Провадження №2/225/540/2017
Справа №225/106/17
Дзержинський міський суд Донецької області
12 травня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Довженко О.В.,
секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти розгляду справи за відсутності відповідача не заперечує.
Відповідач в судове засідання також не зявився, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через офіційний сайт Судової влади України, тому відповідно до п.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.
З'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне:
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст.1048,1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В свою чергу, згідно зі ст.ст.526,536 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
За ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір.
Отже, в якості доказів у справі, на підтвердження обгрунтованості позовних вимог, позивачем суду надано банківську виписку про рух коштів по рахунку відповідача за кредитним договором за період з 02.02.2009 року по 02.12.2016 року та з 18.02.2009 року по 02.12.2016 року (а.с.4-11).
Однак, 12.05.2017 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшла відповідь ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» про неможливість виконання вимог зазначеної вище ухвали з посиланням на Закон України "Про організацію формування та обігу кредитних історій", а саме, через відсутність витребованих судом документів та права зберігати останні.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд позбавлений права за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, спрямовані на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, дослідивши наявні у справі докази, надавши останнім правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, судом встановлено наступне:
Разом з цим, суд враховує, що відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 189-VIII, від 02 березня 2015 року N 222-VIII), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає в м.Донецьку, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015р. №1275-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, у зв'язку з чим стягнення з останнього заборгованості з пені за період з 14.04.2014 року слід визнати безпідставним.
В свою чергу, до вимог про стягнення з відповідача пені за період до 14.04.2014 року суд вважає за доцільне зазначити наступне:
згідно з ч.2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. При цьому, суд зауважує, що докази переривання зазначеної позовної давності матеріали справи не містять. Більш того, як стверджує банк в позовній заяві, повне припинення виконання відповідачем умов кредитного договору відбулось починаючи з 30.03.2009 року.
Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1196,62 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В решті позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя