Справа № 570/2957/16-ц
Номер провадження 2/570/194/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

представників сторін - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ТзОВ «НВП «ВЕСТАГРОТЕХ» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди та компенсацію моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.02.2016 року в с. Карпилівка Рівненського району Рівненської області з вини відповідача відбулася дорожньо-транспорта пригода, в результаті якої автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Та обставина, що відповідач порушив Правила дорожнього руху, встановлено постановою Апеляційного суду Рівненської області від 22.04.2016 року. Позивачеві були частково відшкодовані завдані збитки, а саме, страхова компанія Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована саме в цій компанії) сплатила позивачеві 28 240, 07 грн. Проте завдана майнова шкода не була відшкодована у повному обсязі. Згідно до звіту про оцінку автомобіля від 10.05.2016 року № 069, завдана майнова шкода складає 33 888,08 грн., втрата товарної вартості 14 162, 33 грн. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 14 162, 33 грн. (33 888,08+14 162,33-28 240,07=14 162, 33). Окрім того, позивач поніс витрати з оплати експертиз (2200 грн. + 300 грн.) , витрати на правову допомогу в сумі 6 300 грн., витрати зі сплати судового збору (2978 грн.). Також підприємству була заподіяна моральна шкода, яку позивач як директор ТзОВ «НВП «ВЕСТАГРОТЕХ» оцінює у розмірі 32 510, 08 грн. Зважаючи на наведене просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на корисить позивача зазначені вище грошові кошти як відшкодування за завдану майнову шкоду, компенсацію за завдану моральну шкоду, судові витрати (сплата судового збору та витрати, повязані з наданням правової допомоги), витрати, повязані з проведенням експертиз.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в частині відшкодування майнової шкоди, компенсації за завдану моральну шкоду, стягнення судових витрат (сплата судового збору) та витрат, що повязані з проведенням експертиз. Витрати, повязані з наданням правової допомоги в сумі 6300 грн. просить не стягувати. Пояснив суду про обставини, що описані вище. Додав, що автомобіль частково відремонтований. Решта ремонтних робіт не проводиться, оскільки позивач хоче дочекатися закінчення судового процесу. Вважає свої доводи обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідач не зявився в судове засідання.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що немає підстав для задоволення позову. Продав суду заперечення, в яких викладена його правова позиція. Зазначає, що страхова компанія провела відшкодування позивачеві за завдану відповідачем шкоду, а тому немає підстав для звернення до суду. Крім того, позивач не надав суду доказів щодо укладання Договору на проведення робіт з відновлювального ремонту автомобіля; відсутні акти виконаних робіт з приводу проведення робіт на відновлення пошкодженого в ДТП автомобіля; відсутнє підтвердження того, що позивач придбавав нові складові частини, які підлягають заміни, а також оплати за їх придбання. У звязку з тим, що не надані докази того, що позивач фактично придбав складові частини, які підлягають заміні під час ремонту та здійснив заміну вищевказаних запасних частин під час ремонтно-відновлювальних робіт (в тому числі лакофарбові роботи), то не підлягають до відшкодування грошові кошти - втрата товарної вартості автомобіля, яка визначена у сумі 14 162, 33 грн. На думку представника відповідача, не підлягають до стягнення 2500 грн. витрати, повязані з проведенням експертиз. Відповідач не був запрошений на огляд автомобіля. Згідно до діючого законодавства позивач не довів, що неправомірними діями відповідача підприємству ТзОВ «НВП «ВЕСТАГРОТЕХ» була заподіяна моральна шкода. Зважаючи на наведене просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Рішення було постановлене з урахуванням заяви представника позивача про те, що він просить не стягувати 6 300 грн. - витрати, повязані з наданням правової допомоги.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.02.2016 року в с. Карпилівка Рівненського району Рівненської області з вини відповідача відбулася дорожньо-транспорта пригода, в результаті якої автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Та обставина, що відповідач порушив Правила дорожнього руху, встановлено постановою Апеляційного суду Рівненської області від 22.04.2016 року.

Дана обставина не заперечується сторонами.

Позивачеві були частково відшокдовані завдані збитки, а саме: страхова компанія Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована саме в цій компанії) сплатила позивачеві 28 240, 07 грн.

Дана обставина не заперечується сторонами.

В матеріалах справи наявні письмові докази на підтвердження вищезазначеного платежу.

Суд вважає, що з відповідача на користь ТзОВ «НВП «ВЕСТАГРОТЕХ» слід стягнути 5 648, 01 грн. за завдану майнову шкоду; 2500 грн. понесені витрати за проведення експертиз; 1378 грн. судові витрати (сплата судового збору), а всього 9 526 (девять тисяч пятсот двадцять шість) грн. 01 коп., виходячи з наступного.

Завдана позивачеві майнова шкода становить 33 888,08 грн., відшкодовано 28 240,07 грн., а тому з урахуванням положень ч.1 ст. 1166 ЦК України до відшкодування на користь позивача підлягає 5 648, 01 грн. за завдану майнову шкоду.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення 14 162,33 грн. за втрату товарної вартості автомобіля.

Величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів колісних транспортних засобів.

Згідно п.1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом міністерства юстиції України та Фондом держмайна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. (з наступними з змінами та доповненнями (далі - Методика) величина втрати товарної вартості - умовна величина зниження ринкової вартості колісного транспортного засобу (далі КТЗ), відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Розрахунок величини втрати товарної вартості пов'язаний не тільки із вартістю відновлювальних робіт, а також із вартістю складових частин, які підлягають заміні під час ремонту (згідно вимог Методики), що також підтверджується і Актом №069.

Таким чином величина втрати товарної вартості може бути відшкодована Позивачу за умови, що Позивач фактично придбав складові частини, які підлягають заміні під час ремонту та здійснив заміну вищевказаних запасних частин під час ремонтно-відновлювальних робіт (в тому числі проведення лакофарбових робіт).

Представник Позивача в судовому засіданні пояснив, що частина деталей ним була замінена, автомобіль «на ходу», але повністю не відремонтований враховуючи те, що «ідуть судові тяжби».

Отже, заявлені позовні вимоги про відшкодування величини втрати товарної вартості в розмірі 14 162,23 грн не можуть бути задоволені, оскільки позивач не провів повний ремонт та відновлення зазначеного автомобіля після ДТП, не надав суду доказів на підтвердження виконання таких робіт в повному обсязі.

Позивач надав суду докази того, що частина таких робіт була виконана.

Проте суд не володіє спеціальними знаннями, які б дозволили йому здійснити розрахунок відповідної величини втрати товарної вартості автомобіля пропорційно до виконаних ремонтних робіт з метою задоволення позовних вимог частково.

За наведеного позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені. Дана позовна вимога, на думку суду, є передчасно заявленою.

Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування (компенсацію) моральної шкоди.

Відповідно положень Цивільного кодексу України (ЦК) юридична особа має такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Таким чином юридична особа так само, як і фізична, має право на спростування недостовірної інформації (ст. 277 ЦК) і право на недоторканність ділової репутації (ст. 299 ЦК).

Поняття «моральна шкода» визначено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня І995 р.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому під немайновим шкодою, завданою юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням ділової репутації, а також вчинення дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до діяльності.

Діловою репутацією юридичної особи є престиж її фірмового (комерційного) найменування, торгових марок та інших належних їй нематеріальних активів серед споживачів її товарів і послуг.

Приниженням ділової репутації суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської діяльності, у зв'язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.

Таким чином, саме на Позивача покладається обов'язок довести, чим підтверджується факт завдання Позивачеві втрат немайнового характеру; за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони завдані; в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення суперечки.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня І995 р. визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню під час вирішення суперечки про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дії того, хто її завдав, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням, а також провини того, хто завдав шкоди. При цьому суд вважає, що факт зменшення нематеріальних благ як наслідок протиправної дії правопорушника не є необхідною умовою для права на компенсацію морального збитку. Достатньо, щоб дії правопорушника створювали реальну загрозу зменшення нематеріального блага. Про таке йдеться у ст. 23 ЦК, де підставою для виникнення права на компенсацію моральної шкоди вказані дії, що лише створюють загрозу порушення ділової репутації (поширення недостовірної інформації).

Грошовий еквівалент ділової репутації може бути виражений у формі гудвілу, що є нематеріальним активом, вартість якого визначається як різниця між балансовою вартістю активів підприємства та його звичайною вартістю як цілісного майнового комплексу, і виникає внаслідок використання кращих управлінських якостей, панівної позиції на ринку товарів (робіт, послуг), нових технологій тощо.

Гудвіл як нематеріальний актив підлягає бухгалтерському обліку відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 19 «Об'єднання підприємств», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від / липня 1999 Р- і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня І999 Р- за № 499/3792-

У разі відсутності у Позивача бухгалтерського обліку гудвілу як нематеріального активу останній не позбавлений права доводити розмір грошового еквіваленту приниження ділової репутації іншими засобами.

Зокрема, крім гудвілу, розмір шкоди, завданої діловій репутації, можна доводити:

довідками економічного, аналітичного, маркетингового відділу, бухгалтерії юридичної особи про зменшення вартості нематеріальних активів;

свідоцтвами про зменшення вартості котирування акцій юрособи;

призначенням судової експертизи;

проведенням експертної оцінки вартості нематеріальних активів;

результатами проведення перевірок контрольними органами тощо.

Згідно заяви про уточнення позовних вимог Позивач просить суд стягнути з Відповідача 32 510,08 грн. в якості грошової компенсації в рахунок відшкодування (компенсації) моральної шкоди.

З тексту заяви про уточнення позовних вимого вбачається, що не Позивачу завдано моральної шкоди, а «внаслідок ДТП заподіяно моральну шкоду директору Позивача, оскільки було порушено звичний його образ життя».

Позивач за його організаційно-правовою формою є особою формальним за своєю природою, не наділеним почуттями і сприйняттям. В даному випадку неможливо визначити розмір завданих збитків, виходячи зі ступеня і розміру душевних або фізичних страждань підприємства.

А тому заявлені позовні вимоги щодо відшкодування саме підприємству моральної шкоди є безпідставними, і в їх задоволенні слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

На думку суду, наявні підстави для стягнення понесених витрат в розмірі 2500 грн. - за проведення експертизи, проведення огляду атомобіля. Так, без проведення огляду автомобіля та без проведення експертизи неможливо було встановити розмір завданої майнової шкоди. Те, що відповідач не був присутнім при проведенні експертизи чи при проведенні огляду автомобіля, не може бути підставою для відмови у стягнення зазначених коштів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ТзОВ «НВП «ВЕСТАГРОТЕХ»до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди та компенсацію моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ТзОВ «НВП «ВЕСТАГРОТЕХ» (вул. Млинівська, 18, м. Рівне, 33024; ) 5 648 , 01 грн. за завдану майнову шкоду; 2500 грн. понесені витрати за проведення експертиз; 1378 грн. судові витрати (сплата судового збору), а всього 9 526 (девять тисяч пятсот двадцять шість) грн. 01 коп.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.