Справа № 758/9757/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д., Горбані О.В., Мишак І.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Національної академії образотворчого мистецтва та архітектури (надалі НАОМА) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить поновити її на посаді прибиральниці АГЧ у НАОМА, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 19 965,6 грн. та моральну шкоду в розмірі 6 400,0 грн.

Позов мотивую тим, що з 04.12.2013 р. вона працювала прибиральницею адміністративно-господарської частини НАОМА, з якою була звільнена наказам від 13.07.2017 р. № 85-ос на підставі ст.40 ч.3 КЗпП України. Своє звільнення вважає незаконним, оскільки сумлінно виконує свої посадові обов'язки, а попередньо винесені догани за наказом від 07.03.2017 р. та 24.05.2017 р. є безпідставними. Вважає, що догана за наказом № 33-ос від 07.03.2017 р. була винесена за те, що вона відмовилась безкоштовно прибирати холл учбового корпуса за графиком, а догана за наказом № 66-ос від 24.05.2017 р. - за відмову прибирати майстерні, які розташовані за 3 км від основної будівли та куди не ходить транспорт, а вона є інвалідом 3 групи з палицею. З 2015 р. до момента звільнення нею було подано 53 заяви на ім'я ректора НАОМА про перешкоджання їй у професійній діяльності. Порушення її трудових прав призвели до заподіяння їй моральної шкоди, призвели до нервово стресу, в зв'язку з чим вона перебувала на лікарняному, та алергії.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та надалив пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що накази про накладення на неї дисциплінарного стягнення вона не оскаржила до суду; території, за не прибирання яких її звільнили, не відносилились до її об'єктів. Додала, що пенсію як інвалід 3 групи вона отримує з 16.11.2015 р. Напогяє, що її звільнили за критику на роботі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що звільнення позивача відбулось відповідно до норм чинного законодавства. Надала письмові заперечення, в яких обґрунтовано застосування доган наказами від 07.03.2017 р. та 24.05.2017 р., а також звільнення.

Суд, встановивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 01.12.2010 р.

Згідно наказу відповідача - Національної академії образотворчого мистецтва та архітектури № 160-ос від 02.12.2013 р. позивач у справі ОСОБА_4 з 04.12.2013 р. була переведена на посаду прибиральниці адміністративно-господарчої частини.

Наказом відповідача № 85-ос від 13.07.2017 р. позивача звільнено з роботи на підставі ст.40 п.3 КЗпП за систематичне невиконання обов'язків.

Позивач стверджує, що з боку керівництва НАОМА до неї є упереджене ставлення, внаслідок чого їй було оголошено 2 безпідставні догани, а в подальшому видано наказ про звільнення.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Отже, підставою для звільнення працівника за даною підствою є систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення трудової дисципліни. Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, визнаються працівники, які мали дисциплінарні стягнення чи громадське стягнення за порушення трудової дисципліни і порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

Пунктом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам дано роз'яснення, що за передбаченими п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково за ст.151 КЗпП України, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом № 33-ос від 07.03.2017 р. позивач притягнута до дисциплінарної відповідальності з оголошенням догани; наказом № 66-ос від 24.05.2017 р. позивач знову притягнута до дисциплінарної відповідальності з оголошенням догани.

В судовому засіданні встановлено, що вищевказані накази позивачем в установленому законом порядку не оскаржені.

Крім того, в межах даного провадження позивач в установленому законом порядку не оспорює застосування до неї вищевказаних дисциплінарних стягнень, оскільки відповідні позовні вимоги позивачем не заявлені.

А відтак, з урахуванням меж заявлених позивачем вимог, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, суд не приймає до уваги доводи позивача про незаконність вищевказаних наказів, а також не приймає до уваги надані позивачем копії її доповідних та службових записок та документи щодо переписки з керівництвом. Тому в межах даних вимог, суд не приймає до уваги і твердження позивача щодо прибирання майстерень по вул.Сошенко, 34, та надані лікарняні.

Тому суд виходить з того, що на час винесення наказу про звільнення позивача, вищевказані накази про застосування 2 попередніх дисциплінарних стягнень є чинними.

05.07.2017 р. посадовими особами відповідача складено акт обстеження площ прибирань позивача, яким зафіксовано неналежне виконання позивачем своїх посадових обов'язків. Аналогічний акт складено і 12.7.2017 р.

Наданими стороною відповідача документами підтверджено, що зазачена в даних актах територія входила до територій, які підлягали прибиранню саме позивачем. Допитані як свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6ОСОБА_7 підтвердили факт не виконання позивачем свої посадових обов'язків 05.07.2017 р. та 12.07.2017 р.

Ставити під сумнів показання свідків у суду немає підстав, оскільки факти, повідомлені ними, підтверджуються письмовими документами.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Профкомом надано згоду на звільнення позивача, при цьому відсутність такої згоди не було підставою позовних вимог позивача, а відтак суд, в цій чатині діє в межах заявлених вимог.

Оцінивши доводи сторін та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у відповідача були всі передбачені законом підстави для звільнення позивача за п.3 ст.40 КЗпП України та звільнення позивача за цією підставою здійснено відповідно до вимог КЗпП України. А відтк підстави для поновлення позивача вісутні, при цьому вимоги про скасування наказану про звільнення позивачем у встановленому законом порядку не заявлені.

Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про поновлення на роботі, тому не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, які є похідними від вимог про поновлення на роботі.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та не засновані не законі, спростовані наданими відповідачем доказами. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.40 ч.1 п.3, 43, 139, 232, 233 КЗпП України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 58-59, 60, 88, 208-209, 212, 213, 214-215, 218, 223 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Національної академії образотворчого мистецтва та архітектури про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова