Дата документу 19.12.2017
Справа № 2-120/11
Провадження № 4-с/334/13/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Кулікової Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся в суд зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1

Рішенням Ленінського районного суду від 25.08.2011 р. по справі № 2-120/11 з ОСОБА_2 (позичальника за кредитним договором №845-037 К від 15.03.2007р.) та ОСОБА_3 (поручитель за кредитним договором №845-037 К від 15.03.2007р.) було стягнуто заборгованість в розмірі 2 737 166,02 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2015р. по справі № 334/8597/14-ц в рахунок заборгованості за кредитним договором №845-037К від 15.03.2007р. в загальному розмір 9 244 604,88 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, 8-а) шляхом визнання права власності на даний предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та виселено з даного іпотечного житла осіб, які там зареєстровані та проживають, проте відстрочено виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На виконання рішення Ленінського районного суду від 25.08.2011 р. по справі № 2-120/11 по стягненню заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

28.07.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень правління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, яким відкрите в Ленінському ВДВС провадження було приєднано до виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає ПАТ «Мотор-Банк».

06.06.2016 року на адресу надійшла заява представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, з якої нам стало відомо, що за виконавчим провадженням по стягненню заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мотор-Банк» 20.01.2016р. здійснено опис та арешт житлового будинку, який розташовано за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, буд. 8-а, а також постановою від 11.02.2016р. призначено субєкта оціночної діяльності для проведення оцінки даного нерухомого майна. Такі дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області порушують права Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», тому ми змушені звернутися до суду.

В порушення вимог чинного законодавства головним державним відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_1 20.01.2016р. було складено акт опису та арешту майна від 20.01.2016р., яким було описано та арештовано майно, що знаходиться в іпотеці АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Про накладення арешту іпотеко держателя повідомлено не було. Дане майно є забезпеченням за кредитним договором, за яким за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2011 р. по справі № 2-120/11 було стягнуто заборгованість.

Таким чином дії виконавчої служби по проведенню у виконавчому провадженні дій, спрямованих на реалізацію іпотечного майна, що належить ОСОБА_2, для задоволення вимог іншого стягувана - ПАТ «Мотор-Банк», який не є іпотекодержателем, порушує права публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

Скаржник просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 по включенню в акт опису та арешту майна від 20.01.2016р. по боржнику ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме жилий будинок №8-а, що розташований за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, та земельну ділянку площею 0,0884 га, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, 8-а, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 : 04 :027 : 0052, яка належить ОСОБА_2 Зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 виключити з акту опису та арешту майна від 20.01.2016р. по боржнику ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме жилий будинок №8-а, що розташований за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, та земельну ділянку площею 0,0884 га, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, 8-а, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 : 04 :027 : 0052, яка належить ОСОБА_2 Зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 вчинити дії по виключенню з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження арештом обєктів нерухомого майна.

Представник скаржника в судове засіданні не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату і час був повідомлений належним чином.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ у Запорізькій області в судовому засіданні заперечувала проти скарги. Пояснила, що у проваджені перебуває два виконавчих листа (ВП № 50845859, ВП № 49730421) щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та на користь ПАТ «Мотор-Банк» на загальну суму 12 073 647,99 грн. Постановою в.о. начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.05.2016 року утворено виконавчу групу по виконанню зведеного виконавчого провадження № 51802834 щодо боржника ОСОБА_2 при відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, керівником виконавчої групи призначено головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_1

Актом опису та арешту майна № 49730421 від 20.01.2016 описано та арештовано нерухоме майно боржника, а саме: жилий будинок, загальною площею 207 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пров. Прямий, буд. 8 А. 20.01.2016 року на адресу ПАТ «Фінанси та кредит» направлено повідомлення (вимога) про складання акту опису та арешту заставного майна боржника та розяснено право звернення до суду про виключення майна з акту опису та арешту.

При здійсненні зведеного виконавчого провадження, в першу чергу будуть задовольнятись вимоги стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» як іпотекодержателя, а тому на даний момент спірний акт опису та арешт майна боржника жодним чином не порушує права позивача. До того ж відповідач вважає свої дії правомірними, посилаючись на частину 4 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема зазначає, що після акту опису та арешту майна, державний виконавець повинен повідомити іпотекодержателя про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями якщо державному виконавцю стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та повинен розяснити заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. В даному випадку відповідачем вказані вимоги закону були виконані.

Статтею 450 ЦПК України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши скаргу, заслухавши державного виконавця, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 15 березня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено договір про відкриття кредитної лінії №845-037К, за умовами якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію у сумі 150 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 14 відсотків річних.

15 березня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №845-0371, за умовами якого ОСОБА_2 (іпотекодавець) передає ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» (іпотекодержателю) нерухоме майно: жилий будинок №8-а, що розташований за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, загальною площею 207,0 кв.м. та житловою площею 106,0 кв.м., а саме: житловий будинок -літ. «А-2», гараж - літ. «Б», навіси - літ. «В,Г», замощення -II, паркани - №№1,3,5,6, ворота -№2, хвіртка №4, який належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 23 січня 2004 року, реєстровий номер №62; земельну ділянку площею 0,0884 га, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, 8-а, якій присвоєно кадастровий номер :04:027:0052, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №084341, виданого Запорізькою міською радою Запорізької області від 22 липня 2004 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2011 року у справі №2-120/11 позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено, з ОСОБА_2 (позичальника за кредитним договором №845-037 К від 15.03.2007р.) та ОСОБА_3 (поручитель за кредитним договором №845-037 К від 15.03.2007р.) було стягнуто заборгованість в розмірі 2 737 166,02 грн.

25 грудня 2012 року представником позивача було отримано копію рішення суду та два виконавчих листа.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2015 року у справі №334/8597/14-Ц (провадження №2/334/126/15) частково задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та в рахунок заборгованості за кредитним договором №845-037К від 15.03.2007р. в загальному розмір 9 244 604,88 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, 8-а) шляхом визнання права власності на даний предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та виселено з даного іпотечного житла осіб, які там зареєстровані та проживають, проте відстрочено виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

28 грудня 2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49730421 з виконання виконавчого листа №2-561/2010, видано 10 жовтня 2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ТОВ «Запорізький машинобудівний завод», ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Мотор-Банк» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 9 334 661,97 грн., стягувач - ПАТ «Мотор-Банк», боржник - ОСОБА_2.

28 грудня 2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №49730421, стягувач - ПАТ «Мотор-Банк», боржник - ОСОБА_2.

20 січня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області описано і накладено арешт на майно - жилий будинок №8-а, що розташований за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, про що складено Акт опису та арешту майна №49730421/2 від 20 січня 2016 року, та накладено арешт на майно - земельну ділянку площею 0,0884 га, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пров. Прямий, 8-а, якій присвоєно кадастровий номер :04:027:0052, - про що складено Акт опису та арешту майна №49730421/3 від 20 січня 2016 року.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 5 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За приписами частини 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

За правилами частини 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

У частині 1 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами, для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

За правилами частини 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

З аналізу наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» не вбачається прямої заборони державному виконавцю проводити опис та арешт заставленого майна боржника.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено необхідність повідомлення заставодержателя про накладення арешту на заставлене майно.

Визначено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Судом встановлено, що 20 січня 2016 року керівником виконавчої групи Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» надіслано Вимогу №737/1-03/4, у якій позивача повідомлялось про те, що на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 та перебуває в іпотеці ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» накладено арешт. У зазначеній вимозі повідомлено про право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з під арешту. Також вимогою зобовязано надати інформацію стосовно залишку заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи право державного виконавця проводити опис заставленого майна боржника і накладення на нього арешту, з подальшим обовязковим повідомленням заставодержателя, а також наявність зведеного виконавчого провадження, суд встановив, що право заявника не було порушено, оскільки рішення були прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, тому суд відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 447-451, 353, п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.