Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/619/17
Провадження № 2/674/483/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Артемчук В. М.

за участі:

секретаря Мудрицької Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

про стягнення позики та процентів від простроченої суми

(ціна позову 1446796,60 грн.)

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2017 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення позики та процентів від простроченої суми (ціна позову 1446796,60 грн.), посилаючись на те, що відповідно до розписки від 24 червня 2014 року ОСОБА_3, отримала від нього в борг кошти в розмірі 30000 євро, які зобовязалася повернути до 01 квітня 2015 року зі сплатою 50% річних, розмір яких за домовленістю склав 1250 євро.

10 вересня 2014 року ОСОБА_3 взяла у позивача в борг 8700 доларів США, які зобовязалася повернути до 10 жовтня 2014 року, зі сплатою 50% річних, розмір яких за домовленістю склав 360 долари США.

Також відповідно до розписки від 08 листопада 2014 року ОСОБА_3. взяла в борг у позивача 4660 долари США, які зобовязалася повернути до 01 квітня 2015 року, зі сплатою 50% річних.

Майновим поручителем в розписках було зазначено чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_4, оскільки кошти були отримані в інтересах сімї.

Не дивлячись на взяті на себе зобовязання, які зазначені в наданих позивачеві розписках, відповідачі їх не виконали, кошти отримані за борговими розписками не повернуто, а тому позивач звернувся до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за розписками від 24 червня 2014 року, 10 вересня 2014 року та 08 листопада 2014 року з врахуванням трьох процентів річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, що в загальному складає1446796,60 грн., а також судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов підтримали ,просили його задовольнити, зокрема представник позивача пояснила, що відповідачами були отриманні в борг грошові кошти в іноземній валюті, що підтверджується відповідними розписками, однак на час звернення до суду грошові кошти позивачеві не повернуті та відповідачі не намагаються цього робити. Просила суд стягнути борг з врахування курсу долара та євро станом на 19.12.2017 року та стягнути три проценти річних за прострочення виконання грошових зобовязань по кожній розписці. Стягнути ці кошти солідарно з відповідачів, оскільки кошти ОСОБА_3 позичала для сімї.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, та оголошення в газеті « Урядовий курєр « від 25.10.2017 р. №200, причин неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у їх відсутності не подавали.

Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.287 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 укладено договір позики (розписка) згідно з умовами якого позивач надав відповідачці грошові кошти в розмірі 30000 (тридцять тисяч) євро, а ОСОБА_3 зобовязалася повернути борг у строк до 01 квітня 2016 року. Майновим поручителем по договору позики ОСОБА_3 зазначено її чоловіка ОСОБА_4.

Також 10 вересня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір позики (розписка) згідно з умовами якого позивач надав відповідачці грошові кошти в розмірі 8700 (вісім тисяч сімсот) дол.США, а остання зобовязалася повернути борг у строк до 10 жовтня 2016 року. Майновим поручителем по договору позики ОСОБА_3 зазначено її чоловіка ОСОБА_4.

Також судом встановлено, що 08 листопада 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір позики (розписка) згідно з умовами якого позивач надав відповідачці грошові кошти в розмірі 4660 (чотри тисячі шістсот шістдесят) дол.США , а остання зобовязалася повернути борг у строк до 01 квітня 2015 року.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Укладення договору позики між сторонами підтверджується оригіналами розписок від 24 червня 2014 року, 10 вересня 2014 року та від 08 листопада 2014 року.

Спірні правовідносини регулюються ст.1046 ЦК України, якою за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд вважає, що позивачем надано належні докази на обґрунтування його позовних вимог, а саме розписки позичальниці, відповідачем умови договору не виконані, а тому сума боргу становить 13360 доларів США та 30000 євро.

За ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-79цс14 висловлено правову позицію про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня. Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобовязання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України.

Згідно відомостей Національного банку України співвідношення долара США до української гривні за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2017 року тобто на день ухвалення рішення складає 27,8736 грн. за 1 (один) долар США, співвідношення євро до української гривні за офіційним курсом НБУ станом на цю же дату складає 32,8769 грн. за 1 (один) євро.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 1 ст. 546, ст.547 ЦК України).

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як передбачено ч. 1 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом також встановлено, що у розписках від 24 червня 2014 року та від 10 вересня 2014 року майновим поручителем по виконанню зобовязання ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 виступає ОСОБА_4.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідачкою ОСОБА_3 порушено умови договорів щодо виконання зобов'язань належним чином за розписками від 24 червня 2014 року та 10 вересня 2014 року, які забезпечені порукою, а тому суд стягує солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача борг в розмірі 8700 доларів США, що за курсом Національного банку України станом еквівалентно 242500,32 грн. та 30000 євро, що за курсом Національного банку України еквівалентно 986307 грн..

Відповідачкою ОСОБА_3 також порушено умови договору щодо виконання зобов'язань за розпискою від 08 листопада 2014 року, а тому суд стягує з позичальниці ОСОБА_3 на користь позивача борг в розмірі 4660 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 129890,98 грн. . Дане зобовязання порукою забезпечено не було, також судом не надано доказів, що ці кошти позичалися в інтересах сімї, а тому підстав солідарного стягнення з відповідачів боргу, як зазначено у позовній заяві, немає.

Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені позовні вимоги про сплату відповідачем суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від прострочених суми за розпискою від 08 листопада 2014 року за період з 02.04.2015 року по 19.12.2017 року, за розпискою 10 вересня 2014 року за період з 11.10.2014 року по 19.12.2017 року та за розпискою від 24 червня 2014 року за період з 02.04.2015 року по 19.12.2017 року.

Судом встановлено, що грошові зобовязання на вимогу позивача не виконується відповідачем.

За розпискою від 08 листопада 2014 року 3% річних за період з 02.04.2015 року по 19.12.2017 року (991 днів) у звязку з неповерненням позики буде становити: 379.57 доларів США (4660 доларів США х 3:100 х 991:365), що еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України - 10579,98 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_3.

За розпискою від 10 вересня 2014 року 3% річних за період з 11.10.2014 року по 19.12.2017 року (1165 днів) у звязку з неповерненням позики буде становити: 833,06 доларів США (8700 доларів США х 3:100 х 1165:365), що еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України - 23220,38 грн., яка підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

За розпискою від 24 червня 2014 року 02.04.2015 року по 19.12.2017 року (992 днів) у звязку з неповерненням позики буде становити: 2446,03 євро (30000 доларів США х 3:100 х 992:365), що еквівалентно відповідно до курсу Національного банку України - 1066724 грн., яка підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В судовому засідання об'єктивно встановлено, що відповідачкою ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання не виконуються. Відповідачі на даний момент належну суму позики позивачу не повернули, а тому до стягнення підлягають вищезазначені суми позики, а також три процента річних від простроченої суми боргу.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 263, 265, 268, 281-287 ЦПК України, ст.ст. 524, 533, 554, 625, 1046-1050 ЦК України,суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення позики та процентів від простроченої суми (ціна позову 1446796,60 грн.) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4660 доларів США суми позики, що за курсом Національного банку України станом на 19 грудня 2017р. еквівалентно 129890 ,98 грн. та 10579,98 грн.- трьох процентів річних від простроченої суми, а всього 140 470 (сто сорок тисяч чотириста сімдесят) грн. 96 коп..

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 8700 доларів США суми позики, що за курсом Національного банку України станом на 19 грудня 2017р. еквівалентно 242500,32 грн. та 23220,38 грн.- трьох процентів річних від простроченої суми, а всього 265720 (двісті шістдесят пять тисяч сімсот двадцять ) грн.70 коп..

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 30000 євро суми позики, що за курсом Національного банку України станом на 19 грудня 2017 р. еквівалентно 986307 грн. та 80417,88 грн. - трьох процентів річних від простроченої суми, а всього 1 066724 (один мільйон шістдесят шість тисяч сімсот двадцять чотири ) грн. 88 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1404,70 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 6595,30 грн. судового збору по 3297,65 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку до апеляційному суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили , якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідачі: ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2;

ОСОБА_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні описки чи арифметичні помилки.

Дата складання повного судового рішення 28 грудня 2017р.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук