УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ГулькаБ.І., Закропивного О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 12 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 4 лютого 2014 року між ним та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») був укладений договір № SAMDNWFD800 «Депозит Плюс», відповідно до умов якого він вніс на рахунок банку 17 162 доларів США під 8,5 % річних (у подальшому ставку збільшено до 9,5 % річних), строком на шість місяців.

У березні 2014 року він звернувся до відподача із заявою про дострокове розірвання договору.

23 квітня 2014 року при поверненні коштів з нього була незаконно утримана комісія в розмірі 1 224 доларів США.

Ураховуючи наведене, просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначену суму комісії.

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 5 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 4 лютого 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто із ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 незаконно утриману комісію за договором від 4 лютого 2014 року № SAMDNWFD800 в розмірі 1 224 доларів США.

У березні 2016 року Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (далі - Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області) звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що в нього на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 48835577 по примусовому виконанню виконавчого листа Костянтинівського міськрайонного суду від 27 лютого 2015 року про стягнення із ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 1 224 доларів США.

Оскільки до нього надійшла заява банку про те, що існують виняткові обставини, що ускладнюють виконання рішення, а саме: політична ситуація в державі, воєнні дії на сході України та фінансова криза, заявник просив відстрочити виконання заочного рішення на один рік.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 12 вересня 2016 року, у задоволенні заяви Жовтневого ВДВС України Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій та задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 373 ЦПК України, врахувавши роз'яснення п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконаного провадження», з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що зазначені заявником обставини не можуть бути визнані такими, що утруднюють виконання рішення про стягнення з банку 1 224 доларів США, і не можуть бути підставою для відстрочення його виконання.

Колегія погоджується з такими висновками.

Рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми процесуального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли правильного висновку про відмову відстроченні виконання рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 12 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
Б.І. Гулько О.В. Закропивний