АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №641/5272/17 Головуючий 1 інстанції: Курганникова О.А.
Провадження №22ц/790/6947/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: спадкування
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П.,

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа Державний нотаріус Сьомої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 міської ради, третя особа Державний нотаріус Сьомої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 21 грудня 2016 року померла його мати ОСОБА_3, після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/8 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1«а» у м. Харкові, на підставі свідоцтва про право на спадщину, а також на 1/4 частина цієї квартири, яка належала їй на праві свідоцтва про право власності на житло від 19 січня 1998 р.

Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, але у встановлений законом шестимісячний строк не мав можливості звернутися до сьомої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з тих причин, оскільки з 03 жовтня 2016 року по 23 червня 2017 року працював на постійній основі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Интерсервис» на посаді «Менеджера з продажу» в м. Москва, Російської Федерації. Про надання відпустки для виїзду до м.Харкова, керівництвом йому було відмовлено.

Постановою державного нотаріуса Сьомої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 04.08.2017 року № 2562/02-31 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з посилання на пропуск строку та ненадання доказів про фактичне прийняття спадщини.

Вважав, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин у звязку з чим просив суд визначити йому додатковий строк, як єдиному спадкоємцю.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та в обґрунтування позову додатково зазначила, що позивач знаходився на території Російської Федерації, в м.Москва через роботу, не мав фізичної можливості приїхати до нотаріуса, оскільки йому не надавали відпустку. Поховання матері здійснювала його колишня дружина за його проханням та за його кошти. Дані відомості представнику позивача відомі зі слів позивача. Через пошту позивач не звертався до нотаріуса, та не видавав доручення з даного приводу, оскільки вважав, що повинен подати заяву особисто.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради надав до канцелярії суду заяву в якої прохав суд розглядати справу за відсутності представника ХМР та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб.

Представник 3-ї особи: Сьомої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори надав до канцелярії суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2017 року позовні вимоги позивача ОСОБА_1 були залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким, визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 21 грудня 2016 року протягом місяця з дня набрання рішення законної сили, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин справи та ухвалене з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через брак часу, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15), від 14 вересня 2016 року (справа за № 6-1215цс16), яка для суду є обовязковою відповідно до положень ст.. 360-7 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 червня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-978, спадкова справа № 546/2006, та Витягом від 28.01.2008 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 зареєстровано 1/8 частини трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 «а» у м. Харкові (а. с. 12-13).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19 січня 1998 р № 3-98-108483 ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала ? частина трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 «а» у м. Харкові.(а. с. 29).

ОСОБА_3 померла 21 грудня 2016 року у м. Харкові відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 569984 виданого ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 22 грудня 2016 року (а. с. 9).

Постановою державного нотаріуса Сьомої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 04.08.2017 року № 2562/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на пропуск строку та ненадання доказів про фактичне прийняття спадщини (а.с. 21-22).

Підстави пропуску строку, на які посилається позивач та його представник про те, що з 03 жовтня 2016 року по 23 червня 2017 року позивач працював на постійній основі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Интерсервис» на посаді «Менеджера по продажу» в м. Москва, Російської Федерації та не мав можливості звернутись до нотаріальної контори ані особисто, оскільки йому було відмовлено у відпустці, ані через пошту або представника через необізнаність, обґрунтовано не визнані судом поважними.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7, згідно з якими поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, працевлаштування за кордоном, не надання керівництвом відпустки, надмірна заклопотаність на роботі, брак часу.

Будь-яких доказів того, що в установлений законом строк позивач не прийняв спадщину у звязку з наявністю обєктивних, непереборних та істотних труднощів, перешкод на вчинення цих дій, позивач, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надав.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстав на визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини, після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 21 грудня 2016 року, немає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді