АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/2540/17 Головуючий 1 інстанції
Справа № 619/77/15ц ОСОБА_1
Категорія: земельні Доповідач Хорошевський О.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

ОСОБА_2

за участю секретаря - Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року по справі за позовом прокурора Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах Державного агенства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до ОСОБА_3, Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, треті особи відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, сектор містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку, запису про його реєстрацію, витребування земельної ділянки у добросовісного набувача, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року Прокурор Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, треті особи відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, сектор містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку, запису про його реєстрацію та витребування земельної ділянки у добросовісного набувача, посилаючись на те, що за результатами перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів прокуратурою району 04 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №0000029 про скоєння злочину за ч. 2 ст. 364 КК України та розпочато досудове розслідування стосовно колишніх посадових осіб районного відділу земельних ресурсів.

Зазначив, що рішенням Малоданилівської селищної ради Дергачівського району від 02 березня 2010 року передано у власність 12 фізичним особам 12 земельних ділянок загальною площею 2 га для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку. Після прийняття вказаних рішень Малоданилівською селищною радою Дергачівського району фізичними особами оформлені державні акти, які зареєстровані у визначеному законом порядку. Відповідним земельним ділянкам під час приватизації присвоєні кадастрові номери: :00:000:0112, :00:000:0113, :00:000:0104, :00:000:0105, :00:000:0115, :00:000:0110, :00:000:0109, :00:000:0111, :00:000:0114, :00:000:0106, :00:000:0108, :00:000:0116.

Вказані рішення винесені на підставі висновків управління Держкомзему у Дергачівському районі про те, що 12 земельних ділянок загальною площею 2 га відноситься до земель запасу та нікому не надані у власність або користування. Разом із тим, в ході перевірки та досудового розслідування достовірно встановлено, що безоплатна передача зазначених земельних ділянок призвела до фактичного вилучення з постійного користування Данилівського дослідного державного лісгоспу (на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України №16 від 20.01.2015 змінено назву на ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція») 2 га земель лісогосподарського призначення. ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» не погоджувала вилучення вказаних земель із свого постійного користування.

Окрім цього, зміна цільового призначення земель категорії земель лісогосподарського призначення на землі житлової та громадської забудови не проводилася. Вказане свідчить про незаконне вибуття з власності держави без належного дотримання процедури вилучення земельних ділянок з постійного користування ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» в порядку ст. 149 ЗК України. Рішенням ХLІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 липня 2009 року громадянці ОСОБА_5 наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 0,1517 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В подальшому, рішенням LІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02 березня 2010 року громадянці ОСОБА_5 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1517 га в с. Лужок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :00:000:0113). На підставі вказаних рішень та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, затверджених посадовими особами управління Держкомзему у Дергачівському районі та відділу містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації земельних ділянок, громадянка ОСОБА_5 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №101842.

Одночасно з цим, за результатами проведеної прокуратурою району перевірки встановлено, що зазначена земельна ділянка з кадастровим номер :00:000:0113 відповідно до інформації посадових осіб ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» перебуває у кварталі №33 Дергачівського лісництва, відноситься до земель лісового фонду, переданих в постійне користування ДП «Харківській лісовій науково-дослідній станції». Погодження на заміну цільового призначення чи вилучення вказаної земельної ділянки посадовими особами держлісгоспу не надавалося.

Окрім того, земельна ділянка з зазначеним кадастровим номером відноситься до земель лісогосподарського призначення та розташована на території земель, які перебувають у користуванні ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції» на підставі матеріалів лісовпорядкування, які згідно з п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками є документами, що підтверджують право на раніше надані землі.

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації №634 від 06 листопада 2009 року Данилівському дослідному держлісгоспу надано в постійне користування земельну ділянку №22 площею 3,3047 га урочища «Бор Чернея». Окрім цього, вищевказаній земельній ділянці площею 3,3047 га ДП «Харківською лісовою науково-дослідною станцією» присвоєний кадастровий номер :27:000:0004, що підтверджується довідкою Дергачівського районного відділу земельних ресурсів від 31.01.2006.

Проведеними дослідженнями Харківським державним проектно-вишукувальним інститутом агромеліорації і лісового господарства «Харківдіпроагроліс» із залученням відповідних спеціалістів у сфері топогеодезичних вишукувань встановлено, що координати поворотних точок спірної земельної ділянки площею 0,1517 га з кадастровим номером :00:000:0113 перебувають в межах земельної ділянки площею 3,3047 га з кадастровим номером :27:000:0004 ДП «Харківської лісової науково-дослідної станції». Вартість спірної земельної ділянки складає 87 546 грн. згідно з висновком ПП «Перспектива-земля».

В ході досудового розслідування за вказаними фактами проведена перевірка Державною інспекцією сільського господарства в Харківській області, якою підтверджено викладені обставини. Наявність протиправного рішення Малоданилівської селищної ради, державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, виданого всупереч встановленому законом порядку, порушує інтереси держави як власника щодо реалізації передбаченого ч. 1 ст. 319 ЦК України права вільно розпоряджатися нею через уповноважений орган виконавчої влади і є підставою для втручання органів прокуратури. При цьому, порушені інтереси держави в особі ДП «Харківської лісової науково-дослідної» як постійного землекористувача та Державного агентства лісових ресурсів України, у сфері управління якого перебуває ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція». Наведене є підставою для звернення до суду з позовом в інтересах держави. Про порушення законних інтересів держави і законодавства прокуратурі району стало відомо лише після завершення перевірки у порядку нагляду за додержанням законодавства та після внесення відомостей про злочин до ЄРДР.

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до суду з уточненою позовною заявою посилаючись на те, що в звязку з набранням з 01 січня 2016 року законної сили Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :00:000:0113, а саме: в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 5321727 від 11 квітня 2014 року за ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Крім того, ст. 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з п. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має права витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

В звязку з чим просить визнати недійсним рішення LІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.03.2010 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Перемоги № 3 в с. Лужок Дергачівського району Харківської області»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113) серії ЯЛ № 101843, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12, виданий на ім'я ОСОБА_5; скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113), що розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Лужок пров. Перемоги № 3; витребувати з володіння ОСОБА_3 на користь держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113), що розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Лужок пров. Перемоги № 3 та стягнути з ОСОБА_3 та Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в рівних частинах з кожного судові витрати на користь держави.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсним рішення LІV сесії V скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.03.2010 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Перемоги № 3 в с. Лужок Дергачівського району Харківської області».

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113) серії ЯЛ № 101843, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12, виданий на ім'я ОСОБА_5.

Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113), що розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Лужок пров. Перемоги № 3.

Витребувано з володіння ОСОБА_3 на користь держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» земельну ділянку площею 0,1517 га (кадастровий номер :00:000:0113), що розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Лужок пров. Перемоги № 3.

Стягнуто з ОСОБА_3 та Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в рівних частинах з кожного судові витрати на користь держави в сумі 4800 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вважає, що позивачем не доведено належним чином та допустимими доказами, а судом не досліджено та не надано оцінки того, що спірна земельна ділянка розташована на території земель, які на законних підставах перебували у користуванні ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» та рішення Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.03.2010 року про її безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки не є незаконним.

Згідно договору купівлі-продажу від 11.04.2014 року ОСОБА_3 купила земельну ділянку площею 0,1517 га, що розташована за адресою: с. Лужок пров. Перемоги № 3 Дергачівського району Харківської області. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. В подальшому право власності на зазначену земельну ділянку перейшло до ОСОБА_3 із збереженням цільового призначення.

Таким чином, будь-яких обєктивних та безспірних доказів того, що спірна земельна ділянка має цільове використання для ведення лісового господарства, позивачем надано не було.

Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави з її волі, оскільки компетентним органом у встановленому законом порядку прийнято рішення про передачу цієї земельної ділянки у власність.

З огляду на викладене, вважає оскаржуване рішення таким, що не відповідає нормам закону, суд не надав належну оцінку долученим доказам, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області на момент виникнення спірних правовідносин не була уповноважена на прийняття рішень щодо спірної земельної ділянки оскільки ця ділянка знаходиться за межами населеного пункту, в проектних межах с. Лужок.

При цьому суд посилався на лист начальника відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 25.08.2016 року № 10-20.18.3-3100/2-16.

До того ж суд виходив з того, що органу прокуратури, Державному агентству лісових ресурсів України та ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» про зазначене порушення вимог чинного законодавства стало відомо у 2014 році під час проведення перевірки, тому строк позовної давності позивачем не порушено.

Однак повністю з таким висновком погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Харківської обласної адміністрації від 06.11.2009 року № 634 надано Данилівському дослідному державному лісгоспу у постійне користування за рахунок земель лісогосподарського призначення за межами населених пунктів Дергачівської міської ради на території Дергачівського району, у тому числі: площею 3,3047 на земельну ділянку № 22 урочища «Бор Чернея» (а.с. 17).

У 2006 році була встановлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в наданих у постійне користування на підставі розпорядження ХОДА від 06.11.2009 року № 634 (а.с. 10).

Згідно кадастровому плану ділянки № 22 урочища «Бор Чернея» надано кадастровий № :27:000:004 (а.с. 15).

З листа Харківського державного проектного інституту агромеліорації і лісового господарства «ХАРКІВДІПРОАГРОЛІС» від 25.07.2014 року № А-10-145 вбачається, що за результатами суміщення земельної ділянки № № :00:000:0104; :00:000:0105; :00:000:0106; :00:000:0108; :00:000:0109; :00:000:0110; :00:000:0111; :00:000:0112; :00:000:0113; :00:000:0114; :00:000:0115 знаходяться в межах ділянки лісогосподарського призначення, кадастровий № :27:000:004 (а.с. 13). Такий висновок підтверджено планом суміщення земельних ділянок (а.с. 12).

Листом начальника відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 25.08.2016 року № 10-20.18.3-3100/2-16 підтверджено, що відповідно проекту встановлення меж сільських населених пунктів Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, розробленого ХФ «УкрНИИЗемпроект» у 1992 році земельні ділянки з кадастровими номерами :00:000:0104; :00:000:0105; :00:000:0106; :00:000:0107; :00:000:0110; :00:000:0111; :00:000:0112; :00:000:0113; :00:000:0114; :00:000:0115; :00:000:0116 розташовані за межами населених пунктів (в проектних межах с. Лужок (а.с. 95).

Вищезазначене свідчить про те, що Рішенням Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області LIV сесії Vскликання від 02.03.2010 року вирішене питання про надання у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки, розташованої на землях наданих Данилівському дослідному держлісгоспу у постійне користування розпорядженням ХОДА від 06.11.2009 року № 634.

У запереченнях на позовну заяву Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області просила застосувати позовну давність до вимог заявлених прокурором (а.с. 33-36).

Вирішуючи це питання суд першої інстанції посилався на те, що органу прокуратури про порушення інтересів держави стало відомо під час перевірки, проведеної у 2014 році, а тому звернення до суду у січні 2015 року відбулось у межах позовної давності.

Такого висновку суд дійшов без урахування правової позиції викладеною судовою палатою у цивільних та господарських справах Верховного Суду України у справі № 6-178 ус 15 від 01 липня 2015 року.

Згідно цієї правової позиції за змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком предявлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими субєктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку предявлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі предявлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Статтею 361 Закону України «Про прокуратуру» та частиною другою статті 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у статті 46 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обовязки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обовязки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Ухвалюючи рішення у справі, яка переглядається, суд не врахував положення закону та дійшов помилкового висновку про початок перебігу позовної давності з дня виявлення прокурором порушень земельного законодавства під час здійснення прокурором перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку на імя ОСОБА_5 було виготовлено 01.11.2010 року. Другий примірник цього акту зберігається в Управлінні Держкомзему Дергачівського району Харківської області (а.с. 8).

Таким чином, державний орган, створений з метою упорядкування земельних відносин довідався про передачу ОСОБА_7 саме у 2010 році.

Крім того про користування земельними ділянками ОСОБА_5 та іншими особами на землях, що надані у користування з цього ж часу міг довідатись Данилівський дослідний держлісгосп.

Оскільки ч. 1 ст. 261 ЦК України повязує початок перебігу позовної давності не тільки з днем, коли особа довідалась про порушення свого права а і з часу, коли вона могла довідатись про порушення такого права, до вимог заявлених прокурором підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 4 ст. 267 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною другою ст. 309 ЦПК України встановлено, що норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

ОСОБА_2