Справа № 609/1730/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2017 р. Шумський районний суд Тернопільської області

В складі головуючого суду ОСОБА_1

За участю секретаря Кухарчук О.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу 609/1730/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_6

В судове засідання позивачка не з'явилася, однак представила письмову заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Згідно позовної заяви позивачки вбачається, що 03.12.2003 року помер її батько ОСОБА_6. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із: 1/5 частини домоволодіння у с.Тетильківці по вул.Зелена, 56 Шумського району Тернопільській області, який відноситься до соціальної групи колгоспний двір. Померлий був головою колгоспного двору. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно на користь позивача.

Членами колгоспного двору також ще є позивачка та відповідачі по справі, які відмовляються від своїх часток спадщини.

На даний час не передбачено реєстрацію права власності на частки в колгоспному дворі, а тому вирішити питання щодо набуття права власності на майно колишнього колгоспного двору можливе лише у судовому порядку, а також існують розбіжності у правовстановлюючих документах в по батькові позивачки.

Відносини, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952- ІV (далі Закон). Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 17.10.2013 №868.

Статтею 5 Закону визначено обєкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Таким чином реєстрація права власності на такий обєкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена.

Позивачка зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак її було надано розяснення щодо порядку спадкування, що оскільки частки померлого не виділено в колгоспному дворі та неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом. А тому рекомендовано із даним позовом звернутися до суду.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, однак представили письмові заяви із яких слідує, що позовні вимоги визнають повністю, заперечень немає та просять справу слухати у їх відсутність.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачами позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Із повторного свідоцтва про смерть cерії І-ИД № 031141 від 10.10.2006 року, що видане ВРАЦС Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області вбачається, що 03.12.2003 року помер батько позивача ОСОБА_6І0.

Померлому належало майно, що складається із: 1/5 частини домоволодіння у с.Тетильківці по вул.Зелена, 56 Шумського району Тернопільській області на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 24.08.1989 року.

Із архівного витягу із погосподарської книги №5 Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області за 1986-1990 роки вбачається, що станом на 01.07.1990 року по с.Тетильківці, у домоволодінні, яке знаходиться у с.Тетильківці були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6 (голова сімї), ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5 (члени сімї).

Померлому ОСОБА_6 належала 1/5 частина домоволодіння у с.Тетильківці по вул.Зелена, 56 Шумського району Тернопільській області, яку хоче успадкувала позивач.

Позивачці ОСОБА_2 та відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 також належить по 1/5 частині домоволодіння, що розташоване у с.Тетильківці по вул.Зелена, 56 Шумського району Тернопільській області, однак останні відмовляються від своїх часток у користь позивачки.

Із довідки про технічні показники обєкта нерухомого майна №230 виданої 08.12.2017 року КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок 1980 року побудови з господарськими будівлями, який знаходиться у с.Тетильківці по вул.Зелена, 56 Шумського району Тернопільській області, зареєстрований за померлим ОСОБА_6 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок.

Судом було встановлено, що померлим ОСОБА_6 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, який знаходиться у с.Тетильківці по вул.Зелена, 56 Шумського району Тернопільської області.

Із досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померлий ОСОБА_6І, являється батьком позивачки ОСОБА_2, що стверджується: свідоцтвом про народження серії І-АГ № 558390 від 28.06.1970 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №456805 від 30.08.1988 року.

Згідно довідки №759 від 24.11.2017 року виданою Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що позивачка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 являється одна і та ж сама особа.

Суд встановив, що позивачкою ОСОБА_2 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться у с.Тетильківці по вул.Зелена, 56 Шумського району Тернопільської області.

Згідно довідки №791 від 12.12.2017 року виданою Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що позивачка ОСОБА_2 дійсно проживала разом із померлим батьком ОСОБА_6, який помер, 03.12.2003 року, вели спільне господарство, що дає підставу вважати позивачку такою, що прийняла спадщину, вступила в управлінням спадковим майном в силу в силу ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем ОСОБА_6

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР Майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

У відповідності до ст.120 ЦК Української РСР Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до ст..263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи , яка померла , до спадкоємців.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 328, 392, 1216, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12,81, 259,263-265 ЦПК, ст.ст.112, 120, 549 ЦК Української РСР України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Тетильківці Шумського району Тернопільської області, паспорт серії НЮ 92014 виданого Шумським РВ УМВС України в Тернопільській області 27.03.2009 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на спадкове майно за законом, після смерті батька ОСОБА_6, який помер 03.12.2003 року, що складається із: житлового будинку із господарськими будівлями у с.Тетильківці по вул. Зелена, 56 Шумського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Шумський районний суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_1