Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2785/17
У Х В А Л А
19 травня 2017 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дмитренко А. М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову по справі № 357/2785/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , польова пошта НОМЕР_2 , 3-я особа: Києво-Святошинський районний військовий комісаріат, про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: транспортного засобу автомобіля DAF TE 47 XS 2001 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , в якій просить суд вжити заходи по забезпеченню позову та до розгляду справи по суті накласти арешт на вказаний транспортний засіб; також заборонити посадовим особам військової частини НОМЕР_1 , польова пошта НОМЕР_2 Міністерства оборони України, вчиняти будь-які дії щодо переведення вказаного транспортного засобу в іншу військову частину, відчуження на користь третіх осіб, використання поза межами знаходження військової частини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування даної заяви заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити або взагалі позбавити позивача можливості захистити його права, призведе до додаткових матеріальних затрат та ускладнить відновлення становища, що існувало до порушення законних прав позивача, може спричинити неможливість виконання рішення суду в майбутньому, оскільки попередні дії відповідача свідчать про те, що відповідач якомога швидше оформлює всі необхідні документи по передачі автомобіля в розпорядження інших військових частин, на користь іншої юридичної особи, що змусить позивача в подальшому пред`являти нові позови про витребування цього майна.

За ухвалою суду від 23.03.2017 року відкрито провадження по даній справі.

За ч.3 ст.151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказується на те, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

А як роз`яснено в п.4 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Як зазначено вище в ухвалі, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд витребувати у відповідача - в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України належний йому автомобіль марки ДАФ 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та передати йому цей транспортний засіб.

Факт належності спірного транспортного засобу позивачу підтверджується доданими до позовної заяви документами.

Про те, що між сторонами існує спір, свідчать письмові заперечення відповідача та 3-ї особи проти позову.

А тому суд вважає, що невжиття заходів забезпечення даного позову може дійсно призвести до утруднення виконання можливого рішення по справі в разі передання спірного транспортного засобу іншій юридичній особі.

Враховуючи все наведене та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:
Заяву задовольнити частково.

Забезпечити позов по справі, наклавши арешт на транспортний засіб автомобіль DAF TE 47 XS 2001 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 та заборонивши посадовим особам військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України /польова пошта НОМЕР_2 / вчиняти будь-які дії щодо переведення цього транспортного засобу в іншу військову частину, відчуження на користь третіх осіб.

Ухвала про забезпечення позову підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. М. Дмитренко