Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.12.17 року м.Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

в складі головуючого судді Чернобривко Л.Б.,

при секретарі судового засідання Нікульніковій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 169 456,91 грн., шляхом надання ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права продажу вказаної квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 23.02.2007 року був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно із умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 15 375,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 77 643,75 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору, а він зобовязався сплачувати плату за користування кредитом. 23 вересня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором та видачу нових траншів у гривні, відповідно до якої банк зобовязався надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит, що надано у формі кредитної лінії, що дорівнює 201 618,34 грн., у порядках і на умовах зазначених у кредитному договорі та Додатковій угоді №2. В дату укладення Додаткової угоди №2 Позичальнику надається транш в національній валюті в розмірі 100 809,17 грн., в межах ліміту кредитної лінії. З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, 23.02.2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 23.02.2007р.. Предметом іпотеки за даним договором є квартира АДРЕСА_2, загальною площею 52,7 кв. метрів, житловою площею 35,80 кв.м, яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу. 23 вересня 2011 року укладений договір про внесення змін до договору іпотеки №48027, що укладений у звязку з укладенням між іпотеко держателем та ОСОБА_1 додаткової угоди 32 від 23.09.2011р. до кредитного договору, в якому сторони домовилися, що іпотекодавець дає свою згоду на зміну основного зобовязання за кредитним договором. В порушення норм діючого законодавства та умов укладеного між сторонами кредитного договору відповідач належним чином покладені на нього зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконував. На час звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена. 21.09.2015 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 29 вересня 2015 року між позивачем та АТ «Укрсиббанк» укладено договір про відступлення права вимоги №2 за договорами іпотеки до Договору Факторингу №27 від 21.09.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 23.02.2007р. Просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

В судове засідання представник позивача не з'явилась - надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 23.02.2007 року був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно із умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 15 375,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 77 643,75 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору, а він зобовязався сплачувати плату за користування кредитом.

23 вересня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором та видачу нових траншів у гривні, відповідно до якої банк зобовязався надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит, що надано у формі кредитної лінії, що дорівнює 201 618,34 грн., у порядках і на умовах зазначених у кредитному договорі та Додатковій угоді №2. В дату укладення Додаткової угоди №2 Позичальнику надається транш в національній валюті в розмірі 100 809,17 грн., в межах ліміту кредитної лінії.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, 23.02.2007 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 23.02.2007р.. Предметом іпотеки за даним договором є квартира АДРЕСА_2, загальною площею 52,7 кв. метрів, житловою площею 35,80 кв.м, яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу.

23 вересня 2011 року укладений договір про внесення змін до договору іпотеки №48027, що укладений у звязку з укладенням між іпотекодержателем та ОСОБА_1 додаткової угоди 32 від 23.09.2011р. до кредитного договору, в якому сторони домовилися, що іпотекодавець дає свою згоду на зміну основного зобовязання за кредитним договором.

21.09.2015 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.02.2007 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 29 вересня 2015 року між позивачем та АТ «Укрсиббанк» укладено договір про відступлення права вимоги №2 за договорами іпотеки до Договору Факторингу №27 від 21.09.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 23.02.2007р.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З огляду на викладене, позивач ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набув права вимоги за кредитним договором № 0 від 23.02.2007 року виконання якого було забезпечене договором про іпотеку від 23.02.2007 року, укладеним з ОСОБА_1.

Відповідно до ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України "Про іпотеку".

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку"за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частинами першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку про те, що в розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Ця правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року, яка в силу положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно із частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно з п.1.1 іпотечного договору, за домовленістю сторін, предмет іпотеки на момент укладання іпотечного договору оцінено у суму 104 065 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд приходить до висновку про задоволення позову ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог іпотекодержателя, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом надання ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права продажу.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 541,85 грн.

Керуючись ст.ст.213-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 48027 від 23.02.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3 та зареєстрованого за № 954, а саме: квартиру АДРЕСА_3, загальна площа 52,7 кв.м., яка належить іпотекодавцю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.02.2007 року приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3, за реєстром № 951, та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 1931149, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в розмірі 169 456,91 грн., шляхом надання ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права продажу квартири, що є предметом іпотеки, від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», з початковою ціною реалізації в розмірі 104 065,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія «Довіра та гарантія» () судовий збір у розмірі 2 541 (дві тисячі пятсот сорок одна) грн.85 коп.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко