Справа № 315/1308/17
Номер провадження № 4-с/315/8/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області в складі головуючого: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Дмитренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою

Приватного підприємства "Факел" в особі засновника ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, на бездіяльність посадових осіб Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Факел" в особі засновника ОСОБА_1 звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця Гуляйпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3, в якій прохає визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Гуляйпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 23.08.2011року в частині накладення арешту на рахунки Приватного підприємства "Факел", які відкриті в ЗАП РУ ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Украсоцбанк», та постанову про арешт на майно боржника, накладений постановою державного виконавця Гуляйпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 22.07.2011 року.

В обгрунтування скарги зазначили, що 22.07.2011 року державним виконавцем відділу було відкрито виконавче провадження № 27714321 з виконання виконавчого листа № 2-102, виданого 04.05.2011 року Василівським районним судом про стягнення з ПП «Факел на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди в сумі 107497 грн.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем застосовувалися заходи примусового виконання рішення суду, а саме: 22.07.2011 року винесено постанову про арещт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 23.08.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

24.12.2012 року на підставці п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Однак при завершенні виконавчого провадження, державним виконавцем не було прийнято рішення про знаття арешту з коштів боржника.

Стягувач повторно до виконавчої служби з питання примусового виконання рішення суду в межах строку предявлення виконавчого листа до виконання, не звертався, а тому, на думку скаржника, відсутні підстави для продовження арешту рахунків ПП «Факел», яке фактично не здійснює господарську діяльність.

Скаржник в судове засідання не зявився, надіслали на адресу суду заяву з клопотанням про розгляд справи без їх участі, на заяві наполягали, посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Державний виконавець Гуляйпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 в судове засідання також не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на поданому суду письмовому запереченні проти скарги, в якому зазначала, що дії державного виконавця щодо здійснення примусового виконання виконавчого провадження є правомірними та вчинені у спосіб та порядок, встановлений Законом України «Про виконавче провадження», просила в задоволенні скарги відмовити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання також не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як визначено ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як передбачено ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення ( поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що в провадженні Гуляйпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 27714321 з виконання виконавчого листа № 2-102, виданого 04.05.2011 року Василівським районним судом про стягнення з ПП «Факел на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди в сумі 107497 грн.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем застосовувалися заходи примусового виконання рішення суду, а саме: 22.07.2011 року винесено постанову про арещт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 23.08.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

24.12.2012 року на підставці п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції, що діяла на момент виниклих правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходом примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертаються в першу чергу на кошти боржника у гривні та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

У відповідності до ч.2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно ст. 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За нормами ст. 50 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставці п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», що не передбачає прийняття рішення про знаття арешту з коштів боржника.

Тому суд не вбачає в діях державного виконавця порушень вимог закону і в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Разом з цим, судом також встановлено, що стягувач повторно до виконавчої служби з питання примусового виконання рішення суду в межах строку предявлення виконавчого листа до виконання, не звертався, а тому, на думку суду, відсутні підстави для продовження арешту рахунків ПП «Факел», яке фактично не здійснює господарську діяльність.

З врахуванням викладеного, суд вважає доцільним зняти арешт з рахунків боржника, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Гуляйпільського РУЮ у Запорізькій області від 23.08.2011 року, а також арешт на майно боржника, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Гуляйпільського РУЮ у Запорізькій області від 22.07.2011 року, а тому вимоги скарги в цій частині є обґрунтованими і їх слід задовольнити.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст.447-451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу Приватного підприємства "Факел" в особі засновника ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, на бездіяльність посадових осіб Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити частково.

Зняти арешт з коштів на рахунках Приватного підприємства "Факел" ( ідентифікаційний код юридичної особи 31824288), відкритих в ЗАП РУ ПАТ КБ «Приватбанк» за № 4001 та № 4082, а також ПАТ «Украсоцбанк» за № 2487, накладений постановою державного виконавця Гуляйпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 23.08.2011 року, під час примусового виконання виконавчого листа № 2-102, виданого 04.05.2011 року Василівським районним судом про стягнення з ПП «Факел на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди в сумі 107497 грн.

Зняти арешт на майно Приватного підприємства "Факел" ( ідентифікаційний код юридичної особи 31824288) та заборону на його відчуження, накладений постановою державного виконавця Гуляйпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 22.07.2011 року, під час примусового виконання виконавчого листа № 2-102, виданого 04.05.2011 року Василівським районним судом про стягнення з ПП «Факел на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди в сумі 107497 грн.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_5