АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/6032/16-ц Головуючий суддя І інстанції Майстренко О. М.
Провадження № 22-ц/790/4168/17 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Національного банку України на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Данілбега Сіражудиновича до Науково-технічного приватного підприємства «ДІНАС» про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5звернулися до суду з позовом до Науково-технічного приватного підприємства «Дінас» про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували, що наприкінці 2003 р. Науково-технічне приватне підприємство «Дінас», як забудовник земельної ділянки загальної площі 1,4856 га, розташованої у м. Харкові, по вул. Академіка Павлова, 120, залучало до інвестування проекту з будівництва торговельного комплексу третіх осіб, з якими були укладені відповідні договори на участь у дольовому будівництві нежитлової будівлі під торговельний центр. Так, з ОСОБА_2 був укладений договір на участь у дольовому будівництві № 01/04-2004 від 07.04.2004 р. відповідно до умов якого останній зобовязався здійснити фінансування будівництва нежитлових приміщень 1-го поверху загальною площею 850,9 кв.м та нежитлових приміщень 4-го поверху загальною площею 756,8 кв.м, які розташовані в нежитловій пятиповерховій будівлі спірного торговельного центру у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 120. З ОСОБА_3 був укладений договір на участь у дольовому будівництві № 01/11-2004 від 18.11.2004р., відповідно до умов якого остання зобовязалася здійснити фінансування будівництва нежитлових приміщень 1-го поверху загальною площею 1110,6 кв.м, та нежитлових приміщень 2-го поверху загальною площею 322,7 кв.м, які розташовані в нежитловій шестиповерховій будівлі спірного торговельного центру у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 120. З ОСОБА_4 був укладений договір на участь у дольовому будівництві № 01/05-2005 від 12.05.2005р., відповідно до умов якого останній зобовязався здійснити фінансування будівництва нежитлових приміщень 3-го поверху загальною площею 291,4 кв.м, нежитлових приміщень 4-го поверху загальною площею 225,5 кв.м., нежитлових приміщень 5-го поверху загальною площею 846,1 кв.м, та нежитлових приміщень 6-го поверху загальною площею 196,0 кв.м. які розташовані в нежитловій шестиповерховій будівлі спірного торговельного центру у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 120. З ОСОБА_5 був укладений договір на участь у дольовому будівництві № 01/01-2004 від 27.01.2004р.. відповідно до умов яких останній зобовязався здійснити фінансування будівництва нежитлових приміщень 2-го поверху загальною площею 823,0 кв.м та нежитлових приміщень 3-го поверху загальною площею 757,9 кв.м, які розташовані в нежитловій пятиповерховій будівлі спірного торговельного центру у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 120.

Відповідно до умов зазначених договорів планувалося до 01.12.2005 року, здача обєкту будівництва в експлуатацію повинно було здійснитися відповідачем не пізніше «28» лютого 2005 року. В зазначені строки будівництво торгівельного центру завершено не було. Відповідачем було подовжено строки будівництва спірного торгівельного центу до 31.12.2008 р. У звязку з подовженням строків було укладено додаткові угоди, якими в договорах строк вводу спірного торговельного центру в експлуатацію був подовжений до 01 лютого 2009 року. У 2007 році будівництво вказаного торговельного центру було завершено, але для здачі (введення) торговельного центру в експлуатацію необхідно було підключити його до міських комунікаційних мереж. Зі слів адміністрації відповідача, згідно з отриманими постійними ТУ для підключення торговельного центру до мережі електропостачання необхідно було провести значну реконструкцію існуючих мереж електропостачання. Зазначені кошти в видаткову частину вартості будівництва від початку включені не були, що в свою чергу призвело до необхідності додаткового фінансування інвестиційного проекту. Пропозиція відповідача здійснити додаткове фінансування проекту з будівництва торговельного центру позивачами підтримана не була, у звязку з тим, що погоджуючись інвестувати свої кошти в будівництво торговельного центру, всі розраховували на одну вартість квадратного метру, а додаткове фінансування збільшувало цю вартість майже на 25% відсотків. Після довгих суперечок відповідач взяв на себе обовязок самостійно провести фінансування робіт з підключення торговельного центру до мереж електропостачання та здати торгівельний центр в експлуатацію до 01.10.2013 року, про що були укладені додаткові угоди. Обовязок по фінансуванню будівництва спірного торгівельного центру позивачами виконаний у повному обсязі. В свою чергу відповідач свого обовязку по здачі торгівельного центру в експлуатацію та передачі у власність позивачам у справі відповідних частин торгівельного центру і досі не виконав, чим порушив умови відповідних договорів на участь у дольовому будівництві та права позивачів як власників. Позивачі, виконавши у повному обсязі свої обовязки з інвестування будівництва відповідних частин спірного торговельного центру, вважають, що набули на ці частини майнові права, та право на реєстрацію за собою прав власності.

У звязку з цим, позивачі просили суд визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення № 1-15 1-го поверху загальною площею 850,9 кв.м,, нежитлові приміщення № 1-24 4-го поверху загальною площею 756,8 кв.м, що розташовані у нежитловій будівлі літ. КМ-5, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120, визнати за ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення № 1-21 1-го поверху загальною площею 1110,6 кв.м, та нежитлові приміщення № 1-19 2-го поверху загальною площею 322,7 кв.м, що розташовані у нежитловій будівлі літ. КЛ-6, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120, визнати за ОСОБА_4 право власності на нежитлові приміщення 1-22 3-го поверху загальною площею 291,4 кв.м, нежитлові приміщення № 1-14 4-го поверху загальною площею 225,5 кв.м., нежитлові приміщення 1-17 5-го поверху загальною площею 223,7 кв.м, та нежитлові приміщення 1-10 6-го поверху загальною площею 196,0 кв.м, що розташовані у нежитловій будівлі КЛ-6, та нежитлові приміщення № 1-34 5-го поверху загальною площею 622,4 кв м, що розташовані у нежитловій будівлі літ. КМ-5, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120, визнати за ОСОБА_5 право власності на нежитлові приміщення № 1-12 2-го поверху загальною площею 823,0 кв.м, нежитлові приміщення № 1-9 3-го поверху загальною площею 757,9 кв.м, що розташовані у нежитловій будівлі літ. КМ-5, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 06 червня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення № 1-15 1-го поверху загальною площею 850,9 кв.м,, нежитлові приміщення № 1-24 4-го поверху загальною площею 756,8 кв.м, що розташовані у нежитловій будівлі літ. КМ-5, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120, визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення № 1-21 1-го поверху загальною площею 1110,6 кв.м, та нежитлові приміщення № 1-19 2-го поверху загальною площею 322,7 кв.м, що розташовані у нежитловій будівлі літ. КЛ-6, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120, визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлові приміщення 1-22 3-го поверху загальною площею 291,4 кв.м, нежитлові приміщення № 1-14 4-го поверху загальною площею 225,5 кв.м., нежитлові приміщення 1-17 5-го поверху загальною площею 223,7 кв.м, та нежитлові приміщення 1-10 6-го поверху загальною площею 196,0 кв.м, що розташовані у нежитловій будівлі КЛ-6, та нежитлові приміщення № 1-34 5-го поверху загальною площею 622,4 кв м, що розташовані у нежитловій будівлі літ. КМ-5, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120, визнано за ОСОБА_5 право власності на нежитлові приміщення № 1-12 2-го поверху загальною площею 823,0 кв.м, нежитлові приміщення № 1-9 3-го поверху загальною площею 757,9 кв.м, що розташовані у нежитловій будівлі літ. КМ-5, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120.

В апеляційних скаргах ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Національний банк України ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг посилаються на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» та Національний банк України не були притягнуті до участі у справі, тоді як оскаржуваним рішенням зачіпаються їх права та інтереси, оскільки нерухоме майно, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120 є предметом іпотеки за договорами, укладеними між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ТОВ «Автомобільна компанія «Дінас» та між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» і Національним банком України.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволені позову необхідно відмовити.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

У в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (а аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Проте суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, згідно з яким суд повинен при проведенні попереднього судового засідання вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України).

Суд першої інстанції, розглядаючи спір про визнання права власності позивачів на спірне нерухоме майно, не вирішив питання про залучення ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» та Національного банку Українидо участі у справі, оскільки спірне нерухоме майно згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек знаходиться в іпотеці. (а.с.119-147).

Крім того, згідно іпотечного договору від 13.10.2014 року, укладеного між Національним банком України та ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» ці приміщення також знаходяться в іпотеці. (а.с.51-54 т.2).

Отже питання про склад осіб, які беруть участь у справі, судом залишилось не вирішеним.

Оскільки діюче цивільно-процесуальне законодавство не передбачає можливості залучення до участі у справі будь-яких сторін на стадії апеляційного провадження, у задоволенні позову необхідно відмовити з тих підстав, що рішенням суду вирішено питання про права та обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, к олегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Національного банку України задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Данілбега Сіражудиновича до Науково-технічного приватного підприємства «ДІНАС» про визнання права власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді