Справа № 318/2996/16-ц Номер провадження №2/318/156/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2017 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області

у складі головуючого судді: Комишньої Н.І.,

при секретарі Борисенко П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянка-Дніпровська цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Українадо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 12.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк та ОСОБА_1І було укладено кредитний договір № CNL-206/051/2008. 12.06.2009 р. між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, 12.02.2010 р було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору. Згідно умов договору позивач 12.09.2008 року здійснив видачу відповідачеві ОСОБА_1І кредитних коштів в сумі 18 000 доларів США на споживчі цілі. В якості забезпечення вказаного кредитного договору 12.09.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2Д було укладено договір поруки № SR-206/051/2008, та договір поруки з ОСОБА_3П за № SR - 206/051/2008/1. 10.12.2010 р. між ПАТ ОТП Банкта ТОВ ОТП Факторинг Україна було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. ПАТ ОТП Банк відступило, а ТОВ ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за кредитним договором № CNL-206/051/2008 від 12.09.2008 року та договорами поруки № SR-206/051/2008, № SR - 206/051/2008/1 від 12.09.2008 року в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором. Відповідно до п.п.1.1 частини № 2 кредитного договору банк надає позичальнику кредит в сумі та валюті, що зазначені в частині № 1 договору, позичальник зобовязується використати кредит та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобовязання. Згідно п.3 частини №1 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на підставі плаваючої процентної ставки, що складається із фіксованого відсотку у розмірі 5,99% річних та FIRD (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів), виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Відповідно до п.п.1.5.1 ч. 2 кредитного договору повернення частин кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені графіком платежів. Дата остаточного повернення кредиту 13.09.2021 року. Згідно п.п.4.1.1 кредитного договору позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожен день прострочення. Загальна заборгованість за тілом кредиту та відсотками станом на 24.10.2016 року становить18509,64 доларів США, а саме: 12753,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 327293,60 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 5756,02 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 147715,59 грн. сума заборгованості за відсотками; 99740,28 грн. сума нарахованої пені, що всього складає 574749,47 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 574749,47 грн. та сплачений судовий збір в сумі 8726,40 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повому обсязі, просить задовольнити.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1І, ОСОБА_2 позовні вимоги визнали частково.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, від нього не надходила заява про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк та ОСОБА_1І 12.09.2008 року було укладено кредитний договір № CNL-206/051/2008, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5-8), за яким ЗАТ ОТП Банк надав ОСОБА_1І кредит в сумі 18 000 доларів США на строк до 13.09.2021 року з плаваючою процентною ставкою (фіксований відсоток в розмірі 5,99% річних та FIRD (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів)).

В забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_1 12.09.2008 року між ЗАТ ОТП Банкта ОСОБА_2Д та ОСОБА_3 було укладено договори поруки (а.с.26,30).

12.06.2009 року між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк та ОСОБА_1І було укладено додатковий договір № 1, в якому встановлено було на період з 12.06.2009 року до 12.11.2009 року фіксовану процентну ставку 7% річних та FIRD, на період з 12.11.2009 року до повного виконання боргових зобов»язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка 6,94% річних та FIRD(а.с. 10-11).

12.02.2010 року між ПАТ ОТП Банк та ОСОБА_1І було укладено додатковий договір № 2, в якому встановлено було на період з 12.02.2010 року до 12.05.2010 року фіксовану процентну ставку 7,04% річних та FIRD, на період з 12.05.2010 року до 12.11.2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 15,47% річних, на період з 12.11.2010 року до повного виконання боргових зобов»язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка 7,97% річних та FIRD (а.с. 12-14).

10.12.2010 р. між ПАТ ОТП Банкта ТОВ ОТП Факторинг Україна було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. ПАТ ОТП Банк відступило, а ТОВ ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за кредитним договором № CNL-206/051/2008 від 12.09.2008 року та договорами поруки № SR-206/051/2008, № SR - 206/051/2008/1 від 12.09.2008 року в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 30.10.2012 року з відповідачів солідарно стягнуто станом на 28.10.2011 року заборгованість в сумі 17750,98 доларів США по тілу кредиту; 4202,95 доларів США відсотки за користування кредитом; 1608, 24 грн. пеня на прострочену заборгованість в розмірі 1% за кожен день прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем зроблений розрахунок заборгованості по кредитному договору № CNL-206/051/2008 від 12.09.2008 року станом на 24.10.2016 року: за тілом кредиту в сумі 12753,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 327293,60 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 5756,02 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 147715,59 грн.; нарахованої пені в сумі 99740,28 грн.

Враховуючи те, що заборгованість за тілом кредиту була стягнута з відповідачів рішенням суду від 30.10.2012 року, суд вважає, що в задоволенні вимог в цій частині необхідно відмовити.

Вимоги щодо стягнення заборгованості по відсоткам підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

З оглянутого в судовому засіданні рішення суду від 30.10.2012 року вбачається, що з відповідачів стягнуто заборгованість за відсотками станом на 28.10.2011 року в сумі 4202,95 доларів США.

Як вбачається з розрахунку, що мається в матеріалах справи, заборгованість по відсоткам зроблений за період з 25.01.2010 року по 13.11.2012 року та сума заборгованості складає 5756,02 доларів США (а.с. 9).

З урахуванням того, що рішенням суду з відповідачів вже була стягнута заборгованість по відсоткам станом на 28.10.2011 року, але позивачем при складанні розрахунку знову повторно включено цей період, тому з розрахунку необхідно вирахувати період стягнутої вже заборгованості за рішенням суду та стягнути за період, за який заборгованість нарахована, але не стягнута, тобто за період з 28.10.2011 року по 13.11.2012 року.

Відповідно до розрахунку, заборгованість за період з 25.01.2010 року по 01.02.2011 року складає: 1043,39 доларів США (425,53 дол. США +213,58 дол. США +404,28 дол. США).

Розрахунок включає період заборгованості з 01.02.2011 року по 12.02.2012 року, тому необхідно розрахувати суму заборгованості за період з 01.02.2011 року по 28.10.2011 року, який склається з 270 днів. 17750,98 дол. США (сума заборгованості за тілом кредиту, що була стягнута за рішенням суду від 30.10.2012 року) * 14,47 % ( процентна ставка, що застосовувалась в цей період відповідно до розрахунку заборгованості): 365 днів = 7,04 дол. США (сума заборгованості за відсотками за 1 день). 270 днів*7,04 дол. США = 1900,8 дол. США.

Отже, заборгованість за відсотками за період з 01.02.2011 року по 28.10.2011 року складає 1900,8 доларів США.

Сума відсотків, що була стягнута за рішенням суду від 30.10.2012 року складає 2944,19 дол. США ( 1043,39 дол. США сума заборгованості за період з 25.01.2010 року по 01.02.2011 року + 1900,8 дол. США сума заборгованості за період з 01.02.2011 року по 28.10.2011 року).

Таким чином, з відповідачів солідарно необідно стягнути суму заборгованості за відсотками за період з 29.10.2011 року по 13.11.2012 року в розмірі 2811,83 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 72151 грн. 55 коп. (2811,83 дол. США * 25,66 грн.) виходячи з наступного: 5756,02 дол. США (загальна сума заборгованості, що нарахована за відсотками відповідно розрахунку) - 2944,19 дол США (сума відсотків, що була стягнута за рішенням суду від 30.10.2012 року).

Крім цього, з відповідачів необхідно стягнути суму нарахованої пені в розмірі 99740 грн. 28 коп. за період з 24.10.2015 року по 24.10.2016 року.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частина 2 ст. 536 ЦК України регламентує, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання

Частина 1 ст. 550 ЦК України зазначає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 553 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання Боржником.

Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В своїй правовій позиції від 23 вересня 2015 року за № 6-1206цс15 Верховний Суд України зазначив, що виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Таким чином, с відповідачів необхідно солідарно стягнути суму заборгованості за відсотками в розмірі 72151 грн. 55 коп. та суму нарахованої пені в розмірі 99740 грн. 28 коп., а всього 171891 грн. 83 коп.

При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1), тому з урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідачів згідно ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суму 2578 грн. 38 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 536, 549-551, 553, 554, 599, 611, 631, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 88,169, 209, 213, 214, 215, 256 ч. 2 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, заборгованість в сумі 171891 (сто сімдесят одна тисяча вісімсот девяносто одна) грн. 83 коп. та судовий збір в сумі 2578 грн. 38 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н.І. Комишня