У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

02 серпня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просить визнати удаваним договір дарування 19/100 частини квартири АДРЕСА_1, укладений 16 січня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. та перевести на нього права і обов'язки покупця за фактично укладеним договором купівлі-продажу 9/100 частини квартири АДРЕСА_1.

Також, у серпні місяці 2017 року до суду надійшли заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в яких він просить накласти арешт на 19/100 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5 на підставі договору дарування частини квартири від 06.09.2006 року посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 1242 та заборонити ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження частки вказаної квартири, а також передавати спірне майно в іпотеку чи закладати під заставу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 серпня 2017 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леончук Ірина Аркадіївна про визнання договору дарування удаваним та переведення прав і обов'язків покупця.

Ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 19 серпня 2017 року та 21 серпня 2017 року заяви позивача про забезпечення позову - залишено без задоволення.

05 вересня 2017 року, ОСОБА_1 втретє звернувся до суду із аналогічною заявою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.09.2017 року позивачу було відмовлено у забезпеченні позову.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.11.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05.09. 2017 року скасовано, а питання передано на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

У провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва справу передано 26 грудня 2017 року.

За положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи прийшов до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За положеннями ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки позивачем не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п. 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153, 259-260, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

С у д д я :