Справа № 369/1788/17
Провадження № 2/369/1752/17
19 квітня 2017 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
за участю секретаря Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав, -
У лютому 2017 року позивач звернувся з позовом до суду до відповідача ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 15 березня 2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво- Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2, актовий запис - № 93.
Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19.05.2010 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області в Книзі реєстрації народжень 26 липня 2008 року, актовий запис № 330, що підтверджується свідоцтвом про народження від 26 липня 2008 року серії НОМЕР_1, який проживає разом з батьком та знаходиться на його вихованні та утриманні.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд ухвалити рішення яким позбавити ОСОБА_2, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та у відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 15 березня 2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2, актовий запис - № 93. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області в Книзі реєстрації народжень 26 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про народження від 26 липня 2008 року серії НОМЕР_1, який проживає разом з батьком та знаходиться на його вихованні та утриманні.

На сьогоднішній день вихованням та утриманням доньки займається позивач - ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 написала нотаріально завірену заяву, якою надала згоду та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що вихованням, утриманням малолітнього сина займається його батько ОСОБА_1

Він створив всі необхідні умови для якнайкращого розвитку дитини, дитина виховується в люблячій атмосфері сім'ї, забезпечена всім необхідним.

Згідно висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 06.12.2016 р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3..

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства",Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 10, 57, 58, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання ним копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д.Д.Усатов