Справа № 576/534/17-ц
Провадження № 2/576/285/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка), звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення, які стягуються на її користь з відповідача на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку кожного місяця до досягнення дитини повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача на її користь відповідно до рішення суду здійснюється стягнення аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина у розмірі 350 грн. На даний час її матеріальне становище погіршилося, оскільки погіршився стан її здоровя, встановлений діагноз захворювання пієлолітотомія лівої нирки. В 2012 році їхньому неповнолітньому сину поставлено діагноз хронічна гастродуоденопатія з гіперазидозом у звязку з чим він знаходиться на диспансерному спостереженні у гастроентеролога, крім того він потребує ортодонтичного лікування, що в свою чергу вимагає додаткових матеріальних витрат, а той розмір аліментів, який сплачує відповідач, недостатній для забезпечення їхнього сина.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він згоден сплачувати аліменти на утримання свого сина у більшому розмірі, але не у частці від свого доходу, оскільки не має постійного сталого доходу та офіційного місця роботи, а у визначеному розмірі, оскільки крім того зазначає, що 08 січня 2013 року він уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_5, у шлюбі народилась дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, а також має на утриманні ще двох дітей від попереднього шлюбу його дружини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, внаслідок чого він змушений нести додаткові витрати.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 19 жовтня 2003 року, який було розірвано 09 серпня 2011 року (а.с.8). Під час перебування в шлюбі 04 травня 2004 року у позивачки та відповідача народився син ОСОБА_4, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 травня 2004 року серії І-НО №383091 (а.с. 7).

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2011 року з відповідача на користь позивачки на утримання їхнього сина ОСОБА_4 було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 350 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

З довідки Центру надання адміністративних послуг Глухівської міської ради № 1043 вбачається, що позивачка проживає разом з сином ОСОБА_4 за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Комунальна 11 (а.с. 10).

Згідно виписок із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4, вбачається, що у останнього наявна хвороба з діагнозом: хронічна гастродуоденопатія (ефітематозна гастропатія ерозивна дуоденопатія) з гіперазидозом в стадії загострення, часткова адентія 12.22 (а.с. 11-12, 14).

Згідно виписки з медичної картки позивачки вбачається, що у останньої наявна хвороба нирок: хронічний нієконефрит пасивний перебіг.

Викладене вище свідчить про погіршення здоровя та матеріального стану позивачки, як отримувача аліментів, оскільки потребує додаткових матеріальних затрат на лікування сина та себе особисто.

Крім того, згідно свідоцтва про шлюб від 08 січня 2013 року серії І-БП №075012 відповідач уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_5. 29 березня 2013 року у них народилась дитина ОСОБА_6 (свідоцтво про народження від 05.04.2013 серії 1-БП № 146920). Згідно довідки від 20.04.2017 ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та має наступний склад сімї: ОСОБА_9 дружина та діти: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 Вищенаведене свідчить про необхідність збільшення матеріальних затрат відповідача на утримання сімї.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, згідно частини першої статті 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно розяснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища чи погіршенням стану здоровя отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка відповідно до 360-7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Однак, як встановлено в судовому засіданні Відповідач не має постійного сталого доходу, офіційно не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що свідчить про погіршення його матеріального стану, тому суд приходить до висновку про недоцільність зміни способу стягнення аліментів в частці від доходу.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено факт погіршення стану здоровя позивача та дитини на користь якої стягуються аліменти, та зміну матеріального становища позивачки, як отримувача аліментів, які сплачує відповідач у твердій грошовій сумі на утримання їхнього сина, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки в твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки суд відповідно до статті 182 СК України враховує стан здоровя дитини позивачки та відповідача, наявність у платника аліментів на утриманні трьох неповнолітніх дітей, його матеріальне становище.

За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої дитини ОСОБА_4 на підставі рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2011 року у розмірі 350 гривень 00 копійок щомісячно та стягувати починаючи з 27 березня 2017 року з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 450 гривень 00 копійок щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Отже позов підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтею 27 Конвенції ООН «Про права дитини», статтями 180-184, 192 Сімейного кодексу України статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, на утримання їхньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2011 року у розмірі 350 (триста пятдесят) гривень 00 копійок щомісячно та стягувати починаючи з 27 березня 2017 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 450 (чотириста пятдесят) гривень 00 копійок щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 27 березня 2017 року по 26 квітня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_10