Справа № 545/2691/16-ц
Провадження № 2/545/65/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Бутиріній М.С.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обласної ради, Департаменту охорони здоровя ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 обласний центр медико-соціальної експертизи про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 обласної ради, Департаменту охорони здоровя ОСОБА_3 обласної державної адміністрації про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 обласної ради на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 32882 грн. 76 коп. та про поновлення її на посаді головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру МСЕ. Рішенням третьої сесії сьомого скликання (перше засідання) ОСОБА_3 обласної ради «Про головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи» від 29 січня 2016 року №49 її поновлено на посаді головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року та цім же рішенням її звільнено з посади головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи 22 травня 2015 року відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України у звязку з закінченням терміну дії трудового контракту. Фактично вона не була допущена до роботи. Оплата за час вимушеного прогулу за період з 23 травня 2015 року по 17 вересня 2015 року включно за 81 робочий день у сумі 32882 грн. 76 коп. була здійснена лише 16 червня 2016 року, про що засвідчує виписка з ПриватБанка від 13 липня 2016 року.

Також зазначила, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03 червня 2016 року за її позовом до ОСОБА_3 обласної ради, департаменту охорони здоровя ОСОБА_3 обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення сесії, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 обласної ради на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 18 вересня 2015 року по 03 червня 2016 року включно з розрахунку середньоденної заробітної плати, що становить 405 грн. 96 коп. за один робочий день, а загалом за 179 робочих дні у загальній сумі 72666,84 коп., задоволено. У вказаній частині рішення рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 29 листопада 2016 року залишено без змін.

Відповідно до наказу №178-К ОСОБА_3 обласного центру МСЕ від 16 листопада 2016 року вона приступила до виконання посадових обовязків головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи з 16 грудня 2016 року. Отже, затримка виконання рішення про поновлення на роботі становить з 04 червня 2016 року по 15 грудня 2016 року включно.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року встановлено, що її середньоденна заробітна плата становить 405 грн. 96 коп.

Враховуючи, що рішення Полтавського районного суду у Полтавської області від 17 вересня 2015 року фактично не виконано, вона до виконання попередніх обовязків допущена не була, оплата на час вимушеного прогулу у звязку з незаконним звільнення здійснена лише 16 червня 2016 року, вважає, що з 18 вересня 2015 року по 16 червня 2016 року вона перебувала у вимушеному прогулі у звязку із затримкою виконання судового рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року.

Виходячи з вказаного, з врахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати її такою, що перебувала у період з 18 вересня 2015 року по 16 червня 2016 року у вимушеному прогулі у звязку з затримкою виконання судового рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2016 року в частині поновлення на посаді головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу; стягнути на підставі ст.236 КЗпП України середній заробіток за час затримки виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року за період з 04 червня 2016 року по 15 грудня 2016 року з розрахунку середньоденної заробітної плати 405 грн. 96 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 обласної ради за довіреністю ОСОБА_4 заперечив проти позову, посилаючись на те, що обласною радою повністю виконано рішення Полтавського районного суду від 17 вересня 2015 року в частині поновлення позивача на посаді головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру МСЕ, оскільки рішення обласної ради в частині поновлення її на роботі чинне, і у судовому порядку не скасоване. Зазначення позивачем кінцевого терміну затримки виконання рішення про поновлення її на роботі 15 грудня 2016 року, який аргументується видачею наказу від 16 грудня 2016 року №178-к «Про поновлення на посаді головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру МСЕ», відповідно до якого позивач приступила до виконання посадових обовязків головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру МСЕ, спростовує факт затримки виконання рішення про поновлення на посаді обласною радою. То того ж, у звязку з ліквідацією ОСОБА_3 обласного центру МСЕ, заробітну плату за весь час вимушеного прогулу працівнику повинна виплатити ліквідаційна комісія.

Крім цього, вважає, що позивачем подано позов з пропуском строку на звернення до суду, оскільки позовна давність для вимог, що випливають із трудових відносин становить три місяці. Оскільки 22 травня 2015 року позивача було поновлено на роботі та з вказаної дати її звільнено з роботи відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України. Окрім того, на виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року ОСОБА_1 16 червня 2016 року виплачено заробітну плату у розмірі 32882 грн. 76 коп., що позивач не заперечує. Враховуючи вказане, вважає, що з 22 травня 2015 року розпочався відлік тримісячного строку позовної давності. Позивач звернулась з позовом 18 липня 2016 року, а тому вважає, що позов предявлений поза межами трьохмісячного строку позовної давності, встановлено для даної категорії спорів ч.1 ст.233 КЗпП України, а тому просив застосувати строк позовної давності.

Представники Департаменту охорони здоровя ОСОБА_3 обласної державної адміністрації та ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи в судове засідання повторно не зявилися, хоча заздалегідь повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14 січня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справі від 25 травня 2016 року, - скасовано розпорядження голови ОСОБА_3 обласної ради «Про головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи №97 від 21 травня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року у звязку з закінченням терміну дії трудового контракту (п.2 ст.36 КЗпП України); - скасовано наказ Департаменту охорони здоровя ОСОБА_3 обласної державної адміністрації №40-к від 21 травня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року у звязку з закінченням терміну дії трудового контракту (п.2 ст.36 КЗпП України); - поновлено ОСОБА_1 на посаді головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року; - стягнуто з ОСОБА_3 обласної ради заробітну плату за період з 23 травня 2015 року по 17 вересня 2015 року включно за 81 робочий день у сумі 32882 грн. 76 коп.; - стягнуто з Департаменту охорони здоровя ОСОБА_3 обласної державної адміністрації та ОСОБА_3 обласної ради на користь Держави у рівних частках з кожного судовий збір у загальній сумі 487 грн. 20 коп.; - допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення розміру заробітку за один місяць та в частині поновлення на роботі (т.1 а.с.5-8).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 січня 2016 року залишено без змін (т.1 а.с.9-19).

На виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 обласної ради на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 32882 грн. 76 коп. та про поновлення її на посаді головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру МСЕ.

Рішенням третьої сесії сьомого скликання (перше засідання) ОСОБА_3 обласної ради «Про головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи» від 29 січня 2016 року №49 поновлено ОСОБА_1 на посаді головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року та цім же рішенням звільнено ОСОБА_1 з посади головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи 22 травня 2015 року відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України, у звязку з закінченням терміну дії трудового контракту (т.1 а.с.247).

Фактично ОСОБА_1 до роботи не допущена та оплата за час вимушеного прогулу за період з 23 травня 2015 року по 17 вересня 2015 року включно за 81 робочий день у сумі 32882 грн. 76 коп. (за рішенням суду від 17 вересня 2015 року) своєчасно не проведена.

Виплата грошової суми в сумі 32718 грн. 35 коп. (за рішенням суду стягнуто 32882 грн. 76 коп.) здійснена лише 16 червня 2016 року, про що засвідчує довідка Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 13 липня 2016 року №ТNRB-94ІN-7RL8-LO6D (т.1 а.с.4), і списана Головним управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області згідно повідомлення від 16 червня 2016 року №07.3-16/1/3703 (т.1 а.с.242).

У звязку з уточненням та відмовою позивача від позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 обласної ради середнього заробітку за період з 18 вересня 2015 року по 03 червня 2016 року, у задоволенні вимог щодо визнання позивача такою, що перебувала з 18 вересня 2015 року по 03 червня 2016 року у вимушеному прогулі у звязку із затримкою виконання судового рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року суд відмовляє.

Відповідно до наказу №178-К ОСОБА_3 обласного центру МСЕ від 16 листопада 2016 року ОСОБА_1 приступила до виконання посадових обовязків головного лікаря ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи з 16 грудня 2016 року (т.1 а.с.198).

Отже, затримка виконання рішення про поновлення на роботі становить з 04 червня 2016 року по 15 грудня 2016 року включно.

Таким чином, позивач перебувала у вимушеному прогулі з 04 червня 2016 року по 15 грудня 2016 року включно, тобто 192 робочих днів.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 405 грн. 96 коп.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача належить виконати, виходячи із одноденної заробітної плати позивача у розмірі 405 грн. 96 коп., яка визначена рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року у справі №545/1491/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обласної ради, Департаменту охорони здоровя ОСОБА_3 обласної державної адміністрації про визнання контракту незаконним та його скасування, скасування розпорядження та наказу про звільнення (т.1 а.с.114-121).

Обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, вказана обставина встановлена судовим рішенням є преюдиційною в силу вимог ч.3 ст.61 ЦПК України.

Отже, середня заробітна плата, яка підлягає виплаті відповідачем на користь позивача складає 405 грн. 96 коп. із розрахунку: 192 робочих днів ? 405 грн. 96 коп. = 77944 грн. 32 коп.

Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що в судовому засіданні встановлено факт невиплати ОСОБА_3 обласною радою позивачу ОСОБА_1 заробітної плати за 192 робочих дня вимушеного прогулу, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Заперечення представника відповідача щодо відсутності у ОСОБА_3 обласної ради зобовязання щодо сплати за час вимушеного прогулу позивачу у звязку з ліквідацією ОСОБА_3 обласного центру медико-соціальної експертизи є безпідставними, оскільки юридична особа ОСОБА_3 обласний центр медико-соціальної експертизи, діяльність якої припинено відповідно до рішення №521 від 14 липня 2017 року сімнадцятої сесії сьомого скликання ОСОБА_3 обласної ради, є комунальною установою, власником (засновником) якої є ОСОБА_3 обласна рада.

Враховуючи час звернення позивача з даним позовом, а саме, 15 липня 2016 року, а триваюче правопорушення, яким є безпідставне невиконання рішення суду про поновлення позивача на роботі, припинено тільки 15 грудня 2016 року, підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності до даних правовідносин відсутні.

За таких обставин, суд вбачає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_3 обласної ради середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з його вини.

Вирішуючи питання в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з урахуванням розміру задоволення судом позовних вимог позивача та з огляду на те, що при зверненні до суду він був звільнений від сплати судового збору вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 обласної ради на користь держави судовий збір у розмірі 779 грн. 44 коп. за розгляд справи у суді.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обласної ради, Департаменту охорони здоровя ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 обласний центр медико-соціальної експертизи про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у звязку з затримкою виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року за період з 04 червня 2016 року по 15 грудня 2016 року з розрахунку середньоденної заробітної плати 77944 (сімдесят сім тисяч девятсот сорок чотири) гривні 32 копійки.

Рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 обласної ради на користь держави 779 грн. 44 коп. за розгляд справи у суді.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області в десятиденний строк з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5