачено накладення арешту тільки на майно відповідача, а не інших осіб, і тому задоволення заяви представника позивачки призведе до порушення права ОСОБА_3, який не стороною у даній справі.

Керуючись статтями 149-153, 258-261-210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1- ОСОБА_2 про забезпечення позову, а саме накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: вул. І. Житниченка, 30, м. Бердичів, Житомирська область відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області, яка подається через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складання її тексту.

Сторони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення їм копії ухвали суду.

Суддя О.В.Замега