233 Справа № 233/5969/17
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
УХВАЛА

29.12.2017 м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартиненко В. С. , розглянувши матеріали позовної заяви публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_2, який діє на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.02.2016 року за № 261, від 31.05.2017 року за № 2224, до ОСОБА_1 про стягнення за кредитним договором № Д582/АК-001.08.2 від 28 січня 2008 року заборгованості по кредиту та процентам в загальному розмірі 27364,93 доларів США, суми трьох процентів річних від суми кредитної заборгованості в розмірі 134755,54 грн. Також в своєму клопотанні, доданому до позовної заяви, позивач просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на його важкий фінансовий стан та неможливість сплатити судовий збір у звязку з процедурою ліквідації Банку і наявністю великої кількості проблемних кредитів.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2017 року відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання ним даної позовної заяви та позовну заяву залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України (в редакція, що діяла на час подання вказаної позовної заяви), оскільки не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Позивачу було запропоновано виправити зазначені в ухвалі суду недоліки та надано передбачений законом строк, а саме 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

В установлений законом строк, враховуючи термін для поштового пересилання, 26 грудня 2017 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Проте, зазначені в ухвалі Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 грудня 2017 року, недоліки позивач не усунув. Разом з тим, позивач подав клопотання, в якому просив відстрочити сплату судового збору, посилаючись на обставини, викладені в попередньому клопотанні про звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», яка кореспондується зі ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, або звільнити від його оплати, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 29 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК (в новій редакції ст.. 136 ЦПК України), єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, позивач до своїх клопотань про звільнення від сплати та відстрочення сплати судового збору не додав жодних доказів на підтвердження майнового стану банку та неможливості сплати судового збору. Сам факт перебування банку в процедурі ліквідації не є доказом того, що банк не має коштів для сплати судового збору. Крім того, суд розяснив це в своїй ухвалі про залишення позову без руху від 06 грудня 2017 року, проте позивачем недоліки позовної заяви так усунуті і не були, документ про сплату судового збору за подання позову до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, на підставі ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 44 ЦПК України, позовну заяву публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід визнати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. 44, 185, 260, 353, п.п.15.5 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання про відстрочення судового збору відмовити.

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - визнати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя