233 № 233/2605/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Войтюк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою, ОСОБА_1 просить встановити факт смерті ОСОБА_2, посилаючись на те, що 23 лютого 2017 року в м. Макіївка Донецької області померла її баба ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть було видане установою, розташованою на тимчасово неконтрольованій території України, у неї відсутня можливість зареєструвати факт смерті баби в органах реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті потрібно для реєстрації факту смерті та отримання свідоцтва про смерть.

Представник заявника ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання вимог ОСОБА_1 та про розгляд справи у його відсутність.

Представник заінтересованої особи Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч.2). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч.4).

Судом встановлено, заявником у даній справі є громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3«а», кв.69, що підтверджується копією паспорта серії ВК852532, виданим 22 жовтня 2011 року Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області (а.с.10).

Заявник є онукою ОСОБА_2, що підтверджується:

-свідоцтвом про народження заявника серії VІІ-НО № 439742 від 06 грудня 1988 року, відповідно до якого матірю заявника є ОСОБА_4 (а.с.13);

-свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-НО № 303950 від 16 липня 1983 року, яке підтверджує зміну дошлюбного прізвища матері заявника з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 (а.с.14);

-свідоцтвом про народження матері заявника ОСОБА_5, серії V-УР №1009591 від 18 жовтня 1962 року (а.с.15), відповідно до якого матірю ОСОБА_5 є ОСОБА_2;

-свідоцтвом про укладення шлюбу 1-НО № 261057 від 03 вересня 2011 року, яке підтверджує зміну дошлюбного прізвища заявника з ОСОБА_7 на ОСОБА_1 (а.с.12).

За твердженням заявника, 23 лютого 2017 року в Україні в м. Макіївка Донецької області померла її баба ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підтвердження даного факту заявником суду надані:

- копія довідки про причину смерті ОСОБА_2 № 127 від 24 лютого 2017 року (а.с.18);

- копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, № 127 від 24 лютого 2017 року, виданого ЦПМСД №5 м. Макіївки (а.с.19);

-фототаблиця із зображенням могили ОСОБА_2 (а.с.20);

- свідоцтво про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, видане 28 лютого 2017 року Макіївським міським відділом ЗАЦС (а.с.26).

Даючи оцінку допустимості свідоцтву про смерть ОСОБА_2, як документу, що виданий органом на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки вищезазначеного доказу, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті ОСОБА_2 для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника ОСОБА_1 суд, як виняток, приймає до уваги надане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та оцінює його в сукупності з фототаблицею могили ОСОБА_2, а також копією довідки про причину смерті ОСОБА_2, копією медичного свідоцтва про смерть, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_2 23 лютого 2017 року у м. Макіївки Донецької області Україна, що надасть можливість заявнику отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть.

Керуючись ст.257-1, ст. 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити, встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 23 лютого 2017 року у м. Макіївка Донецької області Україна.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 26 травня 2017 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш