Справа № 461/3409/17
Провадження № 2/461/1039/17
УХВАЛА

18.05.2017 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Державного підприємства «Західний експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

16.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Державного підприємства «Західний експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, в якому просить визнати протиправним та скасування рішенняТруби ОСОБА_4 державного реєстратора Державного підприємства «Західний експертно-технічний центр Держпраці» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29712177 від 23.05.2016 року про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на нежитлові приміщення загальною площею 149,5 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Таманська, 4/1.

Одночасно з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт та заборонити вчиняти дії щодо відчуження нежитлових приміщень, загальною площею 149,5 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Таманська, 4/1, реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01, що належать ОСОБА_3 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 16.05.2017 року він звернувся до Галицького районного суду м.Львова з вищевказаним позовом. Вважає, що з метою забезпечення можливості виконання майбутнього судового рішення у справі та з метою захисту своїх прав необхідно накласти арешт на вищевказане майно та заборонити його відчуження. Просить заяву задоволити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову належить задоволити частково, з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК України).

Частиною 2 статті 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Нормою ч.3 ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно з роз'ясненням п.10 зазначеної вище постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Так, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Таманська, 4/1.

Встановлено, що право власності на ці приміщення зареєстровані за третьою особою ОСОБА_3 на підставі рішення Галицького районного суду м.Львова від 20.05.2014 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 14.10.2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.05.2017 року.

Окрім того, згідно ч.1 ст.6 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; субєкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані субєкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Частиною першою ст.9 цього Закону визначено, що до повноважень субєктів державної реєстрації прав належить: забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ, а також здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Акредитовані субєкти можуть здійснювати визначені у частині першій цієї статті повноваження в повному обсязі або здійснювати їх виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі договору з субєктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом.

У свою чергу ч.2 ст.9 вищевказаного Закону передбачено, що акредитовані субєкти можуть здійснювати визначені у частині першій цієї статті повноваження в повному обсязі або здійснювати їх виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі договору з субєктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний виконавець, приватний виконавець у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Таким чином, зважаючи на те, що на момент звернення позивача з заявою про забезпечення позову суд не має можливості пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову належить задоволити частково, а саме в частині заборони органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим субєктам як субєктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), відчужувати нежитлові приміщення, загальною площею 339,3 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Таманська, 4/1іншому власнику, з метою недопущення в майбутньому невиконання чи утруднення виконання рішення у даній справі, оскільки існують обґрунтовані підстави вважати, що третя особа може вжити заходів до відчуження вищевказаного нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 60, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову задоволити частково.

Заборонити органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим субєктам як субєктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), відчужувати нежитлові приміщення, загальною площею 339,3 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Таманська, 4/1.

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Адреси сторін: позивач ОСОБА_1 79019, м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 57/9; відповідач державний реєстратор Державного підприємства «Західний експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_2 79000, м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 233а; третя особа ОСОБА_3 79034, м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 57/10.

Інші відомості, передбачені ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.

Копію ухвали скерувати до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (м.Львів, пр. Чорновола, 39) для виконання.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Зубачик Н.Б.