Справа №751/4505/17
Провадження №2/751/1238/17
Рішення

Іменем України

22 грудня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

при секретарі Чвірова О. О.

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача, представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 5000 гривень та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 20.12.2014 року між нею та адвокатом ОСОБА_3 був укладений договір про надання правової допомоги, який відповідач безпідставно одноособово розірвала та залишила її без правової допомоги. Вважає, що після вжиття позивачкою законних заходів щодо притягнення відповідача до відповідальності, остання стала реалізовувати свої погрози та мститись за притягнення її до дисциплінарної відповідальності, шляхом пред"явлення численних необґрунтованих позовів до суду. Так, 21 березня 2016 року ОСОБА_5 звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова про стягнення з позивача про стягнення боргу за договором про надання правової допомоги. В задоволенні даного позову було відмовлено. 26 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернулась з позовом про відшкодування збитків, завданих істотним порушенням умов договору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігові даний позов було залишено без розгляду. Також 18.04.2017 року ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова залишено без розгляду позов ОСОБА_3 поданий її представником ОСОБА_4. 18 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Даний позов судом було залишено без розгляду. Вважає, що в порушення ст. 27 ЦПК України відповідач зловживала наданим правом на судовий захист та нехтувала необхідністю виконувати процесуальні обов"язки. Так, за позовами ОСОБА_6 в Деснянському районному суді м. Чернігова відбулось 50 судових засідань на яких вона була присутня 2-3 рази, в той час як позивач їх відвідувала і при цьому відчувала сильне хвилювання та нервове напруження . Так, 25.11.2016 року у неї стався гіпертонічний криз прямо в магазині "Сільпо". 16.02.2017 року після подачі заяви про зміну підстав позову, в яких ОСОБА_3 зазначила неправдиві відомості у позивача в суді стався напад, у зв"язку з чим була викликана карета швидкої допомоги. Вважає, що недобросовісною поведінкою відповідача , яка порушила умови договору про надання правової допомоги, а також у приниженні честі і гідності змушуючи з"являтись до суд протягом трьох років 50 разів за необґрунтованими та безпідставними позовами, їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн.

В судове засідання позивач та її представник підтримали позов посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Вказали, що моральна шкода викликана тим, що через безліч безпідставних (штучних) позовів відповідача, позивач, будучи хворою особою похилого віку вимушена була з"являтись до суду, в той час як ОСОБА_3 в ці судові засідання не з"являлась. Так, в судових засіданнях які відбулись в Деснянському районному суді м. Чернігова 31.10.2016, 18.11.2016, 30.11.2016, 03.02.2017 - ні ОСОБА_3 ні її представник в судові засідання не з"явились. Вважають, що позиви були штучними тому, що заявлялись не з метою захисту прав, а з метою помсти позивачу. При цьому пред"являючи позови, ОСОБА_3 користувалась пільгою щодо сплати судового збору. Просили позов задовольнити та стягнути також витрати на правову допомогу в розмірі 2850 грн. Представник позивача також вказала на не співмірність витрат на оплату правової допомоги заявленої відповідачем.

Відповідач та її представник заперечили проти позову послались на безпідставність позовних вимог та на недоведеність вини відповідача в заподіянні позивачу моральної шкоди. Відповідач ОСОБА_3 вказала, що нею було заявлено пять позовів до ОСОБА_7 з метою захисту своїх прав. По всім справам вона користувалась своїми процесуальними правами в рамках закону. Так, приймала участь самостійно чи через представника, надсилала до суду заяви про розгляд справи без її участи чи залишення без розгляду, оскільки це право надано їй законом. По одній справі за її позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, була винесена судом ухвала про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, при цьому на користь ОСОБА_1 були стягнуті витрати на правову допомогу. Вказала, що позивачем не доведено вчинення неправомірних дій щодо неї і як наслідок заподіяну моральну шкоду.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

За правилами ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до вимог п.2 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розяснив, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються зокрема:

- коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень ;

- у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди;

- при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2014 року між ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_3 був укладений договір про надання правової допомоги.

23.02.2015 відповідачем ОСОБА_3 в односторонньому порядку вищевказаний договір був розірваний.

Рішенням Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури № ХІ-027/2015 від 11.12.2015 року визнано, що вищезазначене розірвання Договору здійснене відповідачкою у спосіб не передбачений умовами Договору та з порушенням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і Правил адвокатської етики, за що останню було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 21.07.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 269 грн. 20 коп. Відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди завданої порушенням умов договору про надання правової допомоги та безпідставним його розірванням.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.04.2017 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків залишено без розгляду у звязку з заявою ОСОБА_3 ( а.с. 19).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.04.2017 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовлено ( а.с. 20-21).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.11.2017 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без розгляду у звязку з неявкою ОСОБА_3 ( а.с. 22-23).

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14.02.2017 ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.11.2017 залишено без змін ( а.с. 24-26).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.05.2017 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду ( а.с. 27).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права ц разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, звертаючись до суду з позовами ОСОБА_3 реалізувала своє гарантоване право на звернення до суду за захистом свого цивільного права.

Статтями 27, 31 ЦПК України який діяв на час виникнення спірних правовідносин, передбачені права та обов"язки сторін.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, особа яка бере участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином залишення позову без розгляду чи участь в судовому засіданні через свого представника є правом позивача і використання ним цих прав не може розцінюватись як неправомірна поведінка.

Цивільно-процесуальним законодавством передбачаються певні процесуальні дії у випадку зловживання стороною своїми процесуальними правами чи перед"явлення необґрунтованого позову, а саме: залишення позову без розгляду, відмова у задоволенні позову, стягнення судових витрат ,витрат на правову допомогу, притягнення до відповідальності за неповагу до суду тощо.

При цьому, ні нормами процесуального законодавства ні ст. 23, 1167 ЦК України не передбачені підстави для відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок пред"явлення цивільних позовів до особи в тому числі необґрунтованих.

Позивачкою не доведено якою неправомірною поведінкою відповідача їй заподіяно моральну шкоду відповідно до вимог ст. ч. 1 ст. 1167 ЦК та в чому полягає вказана шкода відповідно до ст. 23 ЦК України.

В межах даних позовних вимог, не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди обставина погіршення стану здоровя позивача після подачі відповідачкою в суді заяви про збільшення розміру. Адже вимоги про захист честі і гідності в порядку ст. 297 ЦК України позивачем не предявляються.

Позивачем не доведено, що погіршенням стану здоровя та виклик карети швидкої допомоги в магазин "Сільпо" 25.11.2016, є наслідком неправомірних дій відповідача ОСОБА_3

За вище наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи , покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать в т.ч. і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3,4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Між відповідачем та адвокатом ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги. Згідно квитанції про оплату правової допомоги від 09.11.2017 року вартість послуг склала 15000 грн. (а.с. 52)

Згідно наданих розрахунків компенсації витрат від 09.11.2017, розмір витрат становить 16799, 97 грн., ( а.с. 53), а від 21.11.2017 -7 402, 67 грн. ( а.с. 138).

В судовому засіданні не була доведена співмірність розміру судових витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та витраченим на них часом, а також враховуючи, що відповідач сама є професійним адвокатом, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 3000,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 76-89,133, 137, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -

Вирішив:

ОСОБА_1 в задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1, адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 (проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НК № 315243 від 20.05.1997) 3000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено до кінця робочого дня 22.12.2017.

Суддя І. В. Цибенко