Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 334/7773/16-ц Головуючий у 1 інстанції Дубина Л.А.
Номер провадження 22-ц/778/2098/17 Суддя-доповідач Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіКухаря С.В.
суддів:Полякова О.З.
Трофимової Д.А.
секретарБурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що у період з 13.09.2014 року по 11.07.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя сторони мають малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою, і на утримання якої з відповідача за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2016 року стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Позивачка не працює, т.я. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тому позбавлена можливості працювати і також потребує матеріальної допомоги на своє утримання.

Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, щомісяця, до досягнення дитиною 3-річного віку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_6, аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 21.11.2016 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2. В іншій частині позов у - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи сторони у період 13.09.2014 року по 11.07.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2016 року.

Від спільного життя сторони мають малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою, і на утримання якої з відповідача за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2016 року стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Позивачка не працює, т.я. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тому позбавлена можливості працювати, виплата соціальної допомоги їй припинена у березні 2016 року, тому вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких фактів, а саме: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають фактичних шлюбних відносинах (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення), а також можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Суд відповідно до вимог ст. 84 СК України визнав, що позивач має право на отримання від відповідача коштів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. І відповідач має можливість надавати допомогу.

Предметом оскарження є рішення суду в частині визначення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_5, на утримання ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги про неможливість сплати встановленого судом розміру аліментів на утримання дружини є необґрунтованими з наступних підстав.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Обставини, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів, та які не були враховані судом,відповідачем в апеляційній скарзі не зазначаються

Висновок суду про матеріальну спроможність відповідача надавати утримання ОСОБА_6 у розмірі 1/8 заробітку ґрунтується на поданих сторонами доказах,яким дана оцінка судом за правилами ст.212 ЦПК України, та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідач має постійне місце роботи та стабільний дохід, працює у Департаменті патрульної поліції, заробітна плата виплачується регулярно ( а.с. 29).

Відповідно до поданої відповідачем декларації за 2016 рік, яка є у відкритому доступі в мережі Інтернет у Єдиному державному реєстрі декларацій, його дохід за основним місцем роботи за минулий рік склав 94976 грн. Таким чином розмір заробітку дозволяє надавати матеріальну допомогу ОСОБА_6 до досягнення дитиною трьох років і визначений судом розмір аліментів не є таким, що створить позивачу труднощі матеріального характеру з урахуванням потреб для власного утримання.

Інших, окрім стягнутих аліментів на дитину та за даним рішення суду, зобов'язань по утриманню відповідач не має.

Вимога апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції, про неможливість відповідачем утримувати свою дружину, не знайшла свого підтвердження, а також суперечить положенням СК України. Відповідач має постійне місце роботи, його доходи складаються із заробітної плати, отже, розмір аліментів має визначатися у частці від заробітку.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Судом першої інстанції повно з'ясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх об'єктивний склад, права та обов'язки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: