Справа № 265/1084/17
Провадження № 2/265/667/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 квітня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря судового засідання - Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 19 жовтня 2001 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею. Фактично шлюбні стосунки припинені з травня 2012 року в звязку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя та сімейні обовязки, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору та спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей вони не мають. Неповнолітні діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, а також зобовязати відповідача у разі виникнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами брати участь у додаткових витратах на дітей.

Позивачка до судового засідання не зявилась надавши заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. Позовні вимоги змінила, а саме просила суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на кожну дитину. Змінені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила суд задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявився по невідомій суду причині повторно, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-НО №137708, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, виданим 19 жовтня 2001 року, актовий запис №331.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №421659, виданого 09 січня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, ОСОБА_3 народилася 29 грудня 2003 року, актовий запис №08, в графі «батьки» зазначено: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №284996, виданого 21 вересня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4 народилася 10 вересня 2009 року, актовий запис №877, в графі «батьки» зазначено: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.

Згідно довідки, виданої головою ПП «Альянс-ГІС» 13.02.2017 року, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) в про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя.

Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб.

Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити без змін.

Щодо вимог про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст. 181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що на утриманні позивачки перебуває неповнолітній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та неповнолітня донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, яких відповідач зобовязаний утримувати, з урахуванням матеріалів справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, стягнувши аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Оскільки при зверненні до суду із вказаним позовом суд відстрочив сплату судового збору позивачці до вирішення справи по суті, то через задоволення судом її позову на підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 112, 181-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215, 223-224, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 ( дошлюбне прізвище Ларченко) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований 19 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №331 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 прізвище залишити без змін «Слипченко».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2017 року та до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка має бути подана до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Суддя: І.М. Міхєєва