АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2315/16-ц 22-ц/774/512/К/17
Справа № 212/2315/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/512/К/17 Ваврушак Н.М.
Категорія - 27 ( ІV ) Доповідач Бондар Я.М
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

за участю секретаря: Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 листопада 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в обґрунтування якого зазначив, що між відповідачем та Банком 01.08.2007 року укладено договір № KRT0G100150896, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 21579,00 доларів США на термін до 31.07.2027 року, який зобов'язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленого кредитним договором.

Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення чергової заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 07.04.2016 рік загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 91449,62 доларів США, з яких 17987,39 доларів США - заборгованість за кредитом, 20703,76 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3062,63 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 45331,92 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, а також штрафи відповідно до договору: 9,63 долар США - штраф - фіксована частина та 4354,28 долар США - штраф - процентна складова, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 листопада 2016 року позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції неповно досліджені обставини справи, та зроблено невірний висновок про існування рішення місцевого суду з тих самих підстав з таким самим предметом спору.

Позивач вважає, що суду першої інстанції надано всі належні та допустимі докази існування кредитного договору та заборгованості по цьому договору, в той час як відповідачем не надано суду першої інстанції заперечень з приводу неукладеності, недійсності кредитного договору, неправильності здійсненого банком розрахунку заборгованості.

Натомість, рішенням Жовтневого районного суд м. Кривого Рогу від 10.04.2012 року встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 17600 доларів США на придбання нерухомості, а також 3979 доларів США на сплату страхових платежів. Цим же рішенням встановлено факт невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення заборгованості.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом та видно з матеріалів справи між відповідачем та Банком 01.08.2007 року укладено договір № KRT0G100150896, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 21579,00 доларів США на термін до 31.07.2027 року, та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором ( а.с.8-10).

Відповідно до розділу 3 укладеного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами, розмір відсотків встановлений у п.7.1 договору. Згідно п.3.3. договору кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно п.п.2.2.9,2.3.8,цього договору , далі пені, далі- простроченої комісії по кредиту,далі простроченої винагороди, далі- прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом ( а.с.9).

Відповідно до п.3.8 договору при непогашенні Кредиту в строки, зазначе7ні п.п.7.1 и п.2.3.3 цього договору , заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі Кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.3.2 даного Договору з дати виникнення простроченої заборгованості ( а.с.9).

Згідно договору п.п.4.1.,4.2.,4.3 у випадку порушення позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п.2.2.2,2.2.3 даного Договору , Банк має право нарахувати , а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. За кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати ( а.с.9).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 07.04.2016 рік загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 91449,62 доларів США, з яких 17987,39 доларів США - заборгованість за кредитом, 20703,76 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3062,63 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 45331,92 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, а також штрафи відповідно до договору: 9,63 долар США - штраф - фіксована частина та 4354,28 долар США - штраф - процентна складова. ( а.с.3-6).

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.04.2012 року, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором KRT0G100150896 від 01.08.2007 року в сумі 30405,78 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 242334,07 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру, розташовану у АДРЕСА_1 ( а.с.38-39).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався ст.ст.57-60 ЦПК України та дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.

Однак, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини, стосовно виконання боржником зобов'язань по укладеному кредитному договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Нормами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Колегією суддів встановлено та підтверджено письмовими матеріалами справи, що зобов'язання між сторонами, які виникли на підставі укладеного договору не припинені. Позичальником ОСОБА_2 кредитні кошти не повернуті. Квартира, що є предметом іпотеки на яку за рішенням суду звернуто стягнення не реалізована, що не заперечується відповідачем та підтверджено довідкою Пат КБ «приватБанк» ( а.с.70).

Колегія суддів вважає доречними доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині невірного врахування судом першої інстанції наявності судового рішення про звернення стягнення на іпотечне майно.

Наявність рішення суду за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. У суду не було підстав для відмови ПАТ КБ «ПриватБанк» у захисті права позивача на отримання заборгованості за кредитом, відсотків за його користування та пені за несвоєчасну сплату кредиту за вказаний період. Указаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року, 14 листопада 2011 року, 23 січня 2012 року і відповідно до ст.360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про недоведеність позовних вимог таким, що не відповідає матеріалам справи та вимогам законодавства, тому рішення суду першої інстанції на підставі положення п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а тому апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню.

При визначені розміру заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» колегія суддів приймає до уваги рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2012 року, яким визначений розмір заборгованості за кредитним договором станом на 04 липня 2011 року та на погашення якої, у загальному розмірі 30405,78 дол.США, звернуто стягнення на предмет іпотеки ( а.с.37-39).

З урахуванням вищезазначеного, наданого позивачем розрахунку заборгованості та розрахунку пені у гривні, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню та стягненню заборгованості за відсотками за період з 06 липня 2011 року по 07 квітня 2016 р. у розмірі 13 888,74 дол.США, що у гривневому еквіваленті складає 360412,80 грн., заборгованість за пенею за період з 06 липня 2011 року по 07 квітня 2016 р. у розмірі 40344,54 дол.США, що у гривневому еквіваленті складає 579794,30 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 44263,65 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 листопада 2016 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостізадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № KRT0G100150896 від 01.08.2007 року у розмірі 54233,28 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 940207,10 грн., та складається із заборгованості за відсотками за період з 06 липня 2011 року по 07 квітня 2016 р. у розмірі 13 888,74 дол.США, що у гривневому еквіваленті складає 360412,80 грн., заборгованість за пенею за період з 06 липня 2011 року по 07 квітня 2016 р. у розмірі 40344,54 дол.США, що у гривневому еквіваленті складає 579794,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі 44263,65 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостівідмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: