Справа № 570/3015/17
Номер провадження 2/570/1379/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.П.Могили 24) цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на майновий пай,

в с т а н о в и в:

покликаючись на відсутність у них оригіналу сертифікату, який підтверджує право власності їх померлої 14 березня 2012 року матері ОСОБА_3, яка прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України після смерті 01 березня 2005 року її чоловіка, а батька позивачів ОСОБА_4, на майновий пай, позивачі у поданій до суду 21 липня 2017 року позовній заяві просять визнати за ними право власності на майновий пай на суму 6 735 грн., або 0.1504 %, який перебуває у власності колективного сільськогосподарського підприємства "Світанок" в порядку спадкування за законом після смерті 12 березня 2012 року ОСОБА_3.

Всіх учасників цивільного процесу відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. У поданих до суду заявах позивачі просять справу слухати у їх відсутність, позов підтримують повністю. Представник відповідача - секретар Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області ОСОБА_5 не має заперечень проти позову, який просить розглянути у відсутність представника відповідача. Крім того, суд вважає, що позов про визнання права власності є речово - правовим, вимоги якого звернені не до відповідача, а до суду, який має підтвердити наявність у позивача права власності на відповідне майно. У даному випадку, коли факти оспорювання чи невизнання права власності на майно з боку інших осіб відсутні, але відсутність документа, що засвідчує право власності на майно, заважає власнику володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, відповідач у позові про визнання права власності може бути взагалі відсутній. Зважаючи на те, що явку сторін не визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку учасників цивільного процесу, дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності вказаних осіб та згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Вимоги ст.214 ЦПК Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16 цього кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як підтверджується свідоцтвами про народження, позивачі є синами ОСОБА_4, який помер 01 березня 2005 року.

Їх мати і дружина померлого ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України та 27 жовтня 2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна - право на земельну частку /пай/.

14 березня 2012 року померла ОСОБА_3.

24 липня 2012 року за заявами позивачів заведена спадкова справа до її майна.

22 липня 2017 року їм в рівних долях видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку /пай/ та на житловий будинок з надвірними будівлями № 7 по вул.Банковій в с.Голишів Рівненського району Рівненскьої області.

Постановою державного нотаріуса від 17 серпня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай у зв"язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу.

Відповідно до довідки №2240/0212/17 від 20 листопада 2017 року за померлим ОСОБА_4 рахується майновий пай у колективному сільськогосподарському підприємстві «Світанок» Рівненського району Рівненської області в розмірі 6 735, 00 грн. або 0.1504 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства.

Зі змісту ч.3 ст.16 ЦК вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно змісту ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно її позбавлений, право приватної власності є непорушним. Аналогічний висновок викладений і в ч.1 ст.321 ЦК України та ст.1 Першого протоколу Конвенції.

За змістом п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачено лише у ст.ст.335 та 376 ЦК України. Ст.392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

В силу ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов"язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. При цьому відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 р. № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому.

Вирішуючи спір, суд, перевіривши доводи позивачів, погодившись зі своєчасністю прийняття ними спадщини, дійшовши висновку про вчасність їх позовних вимог у зв'язку із наявністю відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому, не порушуючи норми ст.ст.10, 11 ЦПК України, ч.4 ст.129 Конституції України вважає за необхідне вирішити спір по суті, забезпечивши їх право на судовий захист, гарантований ст.ст.55, 124 Конституції України та передбачений ст.ст.3, 4 ЦПК України, виконуючи свої процесуальні функції у забезпеченні змагального цивільного процессу.

У суду не виникло сумніву, що матері позивачів на час її смерті правомірно належав майновий пай як спадкове майно після смерті її чоловіка, позивачі своєчасно прийняли спадщину, в установлений законом строк подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Оскільки вони є спадкоємцями за законом після смерті матері, то мають успадковувати все майно, що належало спадкодавцю на день її смерті. Їх право на нього ніким не оспорюється, але в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно в нотаріальній конторі.

За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушене право позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позивачем належними та допустимими доказами доведені сукупність всіх обставин, що дають суду підстави визнати за ними право власності на спадкове майно, тому позов підлягає до задоволення.

У зв»язку із диспозитивністю цивільного процесу суд не вирішує питання щодо відшкодування судових витрат, оскільки така вимога позивачами не заявлялася.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.57, 59, 88, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

задоволити цивільний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на майновий пай.

Визнати за ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт СР № 793647, виданий 17 січня 2001 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП / та ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт СР № 813420, виданий 18 травня 2001 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП / як спадкоємцями по закону після смерті 12 березня 2012 року їх мами ОСОБА_3 право власності на майновий пай у колективному сільськогосподарському підприємстві «Світанок» в розмірі 6 735, 00 грн. /0.1504 %/, який вона отримала в порядку спадкування за законом після смерті 01 березня 2005 року свого чоловіка ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня отримання.

Суддя: Кушнір Н.В.