Справа 206/4574/17
Провадження 2/206/1171/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"21" грудня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя: Сухоруков А.О.,

при секретарі: Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСибБанк», про визнання права власності на 1/2 частину квартири -

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач є її чоловіком, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 березня 2000 року. Від спільного життя дітей не мають. 04 квітня 2007 року вони придбали квартиру за договором купівлі-продажу, який оформлено на ім'я відповідача. Для придбання квартири їм не вистачало коштів, тому 04 квітня 2007 року відповідач уклав кредитний договір з Акціонерним комерційним банком "УкрСиббанк", згідно якого був наданий кредит на суму 17500 дол. США. Також 04.04.20074 року був укладений договір іпотеки, згідно якого відповідач передав спірну квартиру в іпотеку. Оскільки квартира придбана на спільні кошти, в тому числі кредитні, то вона є спільною сумісною власністю, і їх частки є рівними. Вона давала згоду на укладання кредитного договору, тому обов'язок по поверненню є солідарним. Їх сім'я з відповідачем розпалася. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть з літа 2015р. Останнім часом вона особисто сплачує за кредитним договором. Відповідач підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена конфіскація майна, тому вона вимушена звернутися до суду.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2017р. по справі відкрито провадження та призначено до розгляду (а.с.26).

Ухвалою суду від 21 грудня 2017 року постановлено розглянути цивільну справу в заочному порядку (а.с.71).

Від третьої особи Публічне акціонерне товариство «УкрСибБанк» надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки задоволення позову може утруднити звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку неналежного виконання відповідачем умов договору, чим будуть порушено їх права, як іпотекодержателя (а.с.36-38).

21 грудня 2017 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності (а.с.58).

Відповідач ОСОБА_2 не використав своє право бути присутнім у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України.

Вислухавши доводи та пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 17 березня 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 від 17 березня 2000 року, актовий запис 54(а.с.3).

Згідно договору купівлі-продажу від 04 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., ОСОБА_2 була придбана квартира АДРЕСА_1 (а.с.4).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.06.2007р. квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с.35).

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 виготовленого станом на 23.09.2005р., квартира складається з двох кімнат, має загальну площу 48,8кв.м, житлову площу 28,4кв.м (а.с.6-8).

04 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0 строком до 03.04.2028р., за умовами якого останній отримав кредит у сумі 17500дол. США (а.с.9-12).

04 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 0/1, за умовами якого останній в забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань по кредитному договору передав в іпотеку нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_2 (а.с.13-16).

04 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 0/3, за умовами якого остання поручилася перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов'язань по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04 квітня 2007р. (а.с.70).

Змістом ст. 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 Сімейного кодексу України ооб'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Положеннями ст. 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Оскільки судом було встановлена та обставина, що квартира АДРЕСА_3 була придбана сторонами під час шлюбу, а отже є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи встановлену законодавством презумпцію рівності часток кожного з подружжя у праві їх спільної сумісної власності, а також те, що сторони по справі не оспорюють рівність своїх часток, позовних вимог про збільшення своєї частки жоден з подружжя не заявляв, суд при розподілі майна виходить з того, що їх частки є рівними.

Наявність договору іпотеки на спірну квартиру не перешкоджає її поділу як спільного майна подружжя, крім того сторони у справі є позичальником і поручителем перед банком, і в силу закону та існуючих договірних відносин на теперішній час несуть солідарну відповідальність за повернення кредиту.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 70 СК України, ст.ст.-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 288, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ін. НОМЕР_1, яка проживає АДРЕСА_6, право власності на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_7, загальною площею 48,8 кв. м, житловою площею 28,4кв. м.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ін. НОМЕР_2, який зареєстрований АДРЕСА_8 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ін. НОМЕР_1, яка проживає АДРЕСА_6 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 879,00грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення складено 03 січня 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков