РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

під головуванням судді - Ореховської К.Е.

при секретарі - Шкіндер І.М.

з участю представника позивача відповідача ОСОБА_1

представника відповідача позивача ОСОБА_2

відповідача- Кундрюцкова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договорами про надання споживчих кредитів, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені , та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання недійсними договорів про надання споживчого кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, з подальшим його уточненням, в якому просить стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 011З в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код Банку 09807750) з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року в розмірі 55 128,74 доларів США, з яких: 49 589,61 доларів СІІІА - кредитна заборгованість; 5 118,57 доларів СІІІА. - заборгованість по процентам; 2 370,86 гри. - пеня за прострочення сплати кредиту; 2 603,15 гри. - пеня за прострочення сплати процентів. Стягнути на користь Публічного акціонерною товариства «УкрСиббанк», (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, Банку 09807750) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01 квітня 2008 року в розмірі 41 869,17 доларів США, з яких: 38 231,03 доларів СІІІА- кредитна заборгованість; 3 298,95 доларів США - заборгованість по процентам; 2 360,80 гри. пеня за прострочення сплати кредиту; 1 650,83 гри. - пеня за прострочення сплати процентів. Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк () суму сплаченого судового збору в сумі 3654 грн..

В обґрунтування позову покликаються на те, що 25 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 59 800,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 21 вересня 2037 року згідно графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,9 % річних. Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися помісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором-1, між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №144366 від 25 вересня 2007 року.

Крім того, 01 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 44 910,00 доларів США (сорок чотири тисячі дев'ятсот десять доларів США 00 центів), а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 30 березня 2038 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12, 35% річних. Відповідно до додатку №1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п.1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки №193575 від 01 квітня 2008 року. Відповідно до п. 1.1. договорів поруки, поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору-1 та кредитного договору-2. Проте свої зобовязання за договором відповідачі належним чином не виконали, у звязку з чим у позивача виникло право на звернення до суду з вимогами про стягнення коштів за договорами.

ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» з подальшим його уточненням, в якому просить визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту №0 від 25.09.2007 р. та Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 01.04.2008 р. укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та ОСОБА_5.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Банк не дотримав та грубо порушив імперативні вимоги діючого законодавства України та приписи НБУ, які визначені законом як істотні та є необхідні для даного виду договорів, а саме: не виконав вимоги щодо дотримання істотних умов договору, щодо надання Позичальнику обєктивної, повної і всебічної інформації, про умови кредиту під час укладення договору про надання споживчого кредиту забезпеченого заставою, які є істотним для такого виду договорів, а також те, що Банк в умовах кредитного договору, приховав фактичне значення реальної процентної ставки та фактичне значення подорожчання кредиту, які суттєво відрізняються від тієї реальної процентної ставки за користування кредитом та того розміру подорожчання кредиту, які були обумовлені та узгоджені між сторонами кредитних правочинів в їх умовах, що свідчить про введення Банком в оману ОСОБА_3 За таких обставин просить суд визнати кредитні договори недійсними.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року в розмірі 55 128,74 доларів США, з яких: 49 589,61 доларів СІІІА - кредитна заборгованість; 5 118,57 доларів СІІІА. - заборгованість по процентам; 2 370,86 гри. - пеня за прострочення сплати кредиту; 2 603,15 гри. - пеня за прострочення сплати процентів. Стягнути на користь Публічного акціонерною товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01 квітня 2008 року в розмірі 41 869,17 доларів США, з яких: 38 231,03 доларів СІІІА- кредитна заборгованість; 3 298,95 доларів США - заборгованість по процентам; 2 360,80 гри. пеня за прострочення сплати кредиту; 1 650,83 гри. - пеня за прострочення сплати процентів. Стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_5 про визнання недійсними Договір про надання споживчого кредиту №0 від 25.09.2007 р. та Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 01.04.2008 р., представник позивача зазначив, що оскаржувані договори містять всю необхідну інформацію, яка передбачена Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168 в тому числі і абсолютне значення подорожчання кредиту та значення реальної процентної ставки. Тобто, Кредитні договори відповідають умовам п.4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діяла на час укладення спірних кредитів. Просив відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Підтримав зустрічний позов з підстав викладених в позовній заяві, просив його задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав та зазначив, що він гроші в банку позичав по іншому курсу долара.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінюючи долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що 25 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 59 800,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 21 вересня 2037 року згідно графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,9 % річних.

Відповідно до додатку №1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися помісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором-1, між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №144366 від 25 вересня 2007 року.

Крім того, 01 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 .

Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 44 910,00 доларів США (сорок чотири тисячі дев'ятсот десять доларів США 00 центів), а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 30 березня 2038 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12, 35% річних.

Відповідно до додатку №1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п.1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки №193575 від 01 квітня 2008 року.

Відповідно до п. 1.1. договорів поруки, поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі за невиконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору-1 та кредитного договору-2.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Згідно cт. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання.

Відповідач ОСОБА_3 умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконувала, у зв»язку з чим, наявна заборгованість. Оскільки розрахунок заборгованості проведений позивачем у відповідності до умов договору, він приймається судом до уваги.

Заборгованість ОСОБА_3, за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року становить 55 128,74 доларів США, з яких: 49 589,61 доларів СІІІА - кредитна заборгованість; 5 118,57 доларів СІІІА. - заборгованість по процентам; 2 370,86 гри. - пеня за прострочення сплати кредиту; 2 603,15 гри. - пеня за прострочення сплати процентів; за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01 квітня 2008 року в розмірі 41 869,17 доларів США, з яких: 38 231,03 доларів СІІІА- кредитна заборгованість; 3 298,95 доларів США - заборгованість по процентам; 2 360,80 гри. пеня за прострочення сплати кредиту; 1 650,83 гри. - пеня за прострочення сплати процентів.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 порушила зобов'язання перед банком, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь банку кредитну заборгованість.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Правовідносини між сторонами врегульовано кредитним договором і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Відповідно до статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Підставою, що стало причиною введення відповідача ОСОБА_3 в оману при укладанні кредитного договору, як вказав її представник, стало невідповідність кредитного договору вимогам ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Постанові НБУ №168 від 10.05.2007 року "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" (зареєстр. в Мінюсті України 25.05.2007 року за №541/13808), оскільки в графіку платежів, не було враховано понесені ОСОБА_5 витрати на оплату супутніх послуг, що значно підняло в ціні вартість кредиту та відсутність графіку платежів на весь строк кредитних зобов"язань.

Постановою Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", які розроблені у відповідності дост. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", затверджено форму детального розпису сукупної вартості кредиту та Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (надалі - Правила), а саме: відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", саме і тільки перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов"язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема:а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов"язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов"язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Окрім того, відповідно до ЗУ "Про захист прав споживачів" споживач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Цього зроблено не було, споживач кредитний договір підписала, отримала кредитні кошти розпорядилася ними на власний розсуд, сплачувала кредит згідно Графіку, а отже, визнавала в повному обсязі умови договору та погоджувалася з ними.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів, ОСОБА_3 добровільно виявила бажання скористатися послугами банку та укласти кредитний договір.

Суд вважає, що при укладенні умов договору про надання споживчого кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року та умов договору про надання споживчого кредиту № 0 від 01 квітня 2008 року ОСОБА_3 діяла вільно, виходячи з власних інтересів, прийняла рішення про вибір контрагента та про вступ з ним в договірні відносини, на власний розсуд з контрагентом визначила характер договору, який вони уклали, його умови (зміст), в тому числі розмір штрафних санкцій.

Крім того, з розрахунку заборгованості за Договором про надання споживного кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року та Договором про надання споживного кредиту № 0 від 01 квітня 2008 року вбачається, що ОСОБА_3, здійснювалося погашення кредиту та відсотків за користування кредитом згідно графіку погашення до жовтня 2011 року. Наведене дає підстави стверджувати, що волевиявлення ОСОБА_3, як учасника правочину, було вільним і відповідало її внутрішній волі.

Судом також встановлено, що спірні кредитні договори підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; ОСОБА_3 на момент укладення договорів не заявляла додаткових вимог щодо умов спірних договорів та в подальшому виконувала їх умови; Банк надав Позичальнику документи, які передували укладенню кредитних договорів, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатках до договору споживчого кредиту "Загальна вартість кредиту" та "Графік погашення кредиту", які підписані ОСОБА_5, міститься повна інформація стосовно умов кредитування.

Посилання ОСОБА_3 на те, що графіком платежів, не було враховано понесені нею витрати на оплату супутніх послуг, що значно підняло в ціні вартість кредиту, суд не приймає до уваги, оскільки Додатком №1 до Договору про надання споживного кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року та Додатком №1 до Договором про надання споживного кредиту № 0 від 01 квітня 2008 року встановлено графік платежів, де платежі по тілу кредиту, по відсотках визначені в доларах США.

Повертаючись до обставин даної справи, Суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 підписано Договори про надання споживчого кредиту із вказаними вище додатками та детальним розписом сукупної вартості кредиту, що свідчить про її обізнаність про умови кредитування, про вартість кредиту та інші супутні послуги та тарифи, а також безспірно вбачається, що позивач добровільно вчиняла дії щодо отримання банківського кредиту в іноземній валюті.

Згідно висновку за результатами проведення судово-економічної експертизи від 06.01.2017 року №2088, яка проведена згідно наявних матеріалів, вбачається, що оформлення Банком інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту), під час укладення Договору про надання споживного кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року та Договору про надання споживного кредиту № 0 від 01 квітня 2008 року, виконано з недотриманням "Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" (затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.) та ЗУ "Про захист прав споживачів".

Відповідно вимог ст.212 ЦПК України, висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має грунтуватися на всебічному, повному й об"єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

На думку суду, приймаючи до уваги, те що розрахунок реальної відсоткової ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту банком здійснено станом на день укладення Договору про надання споживного кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року та Договору про надання споживного кредиту № 0 від 01 квітня 2008 року, а розрахунки експерта здійснені станом на 21.12.2015 року.

Висновок експерта базується на розрахунках, зроблених у національній валюті - гривні, у той час як валютою зобов"язання є іноземна валюта - долар США; курс гривні по відношенню до долара США не є сталим протягом всього часу користування кредитом, що не свідчить про обман позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України "Про Національний банк України" офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком України.

Частиною 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" визначено, що валютні курси встановлюються Національним банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

За змістом Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 496 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 листопада 2003 року за № 1094/8415, а також додатку № 1 до нього, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема: долару США, євро та швейцарського франку, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 не доведено факт обману та наявність умислу в діях відповідача, які впливають на вчинення правочину, тому суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Крім того суд зазначає, що не підлягає до задоволення клопотання представника позивача за первісним позовом про застосування строків позовної давності, у зв"язку з тим, що при вирішенні спору судом встановлено, що позовні вимоги за зустрічним позовом є безпідставними.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже підлягають до стягнення в з відповідачів на користь позивача сплачена сума судового збору.

На підставі викладеного, керуючись , ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договорами про надання споживчих кредитів, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені задоволити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 011З в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код Банку 09807750) з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року в розмірі 55 128,74 (пятдесят пять тисяч сто двадцять вісім доларів США 74 центи), (станом на проголошення рішення по офіційному курсу НБУ становить 1489578,56 грн.) з яких:

49 589,61 доларів СІІІ А - кредитна заборгованість;

5 118,57 доларів СІІІА. заборгованість по процентам;

2 370,86 гри. - пеня за прострочення сплати кредиту;

2 603,15 гри. - неня за прострочення сплати процентів;

Стягнути на користь Публічного акціонерною товариства «УкрСиббанк», (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, Банку 09807750) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01 квітня 2008 року в розмірі 41 869,17 доларів США (сорок одна тисяча вісімсот шістдесят девять доларів США 17 центів), ( станом на проголошення рішення по офіційному курсу НБУ становить 1131304,97 грн.) з яких:

38 231,03 доларів СІІІА- кредитна заборгованість;

З 298,95 доларів США заборгованість по процентам;

2 360,80 гри. пеня за прострочення сплати кредиту;

1 650,83 гри. - пеня за прострочення сплати процентів;

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк () суму сплаченого судового збору в сумі 3654 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним Договіру про надання споживчого кредиту №0 від 25 вересня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним товариством «УкрСиббанк» (код ЄДРПОУ 0980775), правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» () та ОСОБА_3 (код за ДРФО НОМЕР_1), та визнання недійсним Договір про надання споживчого кредиту №0 від 01 квітня 2008 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним товариством «УкрСиббанк» (код ЄДРПОУ 0980775), правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» () та ОСОБА_3 (код за ДРФО НОМЕР_1) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Ореховська