У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що в 2005 році йому було встановлено професійне захворювання у зв'язку із порушенням роботодавцем ст. 153 КЗпП України. Актом розслідування професійного захворювання № 1 форми П-4 від 14 лютого 2005 року, а саме п.19 повність підтверджено вину роботодавця. Вказував на те, що висновком МСЕК від 04 квітня 2005 року йому первинно встановлено 70% втрати професійної працездатності та 2-гу групу інвалідності. Починаючи з 2008 року висновком МСЕК йому безстроково встановлено 60% втрати професійної працездатності та 3-тю групу інвалідності. Основний діагноз професійного захворювання: радилокупатія попереко-крижова білатеральні зі стійким больовим синдромом вираженим статико-динамічними порушеннями, помірним парезом ступнів з перевагою ураження зліва. Вказував, що він втратив здоров'я, працездатність, змушений переносити хронічні фізичні болі, тим самим йому завдано моральної шкоди, яку він оцінив у 191 400 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 2 п. 11.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку.

Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі Закон № 1105-XIV), Закону від 14 жовтня 1992 року №2694-XII «Про охорону праці» (у редакції Закону від 21 листопада 2002 року №229-IV, КЗпП України, а також законодавчих та інших нормативно-правових актів.

Спори про відшкодування шкоди повинні вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Судами встановлено, що висновком МСЕК від 04 квітня 2005 року, позивачу первинно встановлена стійка втрата професійної працездатності 70% та 2-га група інвалідності з повторним оглядом 01 березня 2006 року, відповідно до висновком МСЕК від 17 березня 2008 року позивачу повторно встановлено втрату працездатності 60%, 3-тя група інвалідності з 01 квітня 2008 року, безстроково.

Згідно Акту про розслідування професійного захворювання за формою П-4 № 1 від 14 лютого 2005 року, виявлено, що ОСОБА_2 протягом 28 років 4 місяців працював під впливом шкідливих факторів, супроводжуючих технологічний процес, внаслідок чого виникло професійне захворювання у вигляді радилокупатія попереко-крижова білатеральні зі стійким больовим синдромом вираженим статико-динамічними порушеннями, помірним парезом ступнів з перевагою ураження зліва. Причиною професійного захворювання позивача є багаторічна праця в умовах важкої праці, вимушеної робочої пози, вібрації.

Суди обґрунтовано керувалися ст. ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань, що призвели до втрати працездатності», в редакції, що діяла на час встановлення позивачу втрати професійної працездатності, яка передбачає відшкодування Фондом моральної шкоди за наявності факту її спричинення.

Доводи касаційноїскарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік