Справа № 750/1103/17 Провадження № 22-ц/795/789/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Жук М. І. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Лакізи Г.П., Харечко Л.К.
при секретарі:Покладі Д.В., Халимон Т.Ю.
за участю:відповідача ОСОБА_6, представників позивача - Антипець О.В., Желєзної І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 березня 2017 року у справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.03.2017 року у задоволенні позовних вимог позову управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів у сумі 12 273 грн. було відмовлено.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги вказують, що при розгляді даної справи по суті суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що предметом спору по даній справі не є припинення права власності на майно, а є надміру виплачені кошти внаслідок подання управлінню відповідачем недостовірних відомостей, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру. Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради не погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову, при цьому вказуючи, що 10.11.2016 року на адресу управління надійшла відповідь № 31/25/7-2835 від 02.11.2016 року з Територіального сервісного центру № 7441, згідно якої стало відомо, що у власності ОСОБА_9 - чоловіка ОСОБА_6 є два транспортні засоби: ЗАЗ 11037, 2007 року випуску та ВАЗ 2101,1975 року випуску, проте, відомості про автомобіль 1975 року випуску жодного разу не були задекларовані при зверненнях за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідно до чинного законодавства, навність у власності чи у володінні малозабезпеченої сім'ї більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), є підставою для відмову у призначенні соціальної допомоги, а якщо вказана допомога була виплачена з вини заявника, то така допомога підлягає поверненню. Доводи апеляційної скарги вказують, що при вирішенні даного спору по суті суд першої інстанції не взяв до увани положень: Закону України ''Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям'', Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року (в редакції, яка діяла на момент звернення). Доводи апеляційної скарги зазначають, що згідно п.п.4 п.28 вказаного Порядку, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки,вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Доводи апеляційної скарги вказують, що згідно листа відділу грошових виплат і компенсацій №06-06/535 від 24.11.2016 року, сума надміру виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, яка підлягає поверненню, за період з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року складає 12 273 грн., і оскільки відповідач в добровільному порядку не повернула вказані надміру виплачені кошти, то вони підлягають стягненню на користь позивача.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу відхилити, як необгрунтовану та залишити без змін законне рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.03.2017 року. При цьому ОСОБА_6 вказує, що обов'язковою умовою для стягнення зазначених коштів є встановлення факту умисного приховування або умисного подання недостовірних даних щодо майнового стану та доходів сім'ї, проте, вказаних обставин не було встановлено в ході судового розгляду даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 308 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи та нормам матеріального права,які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для його скасування, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено, а позивачем не доведено факту навмисного подання відповідачем відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, оскільки відповідачу не було достеменно відомо про умови та правові наслідки фактичного відчуження автомобіля її чоловіком ОСОБА_9 за довіреністю іншій фізичній особі.

Необхідно зазначити, що вказаний висновок суду першої інстанції узгоджується з фактичними обставинами справи та приписами норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що на підставі відповідних документів, передбачених законодавством, рішеннями управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради від 19.11.2015 року (а.с.5) та від 14.04.2016 року (а.с.8) ОСОБА_6 у відповідності до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року (у редакції, яка діяла на момент звернення), було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї на періоди: з 01.10. 2015 року по 31.03.2016 року та з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року. Згідно декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням всіх видів соціальної допомоги, до членів сім'ї відповідача відноситься її чоловік - ОСОБА_9, доходи та відомості про рухоме інерухоме майно якого також підлягають обов'язковому зазначенню при зверненнях за отриманням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

10.11.2016 року на адресу управління надійшла відповідь № 31/25/7-2835 від 02.11.2016 року з Територіального сервісного центру №7441, згідно якої стало відомо, що у власності ОСОБА_9 - чоловіка ОСОБА_6 є два транспортні засоби: ЗАЗ 11037, 2007 року випуску та ВАЗ 2101, 1975 року випуску. При цьому, як зазначає у позові позивач, відомості про автомобіль 1975 року випуску жодного разу не були задекларовані при зверненнях за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Позивач вказує, що дана обставина є такоє, що впливає на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, оскільки відповідно до абз.5 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року (у редакції, яка діяла на момент звернення), соціальна допомога не призначається у разі, коли: у власності чи у володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

На підставі отриманої інформації, згідно заключення відділу державних соціальних інспекторів та контролю за цільовим використанням бюджетних коштів №1109 від 17.11.2016 року відповідачу було здійснено перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з жовтня 2015 року по вересень 2016 року.

У зв'язку з наведеними обставинами, рішеннями Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради від 16.11.2016 року та від 18.11.2016 року (а.с.11,11зворот) відповідачу було відмовлено у наданні державної соціальної допомоги, як малозабезпеченій сім'ї.

Відповідно до статті 1 Закону України ''Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям'', державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям є щомісячною допомогою, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України ''Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям'', визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 24 лютого 2003 року № 250.

Положеннями ч.1 статті 7 Закону України ''Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям'' передбачено, що державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

За правилами ч.4 статті 7 Закону України ''Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям'' та п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення припиняють виплату допомоги, визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення, про що повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї, а у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Виходячи з правового аналізу вищезазначених норм права, обов'язковою умовою для стягнення коштів є встановлення факту умисного приховування або умисного подання недостовірних даних щодо майнового стану та доходів сім'ї.

В ході судового розгляду даної справи було встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що чоловік відповідача- Кравченко Д.В., з яким шлюб відповідач уклала 07.08.2010 року (а.с.26), був власником автомобіля ВАЗ 2101,1975 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 з 14.08.2009 року (а.с.9,9 зворот). Згідно архівної довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 1/02-04 від 14.02.2017 року (а.с.25), 12.10.2009 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Солодовник С.О. була вчинена нотарвальна дія, а саме, посвідчена довіреність від імені ОСОБА_9, відповідно до якої ОСОБА_9 уповноважив ОСОБА_12 зняти з обліку в ДАІ МРЕВ і продати (обміняти, передати в оренду) за ціну та на умовах, визначених за його власним розсудом, належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3, виданого Чернігівським ВРЕВ 14.08.2009 року, автомобіль марки ВАЗ 2101, 1975 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Довіреність видана строком на п'ять років.

Як пояснила відповідач в судовому засіданні, шлюб із ОСОБА_9 вони зареєстрували у серпні 2010 року, при цьому про вказаний автомобіль їй нічого не було відомо, крім того, ОСОБА_9 вже не являється фактичним власником і володільцем вказаного автомобіля ВАЗ 2101, 1975 року випуску, даним автомобілем їх сім'я не користувалась. Відповідач також пояснила, що у власності їх сім'ї перебуває автомобіль марки ЗАЗ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, і про вказаний автомобіль вона постійна зазначала в деклараціях. Таким чином, відповідач в судовому засіданні стверджувала, що вона не здійснювала умисних дій щодо приховування чи подання недостовірних даних щодо майна і доходів сім'ї, оскільки їй не було відомо про те майно, яке перебувало у власності її чоловіка, і було відчужене майже за рік до їх весілля.

Приймаючи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що вимоги заявленого позову задоволенню не підлягають, оскільки в ході судового розгляду даної справи позивачем, всупереч приписам статті 60 ЦПК України, не доведено факту навмисного подання відповідачем недостовірних даних про доходи та майновий стан сім'ї або факту того, що відповідачем навмисно приховано відомості, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру. При цьому суд першої інстанції також зазначив у оскаржуваному рішенні, що в ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідачу не було достеменно відомо про відчуження зазначеного автомобіля її чоловіком ОСОБА_9

Відповідно до приписів ч.1, ч.4 статті 60 ЦПК Укрїни, яка регламентує обов'язки доказування і подання доказів,кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Твердження апеляційної скарги відносно того, що видача довіреності ОСОБА_9 іншій особі щодо зняття з обліку та продажу автомобіля ВАЗ 2101, 1975 року випуску, не тягне за собою переходу права власності на вказаний автомобіль, оскільки власник автомобіля лише уповноважив іншу особу продати вказаний автомобіль та вчинити ряд дій, пов'язаних з продажем транспортного засобу, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 10.03.2017 року. Як вбачається з довідки територіального сервісного центру №7441 Регіонального сервісного центру в Чернігігвській області МВС України від 27.04.2017 року №31/25/13-1222 (а.с.59,60), автомобіль ВАЗ 2101,1975 року випуску, кузов НОМЕР_4, який був зареєстрований на ім'я ОСОБА_9, знятий з обліку у зв'язку з вибраковкою від 26.04.2017 року.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що посилання відповідача на ту обставину, що їй не було відомо про наявність у її чоловіка автомобіля ВАЗ 2101,1975 року випуску, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову, оскільки незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Оскільки виходячи із засад цивільного законодавства, якими є засади виваженості, розумності та справедливості, наявність автомобіля ВАЗ 2101, 1975 року випуску, яким ні відповідач, ні її чоловік не користувалися з 2009 року, і який було знято з обліку 26.04.2017 року у зв'язку з вибраковкою, не спростовує тієї обставини, що сім'я відповідача, до складу якої входять двоє неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2, відноситься до малозабезпеченої сім'ї у розумінні визначення статті 1 Закону України ''Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям''.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та з'ясованих обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: