Номер провадження: 22-ц/785/9696/17
Номер справи місцевого суду: 522/4050/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.2017 року м. Одеса

Суддя-доповідач колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Сегеда С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, було задоволено.

Було вселено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартиру АДРЕСА_1.

Було стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 551(пятсот пятдесят одна) грн. 21 коп.

12грудня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, через свого законного представника батька ОСОБА_6, звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на зазначене рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права, та зазначеним рішенням порушуються його права.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, слід зазначити наступне.

Як вже було зазначено, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2016 року вирішено вселити неповнолітню доньку сторін по справі ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не був стороною провадження, не залучався судом до участі у справі, при постановленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не вирішувалося питання про його права й обовязки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що разом із членами своєї родини на підставі договору найму, укладеного із ОСОБА_5, проживає в спірній квартирі, вселенням дитини порушуються їх його права на житло, яке в цьому випадку ототожнюється із правом власності, виходячи зі змісту договору оренди житла за принципами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також право на приватність життя. Крім того, його не було залучено до участі у справі, що є окремим процесуальним порушенням норм права.

Однак, слід зазначити, що оскаржуваним рішенням не було позбавлено права ОСОБА_2 та його родини користуватися спірною квартирою відповідно до договору найму. Вимоги про вселення дитини ОСОБА_4 випливають із права користування житлом, що належить її батькам, і не ґрунтуються на відносинах оренди житла. Більш того, вселення неповнолітньої дитини не порушує права на проживання інших осіб, в тому числі неповнолітнього ОСОБА_2

Крім того, звертаю увагу на те, що мама ОСОБА_2 - ОСОБА_8, і його папа ОСОБА_6 зверталася з апеляційними скаргами на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2016 року, посилаючись на ті ж самі підстави.

Так, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.05.2017 року у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_8 було відмовлено (т.2, а.с.121-125).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.06.2017 року ОСОБА_6 було відмовлено у прийнятті апеляційної скарги, через те, що оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалось питання про його права та обовёязки (т.2 а.148-149).

З огляду на викладене, вважаю, що звернення неповнолітнього ОСОБА_2 з апеляційною скаргою, є абсолютно ідентичним із вищевказаними апеляційними скаргами, тобто є спробою затягування набрання законної сили рішенням суду, чим порушуються права позивача.

Крім того вважаю необхідним зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним з основоположних аспектів верховенства права в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод є принцип правової визначеності (певності), який вимагає, серед іншого, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилося під сумнів (принцип правової визначеності як складова справедливого судового розгляду).

У звязку з цим перегляд чинного рішення суду за апеляційною скаргою особи, яка не є стороною у справі та права якої не порушенні, є порушенням принципу правової визначеності в розумінні п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року, викладених у п. 8 постанови №12, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обовязки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

У звязку з тим, що 15 грудня 2017 року набрав чинності новий ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, та підстави для відмови в прийнятті апеляційної скарги в даному випадку цим Законом не передбачені, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, як то передбачено ст. 358 ЦПК України.

При цьому слід зазначити, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України у разі, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обовязки такої особи не вирішувалося, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження.

Тобто, виходячи з цього, у разі якщо дані обставини виявлені судом до відкриття апеляційного провадження, суд своєю ухвалою має відмовити у відкриття апеляційного провадження.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційну скаргу подано особою, яка не приймала участі у справі та права якої у справі рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2016 року не порушено, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження.

Розяснити ОСОБА_2, що у разі наявності у нього спору щодо зазначеного майна, він не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Керуючись ст.ст. 352, 358 ЦПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9