Справа № 627/959/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді М.О. Остапова

з участю секретаря В.В. Вюнник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2016 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.10.2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач взяті на себе зобовязання не виконала, а тому станом на 05.07.2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 22750,18 грн., з яких: 9970,99 грн. заборгованість за кредитом; 10607,55 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 850,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, штраф 250,00 грн. (фіксована частина); 1071,44 грн. штраф (процентна складова).

Заборговану суму відповідач не сплачує, а тому представник позивача змушений звернутись до суду із вказаним позовом та просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в сумі 22750,18 грн. та судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача ПАТ КБ ПРИВАТБАНК в судове засідання не зявився, до матеріалів справи надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач та її представник, що діяв на підставі довіреності, у відкритому судовому засіданні заперечували проти задоволення позовної заяви та прохали суд застосувати строк позовної давності..

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі -Генеральна угода) від 23.01.2014 року відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом

Тому позивач вважає свої зобов'язання за договором виконаними в повному обсязі.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1. взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. В зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 22 750,18 грн, з яких:

-9970,99 гривень заборгованість за кредитом;

-10607,75 грн заборгованість по процентам за користування кредитом;

-850 грн заборгованість за пенею та комісією,

-штраф 250 грн (фіксована частина);

-1071,44 грн штраф (процентна складова).

Однак, суд звертає увагу на наступне.

В ході розгляду справи представник відповідача зазначив, що банком самостійно без надання згоди та без належного повідомлення було збільшено кредитний ліміт Відповідачеві. Це, відповідно, потягло за собою збільшення суми фінансового зобов`язання ОСОБА_1 перед банком.

На запит суду банком надано відповідь з посиланням на п. 3.2 та п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Зазначені пункти містять наступне: (мовою оригіналу) после получения Банком от Клиента необходимых документов, а также Заявления, Банк проводит проверку предоставленных документов и принимает решение о возможности выдачи кредита на платёжную карту . Клиент даёт своё согласие , что кредитный лимит устанавливается по решению Банка и, клиент даёт право Банку в любой момент изменить кредитный лимит.

Подписание данного Договора является прямым и безусловным согласием Держателя относительно принятия любого размера Кредитного лимита, установленного Банком.

З огляду на наведені пункти суд вважає за необхідне зауважити на те, що у відповідності до пункту 4.9. Умов та правил надання банківських послуг встановлено наступне: (мовою оригіналу) Не реже одного раза в месяц способом , указанным в Заявлении, предоставить Держателю выписки по состоянию картсчетов и о произведенных за прошедший месяц операциях по Картсчетам.

Копія заяви ОСОБА_1 взагалі не містить посилань на будь який спосіб надання їй як утримувачу платіжної карти , виписок по стану карткового рахунку та проведених операцій по ньому.

Крім того зазначена заява містить натупне: (мовою оригіналу) Я ознайомилась и согласна с условиями и правилами предоставления банковских услуг , а также тарифами банка , которые были представлены мне для ознакомления в письменном виде. Своей подписью я подтверждаю факт получения мной информации об условиях кредитования «ПриватБанк» и его местонахождении.

З урахуванням переліченого , суд доходить висновку про те, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.

Це твердження ґрунтується на тому, що пункт 4.9. Умов та правил надання банківських послуг не відповідає змісту Заяви, підписаної ОСОБА_1

Останні не містять підпису ОСОБА_1 , а тому , суд не може робити висновок про те, що ОСОБА_1 була ознайомлена з текстом саме тих Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позову.

Окрему увагу суд приділяє і тій обставині, що всупереч пункту 4.9. Умов та правил надання банківських послуг звернення ОСОБА_1 до банку про надання їй інформації залишені без задоволення з посиланням на банківську таємницю, хоча відповідач є стороною у спірних правовідносинах (а.с.34-36).

Разом з цим Банком відповідачеві надсилались вимоги про погашення заборгованості , однак, лише із зазначенням її загальної суми.

На думку суду, зазначені обставини свідчать про наявний та істотний дисбаланс у існуючих правовідносинах між позивачем та відповідачем.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З урахуванням викладених норм суд зауважує на те, що Умови та правила надання банківських послуг, додані до позовної заяви підписані лише головою правління банку ОСОБА_2 . Інших підписів зазначений документ не містить.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст.1-15, 57-60, 212-215, 209-212 ЦПК України, ст.207, 526, 530, 610, 612 1049, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 „ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5