12.05.2017 Справа № 756/4569/17
Справа пр. №2/756/3162/17
ун. №756/4569/17
У Х В А Л А

12 травня 2017 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Так, згідно з п.п.4,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_1 заявляє вимогу про визнання права власності на 1/4 частину квартири №183 в будинку №54 на вулиці Північній в м. Києві, тобто вимогу майнового характеру.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю цього майна, тобто його дійсною вартістю.

Підпунктом а) п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна, право власності на яке позивач просить суд визнати за нею, а судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені п.1) ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою.

Суд звертає увагу позивача на те, що нею не зазначено посилання на докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на даний час (наприклад, звіту про оцінку вартості нерухомого майна).

ОСОБА_1 хоч і зазначає у своїй позовній заяві ціну позову, однак, враховуючи позовні вимоги, при поданні до суду позовної заяви позивачем занижено ціну позову, а судовий збір сплачено з порушенням вимог Закону України "Про судовий збір" та не в повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно з п.1) ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.11.2011 року, передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, ОСОБА_1 долучає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 640,00 грн., однак, така сума сплаченого судового збору явно не відповідає 1 відсотку цни позову, що має бути визначена на підставі дійсної вартості ? частини квартири, право власності на яку позивач просить суд визнати за нею.

Крім того, позивач стверджує, що вона зверталася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з проханням оформлення свідоцтва на право власності на майно та їй було відмовлено в оформленні права на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно з положеннями ст.49 Закону України "Про нотаріат" про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову, проте в позовній заяві відсутнє посилання на такий доказ, а саме - на належним чином оформлену постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Ч.1 ст.121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивачі повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом залишити без руху та надати позивачеві строк на усунення недоліків у термін до 31.05.2017 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання нею даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шевчук