РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9619/17

пр. № 2/759/4309/17

13 жовтня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3, про звільнення майна з-під арешту, третя особа - Дванадцята Київська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 в червні 2017 року заявили позов про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_2, що був накледений постановами ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 05.10.2006 року № 1192/4, № 1193/4, № 1194/4.

Позов мотивовано тим, що наявність обтяження перешкоджає позивачам прийняти спадщину після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме частки в праві власності на арештовану квартиру, відповідач же відмовляється зняти обтяження, через відсутність виконавчого провадження в межах якого таке обтяження було накладене.

Позивачі подали заяви, за якими на вимогах позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідачі та третя особа своїх представників в суд не направили, заперечень до позову не надходило.

Оскільки, у справі достатньо даних про права і взаємини сторін, то суд знаходить за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Судом встановлено таке.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що видане Святошинською районною у місті Києві радою від 18.12.2006 року, квартира АДРЕСА_2, належить на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в рівних частках.

Державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 6 996 грн., було накладено арешт на майно боржника, в тому числі і на належну йому частку квартири за адресою: АДРЕСА_2, про що 05.10.2006 року була винесені постанови № 1192/4, № 1193/4, № 1194/4.

Відомості про обтяження з посиланням на постанови державного виконавця 13.10.2006 року були внесені Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами № 3887667, № 3887780, №3887727, на що вказує відповідний витяг з реєстру.

Як вбачається із матеріалів справи, заборгованість було погашено у повному розмірі, що підтверджується квитанціями.

Після смерті ОСОБА_4, відкрилася спадщина, яку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли, як спадкоємці першої черги, оскільки померлий не лишив заповіту.

Проте державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М. відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із наявністю вищезазначених обтяжень, накладених Святошинський ВДВС РУЮ у м. Києві.

Позивачі звернулися до Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, із заявою про зняття арешту зі спадкового майна, проте отримала відмову, мотивовану тим, що згідно інформації із ЄДРВП ідентифікувати провадження не має можливості, виконавче провадження відносно нього знищено за закінченням терміну зберігання.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 27 серпня 1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" роз'яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним та при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист.

Згідно зі статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин та вимог закону, з урахуванням того, що ОСОБА_4 на час смерті не мав боргових зобов'язань, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та можливість його задоволення.

Питання розподілу судових витрат позивачами не порушувалось.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3, третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2, що накладений постановами державного виконавця від 05.10.2006 року №№ 1192/4, 1193/4, 1194/4, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за номерами 3887667, 3887780, 3887727.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий М.Ф. Сенько