Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/9109/17

Номер провадження2/711/2630/17

06 грудня 2017 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі: Нарадько Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Черкаської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулась до суду 19.10.2017 р. з позовом до ОСОБА_2 (відповідач), в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1..

В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.. На теперішній час дитина проживає разом з позивачем. Відповідач ухиляється від виховання сина і навіть не виконує належним чином рішення суду, яким з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини, внаслідок чого 23.04.2014 р. державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області направлялося подання про злісне ухилення від сплати аліментів з подальшим внесенням до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ст.164 КК України. Всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від будь-якого спілкування з дитиною та від участі у її вихованні і не дотримується порядку зустрічей, встановлених за його заявою рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Придніпровської районної ради від 14.03.2011р.. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням. Внаслідок ухилення відповідача від виховання дитини та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками позивач звернулась до суду з зазначеним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити Додатково пояснила, що позбавлення відповідача батьківських прав надасть їй можливість самостійно планувати спосіб розвитку та відпочинку дитини, порядок вивезення його за кордон, і позбавить відповідача майнових та немайнових прав щодо дитини, оскільки він не заслуговує на пред'явлення будь-яких вимог до сина.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, при цьому пояснив, що не спілкується з сином оскільки у його сина відсутнє бажання спілкуватися з ним. Також пояснив, що у нього склалися дуже складні відносини з колишньою дружиною, а тому він не шукав шляхів встановлення контакту з дитиною. Пояснив, що правові наслідки позбавлення його батьківських прав йому відомі і зрозумілі. Зауважив, що позбавлення його батьківських прав відносно сина сприятиме нормалізації атмосфери соціальних відносин, в яких зростає дитина, і суттєво знизить рівень емоційного напруження та недоброзичливих відносин між сторонами, свідком яких є їх син.

Представник служби у справах дітей Черкаської міської ради Молчанович Н.О. в судовому засіданні пояснила, що з цього приводу було засідання відповідної комісії, за наслідками якого був складений висновок № 566/30-03-03 від 26.07.2017 виконавчого комітету Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина. Натомість, оскільки на теперішній час батько не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо свого сина, то вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1). Після розірвання шлюбу, тобто з січня 2010р., сторони не проживають разом. Дитина проживає разом з позивачем.

Відповідач за останні сім років жодного разу не навідався до дитини в гості, не цікавився її життям, не знає її інтересів та вподобань. Зазначені обставини справи сторони визнаються, а тому в контексті положень ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними.

Відповідач в період з 2010р. по 2012р. не приводив дитину до дитячого садка № 22 «Жайворонок» та не забирав з нього. На святкові ранки та батьківські збори не приходив (а.с.17).

Дитина навчається у Черкаській гімназії № 9 ім. О.М. Луценка. Протягом навчання дитини у 1-4 класі, тобто з 2012-2013 навчального року по 2015-2016 навчальний рік відповідач не брав участі у виховного процесі, що підтверджується довідками з навчального закладу (а.с.15-16).

29.08.2017р. головним державним виконавцем Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області згідно виконавчого листа Придніпровського районного суду №2-6606/2010 від 28.12.2010 проведено розрахунок заборгованості по аліментах, яка станом на 29.08.2017р. становить 25520,75грн (а.с.11), що також свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків.

За таких обставин між сторонами виник спір з приводу виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо його неповнолітнього сина, який регулюється нормами Сімейного кодексу України (далі - СК).

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Обов'язок батьків щодо виховання та розвитку передбачений ст.150 СК.

Згідно ст.155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З обставин справи вбачається, що відповідач протягом останніх майже семи років не проявляв до свого сина батьківської турботи та любові, не піклувався про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечував дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, а також не спілкувався з дитиною, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу, не створював умов для отримання нею освіти й не сплачував аліменти, що свідчить про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками.

Пояснення відповідача щодо того, що позивач створювала перешкоди у спілкуванні йому з сином, суд оцінює критично, оскільки всупереч положенням ч.1 ст.60 ЦПК відповідач не довів зазначених обставин. Натомість сам зазначив, що не вчиняв ніяких дій направлених на усунення перешкод у спілкуванні з сином. Також відповідач не зазначив обставин, які створювали б йому перешкоди для того, щоб проявити зацікавленість життєдіяльністю сина (відвідати місце навчання сина, провести разом з сином літній відпочинок, проявити інтерес до бажань сина та інше). Така пасивна форма поведінки та безініціативне ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків є прямим свідченням ухилення від їх виконання.

Відповідно до ч.7, 8 ст.7 СК дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.171 СК дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що дитина не має бажання спілкуватись з відповідачем. За таких обставин з метою недопущення морального травмування дитини суд вважає за доцільне розглянути справу без її участі. При цьому суд враховує, що сторони підтверджуються ту обставину, що дитина не має бажання спілкуватись з відповідачем.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно його сина ОСОБА_3 і вважає за необхідне позбавити його батьківських прав, оскільки це відповідатиме інтересам як самого відповідача так і його синові, який в такому випадку звільняється від своїх обов'язків щодо відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640грн, в якості відшкодування понесених нею судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок)грн.

Рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у справі, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: С. О. Дунаєв