печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8684/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

за участю секретарів - Ольховської М.Г., Березовської К.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу 757/8684/17-ц за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Булгаковський» про стягнення заборгованості,-

за участю представника позивача - адвоката Сковронського Т.С.,

представника відповідача - Коновала Д.В.,

В С Т А Н О В И В :

14.02.2017 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача Обслуговуючого кооперативу «Булгаковський», просив стягнути суму боргу за договором позики в розмірі 177 448 грн. 88 коп., що еквівалентно 7140,80 доларів США.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 04.06.2015 між ним та Обслуговуючим кооперативом «Булгаковський» було укладено Договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у користування грошові кошти в розмірі 150 000 грн. 00 коп. що еквівалентно 7140,80 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути борг до 30.06.2016. Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, зокрема у зазначений в договорі строк відповідач суму позики не повернув, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 177 448 грн. 88 коп., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму позики, що еквівалентно 7140,80 доларів США станом на 30.06.2016.

Представник відповідача позов не визнав, заперечив проти його задоволення, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що відповідач не отримував від позивача коштів у вказаному розмірі згідно договору від 04.06.2015, а тому відсутні підстави вважати договір між сторонами від 04.06.2015 укладеним.

18.04.2017 позивач через канцелярію суду подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 177 448 грн. 88 коп., що еквівалентно 7140,80 доларів США станом на 30.06.2016, 3% річних в розмірі 5 775 грн. 56 коп. та інфляційні втрати в розмірі 25 223 грн. 54 коп.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивача, думку представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Судом встановлено і представником відповідача не заперечувалось, що 04.06.2015 ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Булгаковський» в особі директора Івахно Л.Ю. був підписаний Договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець перерахував Позичальнику у користування грошові кошти в розмірі 150 000 грн., що є еквівалентом 7140,8 доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент укладення даного договору (1долар США=21,006грн.), а Позичальник зобов'язується повернути суму грошових коштів, еквівалентну 7140,8 доларів США, зазначену в п.1 договору, переведену в національну валюту України гривню згідно валютного курсу Національного банку України на момент повернення коштів до 30.06.2016.

Відповідно до п.12 вказаного Договору сторони визначили, що Договір вважається укладеним з моменту перерахування Позикодавцем грошей Позичальнику.

Разом із тим, представник відповідача заперечив факт укладення 04.06.2015 між сторонами вказаного Договору та передачі позивачем грошових коштів в розмірі 150 000 грн. 00 коп. відповідачу шляхом перерахування їх на рахунок відповідача, посилаючись на те, що позивач не перераховував відповідачу грошові кошти в розмірі 150 000 грн. 00 коп. згідно Договору позики від 04.06.2015.

Надані позивачем копії квитанцій №0.0.416250297.1 від 30.07.2015 на суму 40 000 грн. 00 коп. та №0.0.415632034 від 28.07.2015 на суму 11 0000 грн. 00 коп. на підтвердження перерахування позивачем коштів у розмірі 150 000 грн. 00 коп. відповідачу згідно договору від 04.06.2015 судом не приймаються до уваги, оскільки у графі «призначення платежу» вбачається, що сума в розмірі 40 000 грн. 00 коп. та сума в розмірі 110 000 грн. були перераховані відповідачу як фінансові допомоги згідно договору 28-07 від 28.07.2015. (а.с.7,8) Інших даних та належних доказів, які б підтверджували перерахування коштів у розмірі 150 000 грн. згідно Договору від 04.06.2015 суду не надано і такі дані матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.77, ст. 80 ЦПК України докази мають бути належними та достатніми.

Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи надані позивачем в матеріалах справи єдині письмові докази - копію Договору позики від 04.06.2015 та копії квитанцій №0.0.416250297.1 від 30.07.2015 на суму 40 000 грн. 00 коп. та №0.0.415632034 від 28.07.2015 на суму 110 000 грн. 00 коп. вважає ці дані недостатніми та неналежними доказами в розумінні ст. ст. 77,80 ЦПК України, які підтверджують укладення 04.06.2015 між сторонами Договору позики, передачі позивачем грошових коштів в розмірі 150 000 грн. 00 коп. відповідачу та отримання останнім цих грошових коштів, оскільки вказані обставини, мають бути підтверджені іншими засобами доказування відповідно до вимог чинного законодавства.

За вказаних обставин, суд надходить до висновку, що належних, допустимих та достатніх доказів укладення 04.06.2015 між сторонами Договору позики суду не надано і такі дані в матеріалах справи відсутні, а тому вважає відсутніми підстави стверджувати про виникнення грошового зобов'язання у відповідача перед позивачем на підставі договору позики від 04.06.2015.

Виходячи з вищевикладеного, судом не встановлено і позивачем не доведено наявність обставин, на які посилається у своєму позові позивач, зокрема: не доведено укладення 04.06.2015 між сторонами Договору позики та передачі позивачем грошових коштів в розмірі 150 000 грн. 00 коп. відповідачу.

Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, ст.76-80, ст.ст.263, 264, 266, 268, 273, ст.ст.352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Булгаковський» про стягнення заборгованості - відмовити.

Повне рішення суду буде складено 02 січня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва.

Суддя Печерського

районного суду м. Києва К.О. Москаленко