1Справа № 335/3337/17 2/335/1042/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Ровенській В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначила, що її батько, ОСОБА_3, помер 18.07.2016 року.

Після смерті батька, позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою щодо прийняття спадщини, однак листом приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу Запорізької області від 08.02.2017 року їй було повідомлено, що на час відкриття спадщини померлий був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а її місце проживання з 06.08.2013 року зареєстровано за іншою адресою, таким чином на підставі ст. 1270 ЦК України нею строк для прийняття спадщини терміном шість місяців пропущений, рекомендовано звернутися до суду в порядку ст. 1272 ЦК України.

Позивач, посилаючись на те, що останній час вона проживала разом з батьком, після його смерті фактично прийняла спадщину, зробила косметичний ремонт в квартирі, просить суд позов задовольнити, визначити їй, додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подачі заяви до нотаріуса.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, надав заву про розгляд справи за його відсутності, просить ухвалити рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження позивача ІІ-ЖС № 461804.

Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-ЖС № 366594, ОСОБА_3 помер 18.07.2016 року.

Листом приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 від 08.02.2017 року вих. 38/10-16, за звернення ОСОБА_1, їй було повідомлено, що на час відкриття спадщини померлий був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а її місце проживання з 06.08.2013 року зареєстровано за іншою адресою, таким чином на підставі ст. 1270 ЦК України нею строк для прийняття спадщини терміном шість місяців пропущений, рекомендовано звернутися до суду в порядку ст. 1272 ЦК України.

Крім того, згідно наданої приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 інформації, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого 18.07.2016 року, не відкривалась.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані за наявності сукупності обставин коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачем пропущений строк для прийняття спадщини, у зв'язку з необізнаністю позивача щодо порядку та строків звернення спадкоємця з заявою про прийняття спадщини, доказів про поважність причин пропуску такого строку та наявність підстав для застосування ч. 3 ст. 1272 ЦК України позивачем не надано, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позову, у звязку з чим вважає за необхідне позов залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.В.Геєць