Справа №652/316/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 грудня 2017 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді - Дригваль В.М.,
за участю секретаря Миценко О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, -
Представник позивача ОСОБА_1 обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, в судове засіданні не зявився, натомість головою фонду надано до суду заяву в якій позовні вимоги підтримані з підстав викладених у позовній заяві, наполягають на їх задоволенні та просить справу розглянути у відсутності представника, а також не заперечує у постановленні заочного рішення у разі неявки відповідачів в судове засідання. (а.с.108).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, двічі, 01.12.2017 року та 20.12.2017 року, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи(а.с.100, 102, 111-112), відповідно до ст.74 ЦПК України(в редакції 2004 р.), судовими повістками та Ухвалою про відкриття провадження у справі та про призначення справи до судового розгляду. Відзивів та заперечень на позов не надано, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надано. За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідачів не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.281-282 ЦПК України( в редакції 2017 року), а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено:
- Із копії заяви від 19.02.2010 року (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до голови фонду з проханням укласти договір з підрядними організаціями ВАТ «Херсонгаз» та ФОП Гайдай та виступити єдиним платником по їх фінансуванню.
- Із копії договору поруки №4993-п від 05.03.2010 року та додаткової угоди №4993/1-п від 08.06.2010 року (а.с.47, 48) зясовано, що з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 05.03.2010 року між Фондом, відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (співвідповідач у справі), укладено договір поруки №4993-п, а через збільшення суми кредиту додаткову угоду №4993/1-п від 08.06.2010 року, за якими відповідач ОСОБА_3 на добровільних засадах взяв на себе зобовязання відповідача ОСОБА_2, які виникли з умов кредитного договору.
- Із копії претензії-вимоги (а.с.49) вбачається, що позивач 10.05.2017 року надсилав лист на адресу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.1054 ЦК України, ч.1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1046 ЦК України, ч.1. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ст.1049 ЦК України, ч.1. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.1050 ЦК України, ч.2. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.
Згідно ст.1052 ЦК України, ч.1. У разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання частково або в повному обсязі.
Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.611 ЦК України, ч.1. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;…
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання.
Крім того, відповідно до вимог статей 553, 554 ЦК України, з відповідача ОСОБА_3 у солідарному порядку також підлягає до стягнення сума кредитних коштів, так як останній за договором поруки №4993-п від 05.03.2010 року та додаткової угоди №4993/1п від 08.06.2010 року поручився перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_2 свого обовязку за умовами кредитного договору. Так, поручитель відповідає перед позивачем за порушення відповідачем ОСОБА_2 свого зобовязання за кредитним договором. А тому, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Згідно, пункту 4.1.6 Кредитного договору, передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобовязань передбачених п.п.4.4.1-4.4.11 Договору, Фонд має право розірвати кредитний договір в односторонньому порядку і стягнути всю суму заборгованості, включаючи основний борг, відсотки за користування кредитом, пеню та інші нарахування передбачені умовами договору.
Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно судові витрати, які складаються із 1600,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжним документом про сплату (а.с.1).
На підставі викладеного, ст.ст.526, 553, 554, 611, 625, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-260, 263, 265, 281-284, 289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості задовольнити.
Кредитний договір №4993-к від 05 березня 2010 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.М. Дригваль