РІШЕННЯ

іменем України

12 грудня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Бібіка О.В.

з участю секретаря Кошевої А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального підприємства "Комунальник" про захист прав споживача у спосіб відновлення становища, яке існувало до порушення,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до комунального підприємства "Комунальник" з вимогами: зобов'язати відповідача відновити електропостачання до належної йому квартири АДРЕСА_1.

На обґрунтування посилається, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 (кол. Комсомольське) Зміївського району Харківської області.

Кожного місяця КП «Комунальник» виставляє йому рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, куди входять квартплата, оплата за електроенергію, оплата за електроенергію місць загального користування, вивіз твердого побутового сміття.

Заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги він не має.

25.04.2017 року працівниками КП «Комунальник» квартира була відключена від електропостачання.

В відповіді на скаргу щодо незаконного припинення електропостачання, директор КП «Комунальник» ОСОБА_2 повідомив, що 25.04.2017 року виконувались роботи по перепідключенню квартир №130-134 житлового будинку по вул. С. Закори в смт. Слобожанське на змонтовану нову лініюю, оскільки стара електропроводка знаходилась в аварійному стані. Дані роботи виконувались згідно проекту по квартирного і загально будинкового обліку електроенергії житлового будинку, який передбачає винесення електролічильників на фасад.

Директор КП «Комунальник» далі вказує інформацію, що йому, начебто, було запропоновано перепідключення згідно вимог чинного законодавства, але він відмовився і не надав доступ до виконання цих робіт.

Ця інформація не відповідає дійсності. Працівники КП «Комунальник» повідомляли про те, що лічильник електричної енергії, який знаходиться в квартирі, необхідно винести в коридор на що він попросив надати для ознайомлення проект, згідно з яким такі роботи будуть виконуватися; документи, якими підтверджується правомірність та нормативно визначена необхідність розташування квартирного лічильника в коридорі; документи про допуск працівників КП «Комунальник» до виконання електромонтажних робіт, а також просив повідомити, хто буде нести відповідальність за збереження лічильника та пломб на ньому, коли він буде перенесений в коридо, який має вільний доступ, а тому, не виключається несанкціоноване втручання в роботу лічильника, зрив пломб та інше.

Відповіді він не отримав і незабаром без попередження квартира була відключена від електропостачання.

Вважає, що КП «Комунальник» грубо порушило його права споживача та норми чинного законодавства України, що проявилось в безпідставному та незаконному припинення відповідачем електропостачання квартири, що порушує права споживача на отримання електричної енергії своєчасно, в повному обсязі та безперешкодно.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_3 підтримали позов з підстав, викладених у ньому.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов визнали в частині відновлення електропостачання до квартири позивача. Однак, заперечували проти подачі електричної енергії за схемою, що діяла до відключення, тобто до 25 квітня 2017 року.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного.

Сторонами визнаються ті обставини, та відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, що 25 квітня 2017 року працівниками КП «Комунальник» квартира була відключена від електропостачання квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 є споживачем вказаних послуг з електропостачання, свої обов'язки виконує належним чином, заборгованості за спожиту електроенергію станом на 25 квітня 2017 року не мав.

Підставою відключення вказаної квартири від системи електропостачання стала відмова позивача ОСОБА_1 від перепідключення його квартири працівниками КП «Комунальник» через електроустановку (прилад обліку електричної енергії) установлену не у його квартирі, як було раніше, до заміни електропроводки, а у місці загального користування - коридорі із використанням, крім індивідуального приладу обліку електроенергії, що споживається ним, і ще одного загального на декілька квартир.

За положеннями ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енерго-постачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Разом з тим Законом № 575/97-ВР - спеціальним законодавчим актом у сфері електропостачання - визначено право енергопостачальників обмежувати споживачів в електроспоживанні (до припинення електропостачання) лише за умови неповної оплати спожитої електроенергії (частина друга статі 24 зазначеного Закону). Частиною восьмою статті 26 цього ж Закону встановлено обов'язок споживача обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити також лише у разі неповної оплати саме спожитої електроенергії, що кореспондується із правом енергопостачальника, закріпленим в частині другій статі 24 Закону № 575/97-ВР.

Таким чином, проаналізувавши наведені норми матеріального і процесуального права та визнані сторонами обставини, суд дійшов висновку, що обов'язковою умовою, яка надає право енергопостачальнику обмежити споживачу електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або припинити йому електропостачання, є несплата або неповна оплата останнім рахунків за фактично спожиту електричну енергію.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕ згідно із законодавством України.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем ПКЕЕ, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий - залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника (п. 53 ПКЕЕ).

Складені акти про порушення є фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання ПКЕЕ. При цьому зазначені акти не встановлюють для споживача обов'язків, а мають рекомендаційний характер щодо сплати нарахованих збитків, тобто є претензією, у випадку незадоволення якої енергопостачальник матиме право на загальних підставах звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2011 року у справі № 6-4цс11 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику», якою встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення ПКЕЕ та інше.

Відповідно до п. 11 ПКЕЕ відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач.

Згідно з п. 42 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача.

Відповідно до п. 48 ПКЕЕ споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Пунктом 53 ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення ПКЕЕ розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Сторони визнали в судовому засіданні, та підтверджено письмовими доказами, а саме: листом НКРЕКП від 02.06.2017, ту обставину, що КП «Комунальник» не є енергопостачальником електричної енергії до квартири АДРЕСА_1, що належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.43)

Крім того, відповідно до заяви від 27.03.2017, на ім'я директора КП "Комунальник", позивач ОСОБА_1 серед інших споживачів, просив установити засоби обліку електричної енергії у коридорі для кожної із квартир (а. с. 50), не дивлячись на те, що згідно проекту № 06/27.01.06 ЭС, узгодженого АК "Харківобленерго", вказані прилади обліку мають бути установлені у кожній із квартир будинку № 32 по вул. С. Закори в смт. Слобожанське (колишня назва Комсомольське) Зміївського району Харківської області (а. с. 45-49).

Акт від 25.04.2017 року про відмову ОСОБА_1 від перепідключення подачі електричної енергії до квартири позивача за схемою запропонованою КП "Комунальник" не відповідає вимогам закону, що регулюють дані правовідносини, та не може бути підставою для відключення квартири позивача від електропостачання. (а. с. 51).

Місця та умови встановлення розрахункових засобів обліку визначаються згідно з проектними рішеннями та Правилами улаштування електроустановок.

Засоби обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок.

Засіб обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника.

У разі встановлення засобу обліку в квартирі (будинку) або іншому об'єкті побутового споживача енергопостачальник складає акт про збереження пломб у двох примірниках, один з яких залишається у побутового споживача.

КП "Комунальник" не є енергопостачальником електричної енергії до квартири позивача ОСОБА_1, тож не мав права вимагати встановлення засобу обліку на власний розсуд та скласти акт про збереження пломб у двох примірниках, один з яких залишається у побутового споживача.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За наведеного, суд констатує порушення прав споживача ОСОБА_1 з боку відповідальних осіб КП "Комунальник" на безперебійне постачання електричної енергії до №131 у будинку №32 по вул. С.Закори в смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області, що належить позивачу ОСОБА_1 починаючи з 25 квітня 2017 року до 12 грудня 2017 року, та вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства "Комунальник" про захист прав споживача у спосіб відновлення становища, яке існувало до порушення - задовольнити.

Зобов'язати комунальне підприємство "Комунальник", , відновити постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_1 у спосіб відновлення становища, яке існувало до 25.04.2017 року.

Стягнути з комунального підприємства "Комунальник", , на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн., які перерахувати на рахунок отримувача 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Головуючий: