Номер провадження: 22-ц/785/7115/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська 17» до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2017 року про забезпечення позову,

встановила:

У червні 2016 р. обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська 17» (далі ОСББ «Успенська 17») звернулося до суду з вищезазначеним уточненим позовом.

У клопотанні ОСББ «Успенська 17» про забезпечення позову останнє просило вжити заходи забезпечення позову, а саме: 1) накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою - м. Одеса, вул. Успенська, 17 та належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7; 2) заборонити Одеській міській раді, Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, комунальному підприємству «Право», іншим уповноваженим на це держаним органам та органам місцевого самоврядування вчиняти певні дії, приймати рішення щодо присвоєння поштової адреси житловому будинку за адресою - м. Одеса, вул. Успенська, 17, що належить ОСОБА_6, ОСОБА_7; 3) заборонити Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, будь-яким реєстраційним службам чи державним реєстраторам, особам, які мають реєстраційні повноваження, вчиняти реєстраційні дії стосовно житлового будинку за адресою - м. Одеса, вул. Успенська, 17, що належить ОСОБА_6, ОСОБА_7.

19.06.2017 р. Приморський районний суд м. Одеси постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання ОСББ «Успенська 17» про забезпечення позову частково.

Наклав арешт на житловий будинок, що знаходиться, за адресою - вул. Успенська, 17 у м. Одеса, і належить ОСОБА_6, ОСОБА_7. Заборонив Одеській міській раді, Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, комунальному підприємству «Право», іншим уповноваженим на це держаним органам та органам місцевого самоврядування вчиняти певні дії, приймати рішення щодо присвоєння поштової адреси житловому будинку за адресою - м. Одеса, вул. Успенська, 17, що належить ОСОБА_6, ОСОБА_7, до розгляду справи по суті.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, поданій через представника ОСОБА_11, оскаржує ухвалу в частині задоволеного клопотання про забезпечення позову. Просить ухвалу суду першої інстанції в цій частині скасувати. Постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову в повному обсязі. Посилається на те, що ухвала в оскарженій частині постановлена судом з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСББ «Успенська 17» письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало. Представник обєднання у судовому засіданні вважала необхідним скаргу відхилити. Ухвалу суду залишити без змін. Посилалася на те, що ухвала постановлена без порушень норм процесуального права щодо необхідності забезпечення позову.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Причини неявки не повідомили. Письмових заперечень на апеляційну скаргу/пояснень, заяв та клопотань не надали.

Згідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ОСББ «Успенська 17» в частині відмовленого клопотання про забезпечення позову ухвалу суду першої інстанції не оскаржило, а тому в цій частині її законність та обґрунтованість в апеляційному порядку не переглядається (ч. 1 ст. 303 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості клопотання про забезпечення позову, оскільки предметом позову є визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування нежитлових приміщень першого та другого поверхів у флігелі, які наразі складають житловий будинок, розміщений за адресою м. Одеса, вул. Успенська, 17 (а. с. 66 68).

Колегія суддів вважає, що погодитися з цими висновками суду не можна. Цих висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищевказане стосується й вимог про забезпечення позову.

Статтями 151, 152 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, прав яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову не врахував вищевказаних вимог діючого процесуального законодавства та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд першої інстанції повинен був здійснити оцінку обґрунтованості доводів клопотання щодо необхідності вжиття конкретних запропонованих позивачем видів забезпечення позову з урахуванням: розумності та обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позовних вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін по справі; наявності звязку між конкретним видом забезпечення позову та конкретною позовною вимогою, зокрема чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити виконання рішення суду; наявності обставин щодо імовірного утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому.

Відповідно до виділених з цивільної справи матеріалів, в позовній заяві ОСББ «Успенська 17» просить визнати недійсними договори купівлі-продажу № 9416 від 08.10.2002 р. та № 9413 від 10.10.2002 р. нежилих приміщень першого та другого поверхів, що знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Успенська, 17, та витребувати ці нежитлові приміщення з незаконного володіння ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а. с. 4 9).

У клопотанні про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на належний ОСОБА_6, ОСОБА_7 житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Успенська, 17, та заборонити Одеській міській раді, Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, комунальному підприємству «Право», іншим уповноваженим на це держаним органам та органам місцевого самоврядування вчиняти певні дії, приймати рішення щодо присвоєння поштової адреси житловому будинку за адресою - м. Одеса, вул. Успенська, 17, що належить ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Виходячи з вказаних у позові обставин, колегія суддів вважає хибним висновок суду першої інстанції про можливість забезпечення по даній справі позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, які носять немайновий характер, шляхом накладення арешту на нерухоме майно. Позов не містить вимог відносно належного відповідачам житлового будинку. Тому висновок суду першої інстанції про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та заборону певним установам проводити певні дії щодо присвоєння поштової адреси житловому будинку також є помилковим.

Доводи апелянта про те, що вжиті заходи є неспівмірними з позовними вимогами, відсутні докази утруднення виконання рішення в майбутньому, вжиті заходи обмежують права власності на належний йому житловий будинок, є обґрунтованими.

Виходячи з вищевказаного, доводи апелянтів є обґрунтованими. Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу з цього питання, якщо питання було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що при вирішенні питання про забезпечення позову були порушені вищезазначені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, колегія судів вважає, що ухвала суду першої про забезпечення позову підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання ОСББ «Успенська 17» про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2017 року про забезпечення позову скасувати. Постановити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Успенська 17» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою - вул. Успенська, 17 у м. Одеса, і належить ОСОБА_6, ОСОБА_7, та заборони Одеській міській раді, Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, комунальному підприємству «Право», іншим уповноваженим на це держаним органом та органам місцевого самоврядування вчиняти певні дії, приймати рішення щодо присвоєння поштової адреси житловому будинку за адресою - м. Одеса, вул. Успенська, 17, що належить ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3