Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/2866/17 Головуючий у 1-й інстанції: Редько О.В.
Провадження № 22-ц/778/4085/17 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

Суддів: Крилової О.В.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначав, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Єкатеринбург РФ.

Спадкодавцю належали на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, а також АДРЕСА_2.

Крім вищезазначеного майна до складу спадщини входять грошові кошти на рахунках у банківських установах Російської Федерації.

Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після батька є його брат відповідач по справі ОСОБА_5. Третій брат ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини шляхом подання відповідної заяви про відмову під спадщини, заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори в Україні не подавав.

14 жовтня 2011 року він подав заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору Російської Федерації за місцем останнього місця проживання батька, проте нотаріус йому не повідомив, що він повинен подати заяву про прийняття спадщини ще й на території України.

У березні 2015 року він через свого представника подав заяву про прийняття спадщини за заповітом до Бердянської нотаріальної контори на території України, так як у нього виникла необхідність оформити документ на отримане у спадок майно. Проте, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів та пропуску шестимісячного строку для подачі заяви.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд визначити йому додатковий строк в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий двохмісячний строк з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на території м. Єкатеринбург Російської Федерації.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Єкатеринбург РФ.

Спадкодавцю належали на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, а також АДРЕСА_2.

Крім вищезазначеного майна до складу спадщини входять грошові кошти на рахунках у банківських установах Російської Федерації.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Єкатеринбург РФ.

Позивач у встановлений законодавством строк подав заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору Російської Федерації за місцем останнього місця проживання батька, проте нотаріус йому не роз'яснив, що він повинен подати заяву про прийняття спадщини ще й на території України, в даному випадку до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області, тому ОСОБА_4 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом до Бердянської нотаріальної контори на території України лише у березні 2015 року.

Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після смерті батька є відповідач у справі ОСОБА_4

Проте, при заведенні спадкової справи, за заявою ОСОБА_5 про прийняття спадщини, державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори, в порушення п.п. 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 не перевірив наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору за даними Спадкового реєстру та відповідно не вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснював виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця ОСОБА_8

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця,я кий пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

З огляду на вищенаведене, ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, які були зумовлені юридичною необізнаністю впевненості в правильному оформленні документів на спадкове мано та проживанням на території іншої держави.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 375,381-384ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26.12.2017 року

Головуючий:

Судді: