УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до державного підприємства «Санаторій «Моршинський», директора державного підприємства «Санаторій «Моршинський» Безрукова Віктора Андрійовича про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_5 працював на державному підприємстві «Санаторій «Моршинський» (далі - ДП «Санаторій «Моршинський») на посаді лікаря-ендоскопіста та 17 вересня 2009 року був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Однак у день звільнення санаторій не провів із ним кінцевого розрахунку.

Належні до виплати кошти були сплачені 19 вересня 2009 року.

Проте недоплата склала 108 грн 72 коп., яка на підставі припису Територіальної державної інспекції праці у Львівській області від 3 серпня 2010 року, була виплачена 21 вересня 2010 року.

Враховуючи викладені обставини, позивачі з урахуванням уточнень просили стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_5 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період із 17 вересня 2009 року по день ухвалення рішення по справі в сумі 137 861 грн 79 коп., інфляційні втрати в розмірі 27 150 грн 21 коп., три відсотки річних у сумі 11 896 грн та 10 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто із ДП «Санаторій «Моршинський» на користь ОСОБА_5 19 459 грн 60 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період із 17 вересня 2009 року по 21 вересня 2010 року, 1 770 грн 82 коп. інфляційних втрат, 583 грн 78 коп. - три відсотки річних та 1 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Стягнуто із ДП «Санаторій «Моршинський» на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 17 вересня 2009 року по 21 вересня 2010 року в розмірі 1 тис. грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 116, 117 КЗпП України, належним чином оцінивши подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, дійшов правильного висновку про те, що при звільненні ОСОБА_5 санаторій у день звільнення не виплатив йому усі належні суми.

При цьому, стягуючи із ДП «Санаторій «Моршинський» на користь ОСОБА_5 1 тис. грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, апеляційний суд врахував істотність заявленої позивачем суми порівняно із середнім заробітком.

Крім того, відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов'язання, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не застосовується до трудових відносин, які виникли у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні працівника з роботи.

Що стосується відмови стягненні грошової компенсації моральної шкоди, то апеляційний суд обґрунтовано виходив із недоведеності зазначених позовних вимог (врахувавши п. 9 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 9 з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Колегія погоджується з такими висновками, які узгоджуються з правовими позиціями, викладеними Верховним Судом України у постановах від 21 травня 2014 року № 6-43 цс 14 та від 5 жовтня 2016 року № 6-2405 цс 15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Рішення є законним та обґрунтованим, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, апеляційний суд із урахуванням встановлених обставин справи дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик