Справа № 580/2237/17
Провадження №2/580/873/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Чхайла О. В.,

за участю секретаря Іванової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності померлій житлового будинку та визнання права власності, третя особа Лебединська міська рада,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності померлій житлового будинку та визнання права власності, мотивуючи вимоги тим, що 9 березня 1998 року померла ОСОБА_3 і після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Кочержівка, 23.

За життя, ОСОБА_3 зробила розпорядження на випадок смерті згідно з яким усе своє майно вона заповіла батьку позивачки ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом вступу в управління майном померлої, здійснював ремонт будинку та обробляв земельну ділянку.

У 2000 році ОСОБА_2 було переведено на службу до іншого міста і житловий будинок, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Кочержівка, 23, залишився без нагляду. Позивачка почала займатися благоустроєм будинку та обробляла город, таким чином протягом 16 років добросовісно володіла ним.

Влітку 2016 року позивачка звернулася до відповідача з проханням оформити нотаріально успадкований ним будинок, однак він відмовився.

15 вересня 2016 року в будинку, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Кочержівка, 23, сталася пожежа під час якої всі документи померлої ОСОБА_3 згоріли, в тому числі і свідоцтво про право власності на будинок. Після пожежі ОСОБА_2 відмовився обговорювати з позивачкою будь-які питання щодо будинку.

Тому позивачка просить суд встановити факт належності померлій ОСОБА_3 житлового будинку, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Кочержівка, 23, та визнати за нею право власності на вказаний будинок.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися.

Позивачка надала заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі та задоволити заявлені позовні вимоги.

Відповідач також надав заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи про причину неявки суд не повідомив.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про спадкове право та право власності, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне.

9 березня 1998 року в м. Лебедин Сумської області померла ОСОБА_3, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Кочержівка, 23, та складається з цегляного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 30,3 кв.м., житловою площею 14,4 кв.м., що вбачається з технічного паспорта на житловий будинок та довідки ФОП ОСОБА_4 (а.с. 13-14).

Із заповіту складеного ОСОБА_3 17 липня 1984 року (а.с. 12) вбачається, що усе своє майно вона заповіла ОСОБА_2. Зазначений заповіт був посвідчений державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №2102.

З довідки виданої Лебединським районним сектором Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 28 вересня 2016 року №733 (а.с. 15-16), вбачається, що внаслідок необережного поводження з вогнем невстановленої особи в нежилому будинку, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Кочержівка, 23, сталася пожежа внаслідок чого були пошкоджені домашні речі, вхідні двері, вікна, перекриття стелі та покрівля.

Із свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження (а.с.10), вбачається, що позивачка є дочкою відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України від 16.01.2003 № 435-IV.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Сукупність зібраних у справі доказів дає суду змогу дійти висновку про те, що житловий будинок, який розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Кочержівка, 23, належав померлій 9 березня 1998 року ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом спадщину прийняв ОСОБА_2, оскільки він вступив в управління майном.

Після відїзду ОСОБА_2 на службу до іншого міста у 2000 році, позивачка самостійно займалась благоустроєм будинку та обробляла город, таким чином протягом 16 років добросовісно володіла ним.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду були визнані відповідачем в повному обсязі, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 325, 328, 344, 1216, 1222 1223, 1225, 1268 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_3, яка померла 9 березня 1998 року, житлового будинку, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Кочержівка, 23.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Кочержівка, 23, та складається з цегляного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 30,3 кв.м., житловою площею 14,4 кв.м., який належав померлій 9 березня 1998 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Чхайло О. В.