У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бедьо В.І.

при секретарі: Пазяк С.М

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суу Закарпатської області знаходиться зазначена цивільна справа.

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на житловий будинок № 221 разом з господарськими будівлями, що розташований по вул. Центральній, с. Дубрівка, Ужгородського району, Закарпатської області.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як розяснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірими із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано доказів в підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи саме відповідач ОСОБА_4 є власником домоволодіння № 221 разом з господарськими будівлями, що розташований по вул. Центральній, с. Дубрівка, Ужгородського району, Закарпатської області. Натомість позивачі жодного документу, що підтверджував би їх право на спірну нерухомість суду не надали.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки це буде порушувати законне право позивача розпоряджатись своїм законним майном на вільне користування ірозпорядження належною власністю.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.І. Бедьо