Справа № 299/1345/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Собослой Г.Г., Готра Т.Ю.,

секретарі: Чучка Н.В.,

за участі представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», на заочне рішення Виноградівського районного суду, яке ухвалене 18 вересня 2017 року суддею Бак М.Д. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 червня 2011 року в сумі 42988,72 грн.

В обгрунтування позову позивач вказав на те, що відповідно до укладеного з відповідачем договору № б/н від 30 червня 2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", які затверджені наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Договір, укладений з відповідачем, є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. Згідно Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі дванадцяти місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

За умовами даного договору, зокрема, згідно Умов та правил надання банківських послуг, він, позивач, отримав право зміни (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент.

Позивачем, нараховувалися відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами ОСОБА_4", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується "Правилами користування платіжною карткою". Положеннями Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни ОСОБА_4 та інших невід'ємних частин договору. Зокрема, можливість зміни розміру відсоткової ставки за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в Умовах та правилах надання банківських послуг.

Позивач, виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, що виявилося у наданні відповідачеві кредиту у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавала своєчасно грошові кошти на виконання умов договору, чим не виконала зобов'язання за договором. В результаті цього станом на 20.03.2017 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 42988,72 грн., з яких 1854,39 грн. - заборгованість за кредитом; 34706,06 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3905,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2023,27 грн. - штраф (процентна складова).

За таких обставин, а також враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань за договором, позивач, з метою захисту своїх законних прав Банк звернувся до суду.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 18 вересня 2017 року в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів факт укладення між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 30.06.2011 року договору приєднання, та з інших причин, а тому дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача кредитної заборгованості.

Проте, колегія суддів з висновком суду першої інстанції погодитись не може за таких обставин.

Судом вірно встановлено, що відповідно до укладеного з відповідачем договору № б/н від 30 червня 2011 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами ОСОБА_4 складає між нею та ОСОБА_4 Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, в даному випадку зміст кредитного договору від 30.06.2011 року було зафіксовано у декількох документах, а саме: в заяві позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг і ОСОБА_4.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 20.03.2017 року має заборгованість 42988,72 грн., яка складається з наступного: 1854,39 грн. - заборгованість за кредитом; 34706,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3905.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 2023,27 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки колегією суддів встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_3 своїх зобовязань належним чином не виконує, а саме не сплачує кредит та відсотки за його користування, тому з відповідачки ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість в розмірі 42988,72 грн., яка складається з наступного: 1854,39 грн. - заборгованість за кредитом; 34706,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3905.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 2023,27 грн. - штраф (процентна складова).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону.

Відповідно до ст.376 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.268, 374,376, ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Виноградівського районного суду від 18 вересня 2017 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.06.2011 року у сумі 42988,72 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29.12.2017 року.

Головуючий

Судді