12 травня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Майдан С.І.
при секретарі: Кліментовській О.М.,
розглянувши в м.Херсоні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської територіальної громади, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання її спадкоємицею за законом четвертої черги спадкового майна ОСОБА_3 та визнання за нею права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
В ході судового розгляду справи позивач змінила позовні вимоги та просить встановити факт проживання позивача однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 26 березня 2015 року, однією сімєю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 04.09.2010 року померла її рідна сестра ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивач на той час проживала разом з нею та її чоловіком ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2. Вони проживали однією сім'єю та вели спільне господарство за зазначеною адресою. Позивач як найближча родичка доглядала сестру, оскільки перед смертю вона лежачи дома, перебувала в комі. Позивач зазначає, що вона прала, готувала, придбавала продукти харчування, супроводжувала до лікарні. Ховала сестру вона разом з її чоловіком. Після смерті сестри її чоловік ОСОБА_3 прийняв спадщину на ? частину квартири №19, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 10. Після смерті дружини стан здоровя ОСОБА_3 значно погіршився та він переніс інсульт. Позивач доглядала його, опікувалася ним, оскільки він потребував стороннього догляду, а після смерті здійснила його поховання за власні кошти. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру №19, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 10.Заповіту ОСОБА_3 не склав. Його брат ОСОБА_5 в установлений законом строк відмовився від прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які б могли претендувати на спадщину, відсутні. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не виявилося можливим, оскільки позивач не була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. кв.106 . У звязку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить встановити факт її проживання однією сім'єю з спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який помер 26 березня 2015 року, однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.
У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували.
Представник відповідача в судове засідання 09.03.2017 року та 12.05.2017 року не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Третя особа в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1999 року житлово-комунального відділу Херсонського виробничого бавовняного обєднання квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.111).
ОСОБА_4 померла 04 вересня 2010 року згідно актового запису про смерть №1754, зробленого 06 вересня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області (а.с.106).
Відповідно довідки КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С.Лучанського» від 19.01.2017 року ОСОБА_4, яка померла 04.09.2010 року, перебувала на диспансерному обліку з 10.11.2004 року з діагнозом ішемічна хвороба серця дифузний кардіосклероз, цироз печінки, змішаної етіології, фаза загострення, асцит, хронічний панкреатит, хронічний холецистит, отримувала стаціонарне лікування у медичному закладі (а.с.141).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_3 успадкував після смерті дружини ОСОБА_4, яка померла 04.09.2010 року, 1/2 частину однокімнатної квартири №19, що знаходиться в будинку №10, розташованого по вул.Чорноморській у м.Херсоні (а.с.112).
ОСОБА_3 помер 26 березня 2015 року згідно актового запису про смерть №319, складеного 27 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, (а.с.107).
Відповідно до довідки КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С.Лучанського» від 25.01.2017 року ОСОБА_3, який помер 26.03.2015 року, перебував на диспансерному обліку у лікаря терапевта з 22.01.1998 року з діагнозом ішемічна хвороба серця з гіпертонією, стенокардія з ГХ, та з 27.10.2003 року з діагнозом хронічний холецистит (а.с.140).
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 06.08.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 зареєстровано спадкову справу щодо майна померлого 26.03.2015 року ОСОБА_3.
Відповідно заяви від 28.05.2015 року, посвідченої нотаріусом м. Улан-Уде Республіки Бурятія Російської Федерації ОСОБА_7, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, відмовляється від спадкування майна після смерті брата ОСОБА_3, який помер 26 березня 2015 року (а.с.113).
Згідно актів від 18.09.2015 року та 30.08.2016 року, затверджених директором КП «Дніпровський», при обстеженні квартири АДРЕСА_4, комісією встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживала та вела сумісне господарство зі своєю сестрою ОСОБА_4 до моменту її смерті 04.09.2010 року та зі своїм зятем ОСОБА_3 до моменту його смерті 26.03.2015 року, про що свідчать мешканці квартир № 16 та 17, що розташовані в будинку №10 по вулиці Чорноморській в м.Херсоні (а.с.32,137).
Із довідки КП «Дніпровський» вих. №553 від 30.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 фактично проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 та вела спільне господарство з сестрою ОСОБА_4, яка померла 04.09.2010 року, та ОСОБА_3, померлим 26.03.2015 року (а.с.138).
Згідно довідки голови ОСББ «НОРД» вих.№12/17 від 22.02.2017 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 з 02.08.1985 року, проте з 2008 року фактично не проживає за зазначеною адресою (а.с.139).
Факт проживання позивача також вбачається із довідки, що підтверджує, що ОСОБА_1 приймала участь в ремонті підїзду та ремонті електроосвітлення підїзду, в якому розташована вищезазначена квартира. Зазначений факт підтверджується відповідними квитанціями про придбання будівельних матеріалів (а.с.165-167).
З квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_5 вбачається, що оплату здійснювала ОСОБА_1 (а.с.169-171).
Крім того, зі світлин, досліджених в судовому засіданні, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та померла ОСОБА_4 у 2007, 2008, 2010, 2011 роках святкували разом сімейні свята та спільно проводили вільний час (а.с.172-174).
Відповідно до ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факти, від яких залежить виникнення, заміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як вбачається зі змісту ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
За нормою ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Згідно п.3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Приймаючи до уваги, що позивач позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, також факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем підтверджений належними, та достатніми доказами по справі, суд вважає необхідним задовольнити позов, встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини не менше як 5 років до часу відкриття спадщини.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 209 ч.3, 212, 214-215, 224-226, 256-259 ЦПК України, ст.ст.1264, 1268 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Херсонської територіальної громади, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 26 березня 2015 року, однією сімєю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 18.05.2017 року.
Суддя: С.І.Майдан