Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/6754/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Черткова Н.І.
Провадження № 22-ц/778/1667/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, гаражного кооперативу «Жовтень», про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ГК «Жовтень», про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову зазначав, що 06.04.2011 року його мати, ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого заповідала йому все майно.

29 березня 2013 року ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_3 3/4 частин житлового будинку 88/17 по вул.Чехова/тупік Стадіонний в м. Бердянську Запорізької області

05 березня 2014 року ОСОБА_6 померла.

Зазначав, що у встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме: частки житлового будинку 88/17, що знаходиться в м. Бердянську Запорізької області по вул.Чехова; 3/4 частки земельної ділянки площею 0,0418 га, розташованої на території м. Бердянська по вул. Чехова,88/17; земельної ділянки площею 1,1350га, яка розташована на території Бердянської міської ради; земельної ділянки площею 0,2482 га, яка розташована на території Бердянської міської ради; земельної ділянки площею 1,6799 га, яка розташована на території Бердянської міської рад; земельної ділянки площею 1/41 від 4,7008 га, яка розташована на території Бердянської міської ради; земельної ділянки площею1/10 від 6,4116га, яка розташована на території Бердянської міської ради, недоотриманої пенсії, гаражу 45 (ІІ), який знаходиться в м. Бердянську Запорізької області, гаражний колектив «Жовтень».

Йому було видано свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищезазначене майно, крім свідоцтва про право на спадщину на гараж 45 (ІІ), який знаходиться в м. Бердянську Запорізької області, ГК «Жовтень», через відсутність правовстановлюючих документів.

Враховуючи вищевикладене просив суд визнати за ним право власності на гараж 45 (ІІ),який знаходиться в м. Бердянську Запорізької області ГК «Жовтень» в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла 05.03.2014 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на гараж 45 (ІІ),який знаходиться в м. Бердянську Запорізької області ГК «Жовтень» в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла 05.03.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 275,60 грн.

Стягнуто з ГК «Жовтень» на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 275,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або не1правильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Визнаючи за позивачем право власності на гараж 45 (ІІ),який знаходиться у ОСОБА_7 «Жовтень» в м. Бердянську Запорізької області суд виходив з обґрунтованості вимог позову.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з наступних підстав.

Вирішую чи спір суд послався на ст. 15 Законау Украины « Про власність» ( редакція 1991р.) в частині того , що член житлового, гаражного чи іншого кооперативу , товариства,, який повністю вніс свій пай за квартиру, дачу, гараж надані йому у користування , набуває право власності на це майно, а тому у звязку зі сплатою ОСОБА_8 членских внесків вона является

власником спірного гаражу.

Такі висновки є помилковими, оскільки відповідно до п. 4.1. зазначених Правил оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводилось із видачею свідоцтва про право власності: фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна; власникам спільних будівель, які на законних підставах здійснили перебудову, прибудову, внаслідок чого змінились належні їм частки; членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об'єднання, які повністю внесли свої пайові внески та в інших випадках.

Державні органи приватизації видавали свідоцтва наймачам квартир у державному житловому фонді, які приватизували їх відповідно до Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-ХП «Про приватизацію державного житлового фонду». Правила втратили чинність на підставі наказу Держархітектури від 09 червня 1998 року № 121.

На виконання постанови КМУ від 18 лютого 1998 року № 192 «Про заходи щодо створення системи реєстрації прав на нерухоме та рухоме майно» прийнято Інструкцію про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, яка затверджена наказом Держбуду України від 09 червня 1998 року № 121, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 грудня 1998 року за №399/2839.

Інструкція втратила чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15 лютого 2002 року № 36 у зв'язку з прийняттям Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445».

Таким чином єдиним документом, який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_8 на спірний гараж, могло би бути свідоцтво про право власності зареєстроване у реєстратора.

Такого свідоцтва ОСОБА_8 ніколи не отримувала, що не заперечується позивачем, і тому спірний гараж не може входити до кола спадкової маси.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню.

Таким чином судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИАЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року у цій справі скасувати, та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, гаражного кооперативу «Жовтень», про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: