Номер провадження: 22-ц/785/7610/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_4на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2017 року про повернення позовної заяви,

встановила:

У червні 2017 р. ОСОБА_4 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду Одеси від 04.07.2017 р. позовну заяву ОСОБА_4 повернуто позивачеві для подання до належного суду.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду. Посилається на те, що ухвалу постановлено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_5 у судове засіданні не зявився. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомив. Письмових заперечень на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надав.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка в судове засідання сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Повертаючи позов, Приморський районний суд м. Одеси виходив з того, що справа не підсудна цьому суду. Підстави для застосування ст. 110 ЦПК України відсутні, оскільки заявлені вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, а не про стягнення аліментів (а. с. 4).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду не можна. Цих висновків суд дійшов передчасно, з порушенням норм процесуального права.

У позові (а. с. 2 2 зворотня сторона) ОСОБА_4 визначила відповідача ОСОБА_5, зареєстроване місце проживання якого вказала Черкаська область, Уманський район, с. Юрківка, вул. Леніна, 100. Предметом позову є - стягнення додаткових витрат на малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтями 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місце перебування фізичної особи адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців за рік.

Місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в України, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

За загальним правилом, передбаченим ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановлену порядку місцем її перебування.

Позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 1. ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Частиною 2 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Стаття 185 СК України, якою передбачено стягнення додаткових витрат на дитину, знаходиться в Главі 15 «Обовязок матері, батька утримувати дитину та його виконання», якою врегульовані аліментні правовідносини батьків відносно дитини.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що на вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини розповсюджуються ті ж самі правила підсудності справи, що і справи про стягнення аліментів. Предявлення позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини тільки за зареєстрованим місцем проживання чи перебування відповідача звужує права позивача по такій справі по зрівнянню з позивачем за вимогами про розірвання шлюбу за однакових обставин знаходження на утриманні позивача дитини.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох робочих днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суд, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі.

В матеріалах справи міститься довідка відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а. с. 3), відповідно до якої ОСОБА_5 зареєстрованим (знятим з реєстрації) в м. Одесі та Одеській області не значиться. Разом з тим, довідки відповідного органу за місцем реєстрації проживання чи перебування ОСОБА_5, яку вказала позивачка, матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає, що за встановлених обставин керуватися тільки відомостями, які містяться у позові не можна. Висновок суду першої інстанції про те, що справа підсудна іншому суду є помилковим. Оскаржена ухвала про повернення позову постановлена з порушенням норм процесуального права.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені оскарженої ухвали є обґрунтованими.

Доводи та вимоги апелянта про направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду не засновані на положеннях ст. ст. 307, 312 ЦПК України, а тому є неспроможними.

Таким чином, апеляційна скарга є частково обґрунтованою, підлягає частковому задоволенню.

За правилами п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок встановлений для його вирішення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що внаслідок порушення вищевказаних норм матеріального та процесуального права був порушений порядок вирішення питання про відкриття провадження у справі, що призвело до його неправильного вирішення, колегія судів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення позову підлягає скасуванню.

Питання, повязане з відкриттям провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, необхідно передати до Приморського районного суду м. Одеси на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2017 року про повернення позовної заяви - скасувати.

Питання, повязане з відкриттям провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, - передати до Приморського районного суду м. Одеси на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3