У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання - Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 11 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 11 січня 2017 року в задоволені позову ОСОБА_3 до державного підприємства "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження" про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що звільнення у зв'язку із змінами істотних умов праці, може бути визнаним законним тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність таких змін.

Тобто, зміна істотних умов праці є лише наслідком змін в організації виробництва та праці й лише за наявності останніх допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.

Відповідачем надано протокол № 4 оперативної наради керівників підприємств, установ та організацій зони відчуження від 10.03.2016 року в якому головуючим прийнято рішення про надання керівниками підприємств пропозицій щодо переміщення персоналу який безпосередньо не задіяний на роботах по виконанню фізичних обсягів за бюджетними програмами за межі зони відчуження (АДРЕСА_1 зі змінами істотних умов праці. Термін - до 17.03.2016 (п. 1.3).

На дату підписання наказу № 37-ос від 16.08.2016 "Про припинення трудового договору" розпорядчого документу (наказ, розпорядження, доручення тощо) Уповноваженого органу управління підприємством - Державного агентства України з управління зоною відчуження немає. Тобто відповідач аргументує видачу наказу № 55 від 06.06.2016 року "Про зміну в організації виробництва та праці" рядом доручень Уповноваженого органу не маючи документів розпорядчої діяльності.

Відповідно до Статуту ДП "ЦОТІЗ" затвердженого наказом ДАЗВ № 89 від ____________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 555/1879/16-ц Головуючий в суді І інстанції - Мельничук Н.В.

Провадження № 22-ц/787/368/2017 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

09.07.2013 п. 1.3 зазначено місце знаходження підприємства: АДРЕСА_2. Таким чином, зміна істотних умов праці при зміні адреси робочого місця є переведенням на роботу в іншу місцевість до іншого підприємства.

Державне агентство України з управління зоною відчуження не має відокремлених підрозділів. ДП "ЦОТІЗ" лише належить до сфери управління ДАЗВ. Отже, працівники ДП "ЦОТІЗ" можуть бути лише відрядженими до м. Київ за юридичною адресою ДАЗВ.

Пояснює, що не відмовлялася від продовження роботи, а не погодилась на переведення в іншу місцевість зі змінами істотних умов праці, так як підприємство залишалось за юридичною адресою АДРЕСА_2, а переносилось тільки робоче місце до іншої юридичної особи, що є неправомірним.

Помилковим є висновок суду, що перебуваючи на посаді керівника групи планування і аналізу фінансово-економічної діяльності відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці ДП "ЦОТІЗ" вона працювала в особливо шкідливих умовах праці.

Крім того, згідно наказу № 154-В по ДП "ЦОТІЗ" від 16 червня 2016 року їй надана щорічна відпустка на 56 календарних днів з 21 червня 2016 року по 16 серпня 2016 року.

Згідно ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

В порушення зазначеної норми її звільнено 16 серпня 2016 року, тобто в період перебування у щорічній відпустці, а тому таке звільнення є незаконним.

Наказ про припинення трудового договору на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України прийнятий 16 серпня 2016 року, тобто до закінчення двохмісячного терміну повідомлення про наступну зміну істотних умов праці.

Також поза увагою суду залишились порушення відповідачем вимог Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", стаття 11 якого забороняє переведення працівника похилого віку і працівника передпенсійного віку з одного робочого місця на інше без його згоди, якщо при цьому змінюються істотні умови праці.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 27 січня 2014 року була прийнята на посаду керівника групи планування і аналізу фінансово-економічної діяльності відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці Державного підприємства "Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження", згідно наказу № 96-ос від 27 січня 2014 року про прийняття на роботу.

Відповідно до вищезазначеного наказу ОСОБА_3 була прийнята на роботу з особливо шкідливими умовами праці, тривалість робочого дня (тижня) - 36 год. (а.с. 82).

Згідно наказу № 47 від 27.05.2015 року "Про результати атестації робочих місць за умовами праці", яким затверджено Перелік посад (робіт) з особливо шкідливими умовами праці ДП "ЦОТІЗ", посада керівника групи планування і аналізу фінансово-економічної діяльності відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці належить до посад (робіт) з особливо шкідливими умовами праці (а.с. 164).

06 червня 2016 року директором ДП "ЦОТІЗ", у зв'язку з виробничою необхідністю, обумовленою дорученням Голови ДАЗВ, було видано наказ № 55 від 06.06.2016 року "Про зміни в організації виробництва та праці", п.1 якого передбачає внесення змін в організацію виробництва і праці підприємства, а саме: поетапно, починаючи з квітня 2016 року, вивести частину персоналу, який безпосередньо не задіяний на роботах по виконанню фізичних обсягів за Бюджетними програмами, за межі зони відчуження зі змінами істотних умов праці. Перший етап: працівники відділу розробки та підтримки інформаційних систем служби інформації та зовнішніх зв'язків, відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці, відділу документального та організаційного забезпечення (а.с. 70).

Згідно наказу "Про внесення змін до штатного розпису" від 16.06.2016 № 59 змінено умови праці з особливо шкідливих умов праці на нормальні умови праці з розташуванням робочих місць за юридичною адресою ДАЗВ:АДРЕСА_3 для ряду штатних посад в ДП "ЦОТІЗ", зокрема і посади керівника групи планування і аналізу фінансово-економічної діяльності відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці, яку обіймала ОСОБА_3 (а.с. 71).

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу ( ч. 4 ст. 32 КЗпП України).

Як вбачається із заяви від 02.08.2016 року, поданої ОСОБА_3 директору ДП "ЦОТІЗ", вона не погодилася на переведення в іншу місцевість із змінами істотних умов праці (а.с. 15).

Згідно наказу № 37-ос "Про припинення трудового договору" від 16.08.2016 року ОСОБА_3 звільнено з посади керівника групи планування і аналізу фінансово-економічної діяльності відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці ДП "ЦОТІЗ" на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України - відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці (а.с. 16).

Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо).

Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці (правова позиція, висловлена ВСУ у справі №6-2748цс15 постанова від 23.03.2016р).

Як вбачається із наявних у матеріалах справи доказів: наказ директора ДП "ЦОТІЗ" від 06 червня 2016 року № 55 "Про зміни в організації виробництва та праці"; наказ директора ДП "ЦОТІЗ" "Про внесення змін до штатного розпису" від 16.06.2016 № 59; службова записка начальника Відділу економіки та фінансів ДП "ЦОТІЗ" від 25.05.2016 року голові Державного агентства України з управління зоною відчуження; протокол № 4 оперативної наради керівників підприємств, установ та організацій зони відчуження від 10.03.2016 року; лист голови ДФС від 20.07.2016 року № 07-12/527, - в ДП "ЦОТІЗ" відбулися зміни в організації виробництва і праці, що мало своїм наслідком зміну істотних умов праці ОСОБА_3 з особливо шкідливих на нормальні з виведенням її робочого місця за межі зони відчуження.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що звільнення позивачки було проведено в період її перебування у відпустці, а також до закінчення двохмісячного терміну повідомлення про наступну зміну істотних умов праці спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до повідомлення (попередження) про наступну зміну істотних умов праці від 16 червня 2016 року керівник групи планування і аналізу фінансово-економічної діяльності відділу планування і аналізу економічної діяльності та організації праці ДП "ЦОТІЗ" ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України та на підставі наказу по підприємству від 16.06.2016 року № 59 була повідомлена, що для її посади змінюються умови праці з особливо шкідливих умов праці на нормальні умови праці, у зв'язку з чим її робоче місце буде знаходитись за адресою: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26 (а.с. 14).

Із вказаним попередженням позивач була ознайомлена 16.06.2016 року, що підтвердила особистим підписом.

Таким чином, роботодавцем дотримано, закріплений ч. 3 ст. 32 КЗпП України, строк повідомлення про зміну істотних умов праці.

Згідно ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Статтями 40, 41 КЗпП України визначено підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Згідно наказу № 37-ос про припинення трудового договору від 16.08.2016 року ОСОБА_3 звільнено за пунктом 6 ст. 36 КЗпП України, яким встановлено окрему підставу для припинення трудового договору - відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Таким чином, ОСОБА_3 звільнено не з ініціативи власника (ст.ст. 40,41 КЗпП України), а у зв'язку із відмовою працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці (п. 6 ст. 36 КЗпП України).

Згідно наказу ДП "ЦОТІЗ" № 154-В "Про надання відпустки" від 16.06.2016 року ОСОБА_3 надано відпустку з 21 червня 2016 року по 16 серпня 2016 року тривалістю 56 календарних днів.

В період перебування у відпустці, а саме 02 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до ДП "ЦОТІЗ" із заявою про відмову від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмову від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Отже, звільнення ОСОБА_3 16 серпня 2016 року - в останній день відпустки відбулося без порушення її трудових прав та ст. 3 ЗУ "Про відпустки".

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Судом першої інстанції під час вирішення спору правильно визначено характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами правильно визначено закон, який підлягає застосуванню до цих правовідносин та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання нею чинності.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

М.П. Григоренко