Номер провадження: 22-ц/785/6944/17
Номер справи місцевого суду: 500/5367/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали цивільної справи за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_2» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_5на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 червня 2017 року про забезпечення позову,

встановила:

У жовтні 2016 р. публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 ОСОБА_2»(далі ОСОБА_4) звернулося до суду з вищезазначеним позовом.

У червні 2017 р. до суду надійшла заява Банку про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на: 1) земельну ділянку, площею - 0,0673 га., що розташована за адресою - Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Короленка, буд. № 173/52, кадастровий номер земельної ділянки - :01:019:0333; 2) птахоферму, розташовану за адресою - Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Миру, буд. № 2/28, загальною площею 4 804,9 кв. м.; 3) все рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_6 і обліковуються на банківських рахунках, в межах суми позову.

21.06.2017 р. Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області постановив ухвалу, якою частково задовольнив заяву Банку про забезпечення позову.

Наклав арешт на: 1) земельну ділянку, площею - 0,0673 га., що розташована за адресою - Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Короленка, буд. № 173/52, кадастровий номер земельної ділянки - :01:019:0333; 2) птахоферму, розташовану за адресою - Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Миру, буд. № 2/28, загальною площею 4 804,9 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_5.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання Банку про забезпечення позову в повному обсязі. Посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта, яка одночасно є і представником ОСОБА_6, у судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Банк у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважав необхідним скаргу відхилити. Ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вказував на те, що посилання апелянта на наявність іпотечного майна є безпідставними, оскільки його вартість є меншою суми заборгованості.

Представник Банку в судовому засіданні підтримав викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Банк в частині відмовленого клопотання про забезпечення позову ухвалу суду першої інстанції не оскаржив, а тому в цій частині її законність та обґрунтованість в апеляційному порядку не переглядається (ч. 1 ст. 303 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши виділені матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання є обґрунтованим в частині накладення арешту на земельну ділянку та птахоферму (а. с. 54 54 зворотня сторона).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Вважає, що цих висновків суд дійшов без порушень норм діючого законодавства.

Відповідно до позовної заяви (а. с. 1 4 зворотня сторона) предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 106 681,74 долара США.

Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищевказане стосується й вимог про забезпечення позову.

Статтями 151, 152 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки з наданих позивачем доказів дійсно вбачається наявність спору між сторонами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Якщо не буде накладено арешт на належні відповідачу обєкти нерухомості, існує ймовірність утруднення або неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Доводи апелянта щодо наявності іпотечного майна в забезпечення виконання кредитного договору, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки не надано доказів достатності іпотечного майна, щоб задовольнити усі вимоги Банку щодо стягнення тіла кредиту та нарахованих відсотків, штрафів тощо.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо забезпечення позову відповідають положенням вищевказаних норм діючого процесуального законодавства та розясненням Пленуму Верховного Суду України.

Доводи апеляційної скарги не відповідають обставинам справи та положенням діючого законодавства, вищевказаних висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ураховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 та для прийняття доводів апеляційної скарги останнього відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 червня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3