Справа № 570/703/15-ц
Номер провадження 2/570/21/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі: Птюшинська І.В.

з участю представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, визнання недійним Державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, визнання недійним Державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку.

Позивачі просять суд постановити рішення про визнання протиправним та скасування рішення Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, на підставі якого був виданий Державний акт на право власності на землю; визнати недійним Державний акт на право власності на землю, визнати права власності на земельну ділянку за кожним з позивачів у розмірі 1/2 частини.

02.03.2016 року адвокат ОСОБА_1, представник позивачів, подав заяву про збільшення позовних вимог. Зокрема, він просить визнати незаконним рішення Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 11.02.2005 року; визнати недійсним (нікчемним) договір дарування земельної ділянки, посвідчений 15.10.2010 року.

В судовому засіданні позивачі та їх представник просили суд прийняти заяву від 02.03.2016 року до розгляду з первісним позовом. Вважають, що суд може її прийняти незважаючи на те, що розгляд справи вже розпочався і сторони надавали суду пояснення з приводу заявленого позову.

Представник відповідачів авдокат ОСОБА_2 вважає, що суд не може прийняти цю заяву до розгляду, оскільки для цього немає правових підстав. Обгрунтування правової позиції висловила у запереченнях.

Інші учасники на розгляд справи не зявилися.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що немає підстав для прийняття заяви від 02.03.2016 року для розгляду її з первісним позовом. І ця заява підлягає поверненню.

Так, позивачі просять суд постановити рішення про визнання протиправним та скасування рішення Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, на підставі якого був виданий Державний акт на право власності на землю; визнати недійним Державний акт на право власності на землю, визнати право власності на земельну ділянку за кожним з позивачів у розмірі 1/2 частини.

02.03.2016 року адвокат ОСОБА_1, представник позивачів, подав заяву про збільшення позовних вимог. Зокрема, він просить визнати незаконним рішення Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 11.02.2005 року; визнати недійсним (нікчемним) договір дарування земельної ділянки, посвідчений 15.10.2010 року.

Заява від 02.03.2016 року містить в собі дві нові позовні вимоги нематеріального характеру, які не заявлялись позивачами у позовній заяві від 12.02.2015 року.

А саме, позивач просить постановити рішення про визнання незаконним рішення Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області 11.02.2005 року та визнання нікчемним договору дарування земельної ділянки. Дана заява по своїй суті є заявою про зміну предмета позову і одночасно доповнює й підстави позову, адже предметом позову є зміст позовних вимог позивача, а підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та на обгрунтування яких подає докази.

В свою чергу збільшенням розміру позовних вимог є зміна позивачем ціни первісно заявлених вимог, а не матеріальний зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги.

Оскільки заявою від 02.03.2016 року до раніше заявлених позовних вимог додалися ще дві вимоги нематеріального характеру та були зазначені інші обставини, якими обґрунтовуються новозаявлені вимоги, то така заява не є заявою про збільшення позовних вимог, а по суті є заявою про зміну предмета і підстав позову.

Елементи позову - це його складові частини, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу.

Звідси випливає, що для приведення позовного механізму в дію та ефективного його використання недостатньо знати лише зовнішні ознаки позову, необхідне також глибоке знання його внутрішньої структури. Більше того, елементи позову визначають зміст судової діяльності, індивідуалізують позови. За елементами проводиться класифікація позовів на види, встановлюються межі судового розгляду і предмет доказування. Елементи позову мають важливе значення для організації захисту відповідача проти позову, для вирішення питання про прийняття позову до судового провадження. Вони визначають суть вимоги, на яку суд повинен дати відповідь у своєму рішенні. Тому для характеристики внутрішньої структури позову, тобто його змісту в теорії цивільного процесу використовується термін "елементи позову".

До елементів (складових частин) позову належать його предмет, підстава та зміст. Вони обов'язково повинні бути відображені в позовній заяві.

Предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Предмет позову характеризується певним змістом, а в багатьох випадках - і окремим об'єктом. Тому необхідно відрізняти предмет позову в його безпосередньому розумінні від матеріального об'єкта або матеріального предмета позову.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК) і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування (п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК).

Підстави позову не можна змішувати з нормами права, на які посилається позивач.

Зазначений висновок узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду України, який зазначав, що під підставами позову, які згідно зі ст. 31 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на ці правовідносини.

При цьому цими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що між сторонами існують правовідносини і що внаслідок певних дій відповідача ці відносини стали спірними. В свою чергу, від характеру спірних правовідносин залежить правова кваліфікація спору.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру. Однак позивач для обґрунтування своїх вимог завжди повинен наводити повний комплекс фактів. Відсутність одного з них може зробити вимогу необґрунтованою.

Частиною 2 ст. 31 ЦПК України надається право позивачеві до початку розгляду судом справи по суті шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Тобто, для прийняття такої заяви судом необхідно, щоб вона була подана до початку розгляду справи по суті та містила вимоги або щодо зміни предмету, або щодо зміни підстав позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається.

Аналогічна позиція щодо розмежування понять «зміна предмету позову», «зміна підстав позову» та «збільшення розміру позовних вимог» висловлена і Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 25.03.2015 року по справі № 6-40975св14.

Тому Верховний Суд України неодноразово наголошував, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою відповідно до норм ЦПК, і одночасно - як відмову від раніше заявлених вимог.

Проте, представник позивачів всупереч наведеній нормі подав заяву про зміну предмета та підстав позову та ще й після початку розгляду справи по суті, що є грубим порушенням цивільного процесуального законодавства.

Стороні позивачів розяснювалося про те, що вони не позбавлені можливості подати окремий позов про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядкування та цивільно-правового договору. Але позивачі не бажають скористатися своїми правами у запропонований спосіб а вважають, що дії їх представника перебувають у правовому полі.

За наведеного у суду немає правових підстав для прийняття заяви від 02.03.2016 року як заяви про збільшення позовних вимог у даній справі вже після початку розгляду справи по суті. А тому така заява підлягає поверненню стороні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви

Керуючись ст. 209 ЦПК України, п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, подану представником позивачів 02.03.2016 року.

ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) повернути сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп., що був сплачений 01.02.2016 року згідно квитанції № 15109617 через ПАТ АБ «Укргазбанк».

ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) повернути сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., що був сплачений 24.04.2017 року згідно квитанції № 22708007 через ПАТ АБ «Укргазбанк».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Красовський О.О.