Провадження № 2/201/2620/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В :

07.11.2016р. КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення (а.с. № 4-5).

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що надає відповідачам послуги водопостачання та водовідведення, але у них за період з 1999р. по 01.10.2016р. утворилась заборгованість у розмірі 5 487 грн. 61 коп., яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів разом із судовими витратами, понесеними при пред'явлені позову.

18.05.2017р. відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було винесено заочне рішення у вказаній справі, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі (а.с. № 38).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2017р. скасоване заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2017р. по цивільній справі № 201/15364/16-ц за позовом КП «Дніпроводоканал» ДМР до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення (а.с. № 64).

В наданій суду 11.12.2017р. заяві представник позивача ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 03.01.2017р.) вимоги підтримала та просила винести рішення суду за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 113).

Відповідачка ОСОБА_1 надала заяву від 11.12.2017р. в якій проти задоволення позову заперечувала, просила застосувати строк позовної давності, визнала позов частково, проте заперечувала проти наданого розрахунку позивача, оскільки в ньому не враховані деякі проплати які вносила відповідачка.

Інші відповідачі - ОСОБА_2, та ОСОБА_3 в судові засідання, які призначались до розгляду на 25.10.2017р. та 11.12.2017р., повторно не з'явилися, про дату та час слухання справи кожного разу повідомлялися належним чином шляхом вручення судових повісток їх матері - ОСОБА_5, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с. № 78, 112), що відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням.

З урахуванням заяв представника позивача та відповідачки ОСОБА_5 від 11.12.2017р. суд розглянув справу за правилами ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами.

З урахуванням тих обставин, що одним з відповідачів, а саме ОСОБА_1, надані суду свої письмові заперечення проти позову, отже позиція щодо невизнання позовних вимог одним з відповідачів суду відома, суд розглянув справу на загальних засадах цивільного судочинства відповідно до глави 7 розділу III ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п.1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення ) у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданої Єдиним абонентський відділом Жовтневого району КП «Міські комунальні платежі» № 29802 від 10.10.2016р. за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 з 29.07.1982р., ОСОБА_2 з 18.06.1992р., ОСОБА_3 з 29.05.1990р. (а.с. № 6).

Як вбачається з відповіді ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. № 13,15,17).

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі свої зобов'язання перед позивачем у частині сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення не виконували у повному обсязі, у зв'язку з чим у них у період з 1999р. по 01.10.2016р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 5 487 грн. 61 коп.

У судовому засіданні судом встановлено, що нарахування плати за надані послуги водопостачання та водовідведення п озивачем проводилось відповідно до тарифів.

Відповідачем ОСОБА_1 надана заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності (а.с. № 82).

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, заборгованість відповідачів перед позивачем з урахуванням строків позовної давності за період з листопада 2013р. (оскільки позивач 31.10.2016р. звертався із заявою про видачу судового наказу (а.с. №9) по жовтень 2016р. склала 2 657 грн. 04 коп., згідно розрахунку наданому позивачем (а.с. № 114).

Суд критично ставиться до заперечень відповідачки ОСОБА_1 в частині того, що позивачем не врахована сплата нею послуг водопостачання та водовідведення згідно наданих нею квитанції (а.с. № 99-110), оскільки вказане спростовується наданим позивачем розрахунком, з якого вбачається, що усі платежі були враховані (а.с. № 114) і нічим об'єктивно не підтверджується.

Що до заперечень відповідачки ОСОБА_1 стосовно того, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, оскільки відомості у ньому взяті із розрахунку водопостачання та водовідведення на кількість зареєстрованих осіб, тобто на трьох осіб, а не із показів лічильника, який у неї встановлений (а.с. № 84-98), то суд не може погодитись із такою позицію відповідачки, оскільки це спростовується матеріалами справи (а.с. №114).

Саме відповідачка на протязі 2015р. не давала показників лічильників воподопостачання, надала їх тільки на початку 2016р., у зв'язку з чим нарахування були переглянуті та відповідна сума до сплати за послуги водопостачання була розбита рівними частками на весь 2015р. (а.с. № 114).

Надані відповідачкою квитанції за 2014р. мають данні про те, що нарахування відбувалось за даними лічильників, а квитанціях за 2015р. вже таких посилань немає (а.с. № 99, 104).

Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідачі у встановлений законом строк не виконали перед позивачем своїх зобов'язань за надані послуги водопостачання та водовідведення, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 2 657 грн. 04 коп. за період з листопада 2013р. по жовтень 2016р.

При винесені рішення судом враховано те, що ухвалою судді Демидової С.О. від 01.11.2016р. КП «Дніпроводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з цих відповідачів (а.с. № 9).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, та приймаючі до уваги, що позовні вимоги позивача по даній цивільній справі задоволено частково, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 667грн. 20коп. (2 657грн.04коп. х 1378грн.: 5 487 грн. 61 коп. = 667грн.20коп.), тобто по 222грн. 40коп. з кожного. В іншій частині в стягнення судового збору відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 267, 526, 530 ЦК України, п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання», ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 74-76, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з листопада 2013р. по жовтень 2016р. у розмірі 2 657 грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 667грн. 20коп., тобто по 222грн. 40коп. з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В. Ткаченко