Провадження № 2/761/6133/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Триндюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Професійного Фінансування» про визнання зобов'язань припиненими,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати припиненими зобов'язання ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року та Договором № 1 про внесення змін до кредитного договору № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року, укладеним 24.11.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є боржником ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року, а ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» є боржником ОСОБА_1 за Договором-анкетою комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05.09.2014 року (Депозитним договором). У зв'язку з викладеним позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування зустрічних вимог, однак, така заява залишилась без відповіді. Крім того, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» заборгованість у сумі 9 638 748,92 грн. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

05.09.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» було укладено Договір-анкету комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198, за умовами якого ОСОБА_1 було відкрито вкладний (депозитний рахунок) № НОМЕР_1 строком до 19.09.2015 року.

13.11.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» було укладено Кредитний договір № 97/кл/2014.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії - 1 750 000,00 грн.

Договором № 1 про внесення змін до кредитного договору № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року, укладеним 24.11.2014 року п.1.2. Кредитного договору викладено в новій редакції, ліміт кредитної лінії збільшено до 8 990 000,00 грн.

Пунктом 2.1. Кредитного договору передбачено, що в забезпечення зобов'язань Позичальника за цим Договором Банком приймаються майнові права на грошові кошти в сумі 1 860 000,00 грн., що розміщені на депозитному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «ПРОФІН БАНК».

13.11.2014 року між ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» (Заставодержатель) та ОСОБА_1 (Заставодавець) було укладено Договір застави майнових прав № 148/2014 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку), п.1.1. якого встановлено, що Заставодавець у якості забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року передає Заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 1 860 000,00 грн.. згідно Договору-анкети комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05.09.2014 року, згідно з яким Заставодавець виступає «Вкладником».

За п. 1.1.1. Договору застави майнових прав передбачено, що Боржником по відношенню до Заставодавця за Договором-анкетою комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05.09.2014 року є Заставодержатель.

Договором №1 про внесення змін до договору застави майнових прав № 148/2014 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку) від 24.11.2014 року Статтю 1 Договору застави було викладено в новій редакції, зокрема, за п.1.1. Договору Заставодавець у якості забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року, передає Заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 9 345 000,00 грн.

Згідно з положеннями п.1.2. Договору застави суть забезпечених заставою вимог полягає в забезпеченні виконання зобов'язань Позичальником перед Заставодержателем, зокрема: повернення кредиту в сумі 8 990 000,00 грн., сплата процентів за користування кредитом, сплата можливої неустойки, інші витрати.

Відповідно до пп.3.3.4. Договору застави майнових прав передбачено, що звернення стягнення на грошові кошти, майнові права вимоги яких с предметом застави за цим договором, здійснюється шляхом договірного списання Заставодержателем в рахунок погашення його забезпечених заставою вимог.

В той же час, пунктом 3.11. Кредитного договору встановлено, що шляхом підписання цього Договору Позичальник доручає Банку здійснювати договірне списання з будь-яких його рахунків, відкритих в Банку, коштів в сумах, необхідних для повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним, штрафних санкцій та інших платежів.

13.11.2014 року Договором № 2 про внесення змін до Договору-анкети комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05.09.2014 року Договір-анкету було доповнено наступними пунктами: «2.6. У разі несплати в строк, встановлений Кредитним договором, заборгованості за кредитом, процентами, комісійними платежами, штрафами/неустойками т будь-якими іншими платежами, передбаченими Кредитним договором, або в інших випадках, передбачених Кредитним договором та Договором застави, Банк в цей же день набуває прав на звернення стягнення на суму вкладу за цим Договором і порядку, розмірі і на умовах, передбачених відповідним Договором застави.

Звернення стягнення на грошові кошти, майнові права вимоги яких є предметом застави за Договором застави, здійснюється шляхом їх договірного списання Банком в рахунок погашення його забезпечених заставою вимог.

Своїм підписом на даному Договорі Клієнт надає доручення Банку самостійно здійснити договірне списання коштів в рахунок погашення забезпечених заставою вимог (їх частини) Банку за Кредитним договором, які містяться на вкладному (депозитному) рахунку. Списання грошових коштів в рахунок погашення забезпечених заставою вимог (їх частини) проводиться Банком без додаткових погоджень з Клієнтом.

2.7. Банк повертає Клієнту суму вкладу за цим Договором у встановлений строк, але в будь-якому разі виключно після припинення дії Договору застави. Сторони дійшли згоди, шо у випадку настання строку повернення суми вкладу та наявності невиконаних зобов'язань за Кредитним договором, сума вкладу не підлягає поверненню Клієнту до моменту повного належного виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором».

Таким чином, ОСОБА_1 є боржником ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року, а ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» є боржником ОСОБА_1 за Договором-анкетою комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05.09.2014 року (Депозитним договором).

Враховуючи викладене, вимоги ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» та ОСОБА_1 в даній справі є зустрічними та грошовими, тобто, однорідними.

Ст. 601 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

З урахуванням норм статті 601 ЦК України вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);бути однорідними, тобто зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду (гроші, однорідні речі);строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

З метою припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних вимог за кредитним та депозитним договорами ОСОБА_1 26.10.2015 року звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПРОФІН БАНК» із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Згідно відповіді на вказаний лист банк повідомив позивача, що рішенням від 26.11.2015 року затверджено Реєстр акцептованих вимог кредиторів, відповідно до якого грошові вимоги ОСОБА_1 акцептовані у сумі 28 741 334,17 грн. та будуть задовольнятись у четверту чергу, а рішенням від 03.08.2015 року затверджено Реєстр акцептованих вимог кредиторів, відповідно до якого грошові вимоги ОСОБА_1 акцептовані у сумі 10 564,57 грн. та будуть задовольнятись у сьому чергу. У випадку прийняття рішення Виконавчою дирекцією Фонду гарантування про початок задоволення вимог кредиторів четвертої черги, Банк матиме правові підстави для розгляду питання щодо можливості здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з заявою від 26.10.2015 року.

У відповідності до п.4-1 ч.1 ст.602 ЦК України передбачено, що не допускається зарахування зустрічних вимог, зокрема, за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

Так, відповідно до постанови Правління НБУ від 15.04.2015 р. № 258 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.04.2015 р. № 78, «Про початок процедури ліквідації ПАТ "ПРОФІН БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Відповідно до абз.1 п.8 ч.3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Разом з тим, абз.2 п.8 ч.3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Тобто вказаний пункт статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спрямований на захист боржника банку, під час ліквідації банку, який є одночасно і кредитором цього банку, шляхом надання можливості боржнику погасити свою заборгованість за кредитами, відсотками та заборгованість за борговими цінними паперами за рахунок коштів на поточних та/або депозитних рахунках боржника у банку, не застосовуючи норми статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зважаючи на викладене, встановлена законом заборона на зарахування зустрічних однорідних вимог не поширюється на зобов'язання банку, якщо боржник банку одночасно є кредитором банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитним договором.

При цьому, зарахування зустрічних вимог не порушує встановлену статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» черговість задоволення вимог до неплатоспроможного банку, так як відповідно до положення цієї статті така черговість встановлена лише для черговості спрямування коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку. Зарахування зустрічних однорідних вимог не передбачає одержання сторонами грошових коштів, а його можливість прямо передбачена положеннями статті 46 цього ж закону.

Внаслідок зарахування має місце погашення зобов'язань банку за рахунок коштів розміщених на рахунку саме в цьому банку для потреб погашення кредитів, кредитором за якими є сам банк. Отже, в даному випадку йдеться про переміщення активів у межах одного (даного) банку в цілях виконання зобов'язань позичальників перед банком та банку перед позивальниками. Тобто, у будь-якому випадку виведення коштів з банку не відбувається.

Таким чином, у даній ситуації не порушуються права та законні інтереси банку і третіх осіб, інших вкладників та кредиторів банку, оскільки таке переміщення (згортання) активів не впливає на порядок черговості погашення вимог кредиторів банку. Більше того, кредитори можуть розраховувати на повернення власних коштів з банку за рахунок коштів, що надійдуть від реалізації його активів при одночасному зменшенні його зобов'язань перед третіми особами, що лише посилює активи банку.

У п. 2 Листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.09.2015 № 12-33820/15 також зазначено, що відповідно до абзацу другого пункту 8 частини другої статті 46 Закону у редакції, що діє з 12.08.2015, протягом здійснення процедури ліквідації банку зарахування зустрічних однорідних вимог заборонено, крім випадків, визначених зазначеним пунктом Закону.

У цьому разі боржник банку має бути одночасно кредитором цього банку, кошти мають бути спрямовані на погашення зобов'язань за кредитом такого боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, а також договірне списання з рахунків має бути передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Пункт 8 частини другої статті 46 Закону у редакції, що діє з 12.08.2015, застосовується уповноваженими особами Фонду в усіх банках, що знаходяться на стадії ліквідації, незалежно від дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідації банку.

Як було зазначено вище, рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ "ПРОФІН БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» було прийнято 20.04.2015 р.

Відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 станом на 20.04.2015 року на вкладному (депозитному) рахунку Позивача перебували кошти у сумі 27 403 797 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач є кредитором відповідача за депозитним договором і одночасно є боржником відповідача за кредитним договором, строк виконання зобов'язань за якими настав, за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року не було здійснено заміни застави, кошти перебували на вкладному (депозитному) рахунку позивача на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку, крім того, договірне списання з вкладного (депозитного) рахунку передбачено умовами Кредитного договору № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року, Договору застави майнових прав № 148/2014 від 13.11.2014 року та Договором-анкетою комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05.09.2014 року з подальшими змінами.

Відповідно до п.8 ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань.

Однак, враховуючи специфіку процедур, які передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», навіть у випадку виконання зобов'язань перед банком, відшкодування коштів вкладників банку здійснюється після ліквідації та продажу майна (активів) банку. В той же час, ліквідація банку - довготривала процедура, на даний момент ще не завершено ліквідацію жодного банку. Зважаючи на те, що можливість вкладника банку повернути свої кошти за вкладом виникає лише після закінчення процедури ліквідації банку та лише за наявності для цього коштів після продажу активів банку, це порушує права вкладника, зокрема, ОСОБА_1 на отримання належних їй на праві власності грошових коштів, зважаючи на те, що зобов'язання сторін можуть бути виконані в інший, передбачений законом, спосіб без шкоди або порушення прав та інтересів інших осіб.

Оскільки для зарахування зустрічних однорідних вимог достатньо заяви однієї із сторін, в силу положень ст.601 ЦК України зобов'язання, які виникли у позивача за Кредитним договором, слід визнати припиненими у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 598, 601 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213- 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Професійного Фінансування» про визнання зобов'язань припиненими - задовольнити повністю.

Визнати припиненими зобов'язання ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року та Договором № 1 про внесення змін до кредитного договору № 97/кл/2014 від 13.11.2014 року, укладеним 24.11.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: