Справа № 362/5014/16-ц Головуючий у І інстанції Марчук О. Л.
Провадження № 22-ц/780/1762/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 26.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.С.,

за участю секретаря: Воробей В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Школа прогресивного розвитку» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 5 000 гривень 00 копійок як повернення частини вартості інформаційно-консультативних послуг, які вона мала отримати від відповідача за Договором про надання інформаційно-консультативних послуг № 0701 від 06 квітня 2016 року та 1 000 гривень 00 копійок у вигляді штрафу, що передбачено умовами укладеної між нею і відповідачем 23 червня 2016 року Додаткової угоди № 1 до Договору про надання інформаційно-консультативних послуг № 0701 від 06 квітня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в порушення вказаної додаткової угоди відповідач не повернув їй обумовлену суму грошових коштів.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із висновком суду апелянт подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

За приписами ст. 1 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що 06 квітня 2016 року між сторонами було укладено Договір про надання інформаційно-консультативних послуг № 0701 (а.с. 5 6).

Також встановлено, що 23 червня 2016 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання інформаційно-консультативних послуг № 0701 від 06 квітня 2016 року за умовами якої вони дійшли згоди розірвати з 23 червня 2016 року Договір про надання інформаційно-консультативних послуг № 0701 від 06 квітня 2016 року (а.с. 11 12).

При цьому, пункт третій зазначеної Додаткової угоди № 1 передбачає, що на підставі заяви замовника виконавець здійснює повернення частини вартості інформаційно-консультативних послуг у розмірі 5 000 гривень 00 копійок.

Тобто, підставою здійснення повернення вказаних грошових коштів для відповідача є заява позивача як замовника про здійснення повернення частини вартості інформаційно-консультативних послуг у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, що передбачено п. 3 укладеної між ними Додаткової угоди № 1.

Натомість, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні під час розгляду справи позивачем не надано суду будь-яких фактичних доказів, які б підтверджували ту обставину, що на виконання вимог укладеної між сторонами Додаткової угоди № 1 від 23 червня 2016 року, вона зверталася до відповідача як виконавця із заявою про здійснення повернення частини вартості інформаційно-консультативних послуг у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, що передбачено пунктом третім укладеної між ними Додаткової угоди № 1.

Отже, з урахуванням вимог пункту третього укладеної між ними Додаткової угоди № 1, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для здійснення повернення позивачу як замовнику частини вартості інформаційно-консультативних послуг у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, оскільки позивач не зверталась до відповідача із відповідною заявою.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги зазначені позивачем обставини про отримання нею від фізичної особи ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 5 000 гривень 00 копійок та критично оцінює доводи представника відповідача щодо повернення позивачу через працівника товариства ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 5 000 гривень 00 копійок як частину вартості інформаційно-консультативних послуг, оскільки вони не підтверджені жодними письмовими чи іншими будь-якими належними доказами.

Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 58 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість. Достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції проте, що належним чином встановити факт повернення апелянту відповідачем грошових коштів у сумі 5 000 гривень 00 копійок, як частину вартості інформаційно-консультативних послуг, бєктивно позбавлена можливості.

А тому, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Нових доказів або обставин, які б могли призвести до скасування рішення суду, яке обґрунтоване, апелянт не навів, а колегія суддів їх не встановила.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: