Справа № 316/2051/17
Провадження № 2-о/316/88/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.,

секретаря судового засідання: Демешко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Енергодар в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Енергодарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області 18.12.2017 року з заявою, в якій зазначає, що є сином ОСОБА_2, що підтверджує свідоцтвом про народження (а.с.7). ОСОБА_2 - помер 21.09.2017 року в селі Побєда Старобешівського району Донецької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.8), причиною смерті стала «хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією», що підтверджується довідкою про причину смерті (а.с.9). Однак в зазначених документах про смерть батька - ОСОБА_2 вказано, що вони видані «Донецькою народною республікою», тобто органами які не є державними органами України, отже і не відповідають вимогам законодавства України, оскільки місце смерті є тимчасово окупованою територією. За зазначених підстав йому було відмовлено Енергодарським міським відділом ДРАЦС у проведенні державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть державного зразка України та розяснено право звернення до суду. Зазначаючи, що свідоцтво про смерть потрібно для оформлення спадщини, посилаючись на законодавство України, просить суд: встановити факт смерті його батька ОСОБА_2, дата смерті: 21 вересня 2017 року, місце смерті: Україна, Донецька область, Старобешівський район, село Побєда.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків:

Положеннями ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено.

Норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, а отже для застосування цієї норми тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000р. ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 року № 3307/5) підставою для реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за № 1150/130234; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за № 1150/130234; в) лікарське свідоцтво про пренатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті.

Положеннями ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р № 1207-VII передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків.

З досліджених доказів вбачається, що установи, які видали заявнику документи, підтверджуючи смерть його батька, розташована на території проведення антитерористичної операції та їх діяльність, відповідно до норм Закону України від 15.04.2014р № 1207-VII, вважається незаконною, а отже, видані цими органом документи фактично є недійсними і не створює ніяких правових наслідків. Отже відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану у проведенні державної реєстрації смерті батька заявника є законною.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Надаючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих на тимчасово окупованій території, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібіє (Namibiacase) Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади.

Враховуючи практику ЄСПЛ, а також те що на теперішній час заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує факт смерті його батька ОСОБА_2, суд оцінюючи надані заявником письмові докази, приходить до переконання про необхідність задоволення заяви, так як встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє в подальшому реалізувати його спадкові права.

Керуючись ст.ст. 13, 89, 259, 263-265, 293, 315-319ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_3 Івановича - задовольнити.

Встановити факт смерті, а саме: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, місце народження: Україна, Донецька область, Старобешівський район, місто Комсомольське, зареєстрований на час смерті, за адресою: Україна, Донецька область, Старобешівський район, село Побєда - помер, дата смерті: 21 вересня 2017 року, місце смерті: Україна, Донецька область, Старобешівський район, село Побєда, причина смерті: «Хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією».

Енергодарському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області - провести державну реєстрацію смерті: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце народження: Україна, Донецька область, Старобешівський район, місто Комсомольське, зареєстрованого на час смерті, за адресою: Україна, Донецька область, Старобешівський район, село Побєда, дата смерті: 21 вересня 2017 рік, місце смерті: Україна, Донецька область, Старобешівський район, село Побєда, причина смерті: «Хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією» та видати свідоцтво про смерть.

Відповідно до вимог ч.4 ст.317 ЦПК України - рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: М. В. Капустинський