Справа № 686/7220/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів в сумі 26933 грн. 24 коп., що еквівалентно 1000 доларам США, посилаючись на те, що 16 грудня 2015 року між ними укладено в письмовій формі попередній договір, за яким відповідач мав намір продати йому квартиру №40, що по вул. Водопровідній, 45 в м. Хмельницькому. На виконання даного договору цього ж дня він передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2000 доларів США. Однак, в подальшому він відмовився від укладення даного договору купівлі-продажу через недоліки квартири, після чого відповідач повернув йому грошові кошти лише в сумі 1000 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що вказані грошові кошти є завдатком, а тому поверненню не підлягають.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що 16 грудня 2015 року між сторонами укладено в письмовій формі попередній договір, за яким ОСОБА_2 мав намір продати ОСОБА_3 квартиру №40, що по вул. Водопровідній, 45 в м. Хмельницькому. На виконання даного договору цього ж дня позивач передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що еквівалентно 50000 грн., та підтверджується відповідною розпискою. Однак, в подальшому ОСОБА_3 відмовився від укладення даного договору купівлі-продажу, після чого відповідач повернув йому грошові кошти лише в сумі 1000 доларів США.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 635 ч. 1 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до вимог ст. 215 ч. ч. 1 та 2 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до вимог ст. 203 ч. 4 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до вимог ст. 216 ч. 1 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 220 ч. 1 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином, попередній договір купівлі-продажу квартири, укладений між сторонами 16 грудня 2015 року, є нікчемним. А тому відповідач зобов»язаний повернути ОСОБА_3 отримані ним на виконання цього договору грошові кошти в сумі 1000 доларів США.

Відповідно до вимог ст. 533 ч. ч. 1 та 2 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Станом на 19 травня 2017 року офіційний курс валют Національного банку України становив: 100 доларів США 2639,3442 грн.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові коштив сумі 26393 грн. 44 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 203 ч. 4, 215 ч. ч. 1 та 2, 216 ч. 1, 220 ч. 1, 526, 533 ч. ч. 1 та 2, 635 ч. 1, 657 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові коштив сумі 26393 грн. 44 коп., що еквівалентно по курсу Національного банку України станом на 19 травня 2017 року 1000 доларам США, та судовий збір в сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

19.05.2017