Справа № 229/3010/17
Провадження №2/229/1816/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.02.2008року в сумі 63 178,05грн, яка складається із заборгованості за кредитом 4660,48грн, заборгогваності по процентам 51771грн, пеня 3500грн, штраф 3246,57грн, також просять стягнути судові витрати. Обгрунтовують вимоги таким. Відповідно до укладеного договору №б/н від 13.02.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4800грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ Приватбанк свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2017року має заборгованість 63178,05грн..

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Також надав заяву про уточнення вимог, в якій зазначає на помилкою вказівку в позові на «заборгованість за пенею та комісією», і просить вважати правильною «заборгованість з пені». (а.с.34). Пояснив, що в лютому 2008р. відповідач звернувся до банку з заявою про оформлення кредитки. 13 лютого 2008року йому був відкритий рахунок, а 07 березня 2008року йому видано кредитну картку "Універсальна" № 447225 з пінкодом. Строк дії картки був до останнього дня лютого 2012року. Кредитний ліміт встановлений на картку 250грн. , який в наступному змінювався до 4800грн. Пізніше відбувся перевипуск картки і відповідачу видана картка № 156885 строком дії до останнього числа лютого 2016року. Відповідач вперше виходить на прострочку на прикінці травня 2014року і з цього часу йому нараховуються відсотки за подвійною ставкою .

Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він дійсно отримував кредитні кошти у позивача і суму заборгованості за тілом кредиту не оспорює. Але вважає, що відсотки нараховані у завищеному розмірі і для нього така сума боргу є непосильною. Він є особою без постійного місця проживання, оскільки поки перебував на заробітках, в нього забрали квартиру. На даний час він отримує лише пенсію в мінімальному розмірі. До травня він мав можливість сплачувати кредит і в нього не було заборгованості, а в квітні 2014року в нього змінилися обставини і він втратив можливість сплачувати кредит. Вважає, що відсотки, пеня, штраф нараховані банком всупереч вимогам Закону України «Про тимчасові заходи на період антитерористичної операції» , також банк звернувся до суду з порушенням строку позовної давності.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно із частиною 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 про оформлення кредитки, останній ідентифіцирований по рахунку 046500791, договір SAMD№8268, йому видана кредитка універсальна з 55днів пільгового періоду, встановлений кредитний ліміт 250грн з базовою процентною ставкою 1,9% на місяць на залишок заборгованості, і щомісячною комісією 1% .

Відкритий рахунок 07.03.2008р, картка № 441225. 07.03.2008року відповідач отримав кредитну картку і пін код. Строк дії картки складав 02/12, тобто по 28.02.2012року.

В заяві відповідач вказав, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами Приватбанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, та згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком угоду про надання банківських послуг. (а.с.6).

Вказані обставини сторонами визнаються.

Таким чином суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 250грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,8% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до розділу 3 «Умови обслуговування» Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг Банк відкриває клієнту Картрахунки, видає клієнту карти, їх вид і строк дії визначений в заяві і в Памятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг. Після отримання Банком від клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку у будь-який час змінити ( зменшити, збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Держателя щодо прийняття будь якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Порядок здійснення платіжних операцій з використанням платіжних карток, а також порядок отримання Кредиту регулюється діючим законодавством України,… даним Договором, Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Памятка клієнта оформлюється і є невідємною частиною договору тільки у випадку оформлення і видачі платіжної картки по кредитній схемі.

Відповідно до розділу 3 «Користування карткою» Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. За закінченням строку дії відповідна Картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання Банком клієнту нової картки з новим строком дії, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява Держателя про закриття Картрахунку а також за умови наявності грошових коштів на Картрахунку ( в останній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених Договором. (а.с. 11 зв. ст.).

Судом встановлено, що відповідач не звертався до банку з заявою про закриття картрахунку і відмову від кредитної карти № 447225. Такі обставини не заперечувалися відповідачем.

Більш того, 13.03.2012року , відповідач звернувся до банку з новою анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг і Приватбанку та висловив бажання оформити на своє імя пенсійну карту. В цій заяві він вказав, що згодний з тим, що вказана заява разом з памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг , а також тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг Він ознайомився і згоден з Умовами і правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. (а.с. 78).

Судом встановлено, що в червні 2012року відповідач отримав в банку нову картку універсальну № 156885 із строком дії до останнього дня лютого 2016р. При цьому банку не вимагав від ОСОБА_2 підписання нової анкети заяви. Такі дії банку узгоджуються з пунктом 2.2 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої постановою Національного банку від 12 листопада 2003 №492, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, який не передбачав обовязковою ідентифікацію клієнта, якщо він вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог чинного законодавства. (а.с.58,59,76)

Факт отримання картки в червні 2012року відповідач визнає.

Згідно довідки про стан кредитного ліміту клієнта ОСОБА_2 картрахунок 156885: SAMD№8268 (а.с.61) позичальнику відкривався такий кредитний ліміт: 11.03.2008р 250грн; 15.04.2008р 1300грн; 18.09.2008р 1600грн; 25.11.2008р 1100грн; 08.07.2009р 1600грн ; 21.10.2010р 2700грн; 27.11.2010р 3100грн., 27.12.2010р 3100грн, 19.05.2011р 4000грн, 07.08.2011р 4800грн. Тобто на момент перевипуску картки, позичальник ОСОБА_2 мав кредитний ліміт 4800грн.

Відповідач в судовому засіданні визнав факт останньої оплати в рахунок погашення кредиту в квітні 2014року і виходу на прострочення з оплати кредиту в травні 2014року, пояснивши, що в нього змінилися матеріальні можливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання.

Пунктом 6.5 Умов і правил надання банківських послуг передбачено обовязок погашати заборгованість по кредиту , процентам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах , наданих цим договором.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, (а.с.3-5), станом на 30.06.2017року заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 13.02.2008року складає 63178,05грн, в тому числі

Заборгованість за кредитом 4660,48грн,

Заборгованість по процентам 51771,00грн

Заборгованість за пенею 3500,00грн

Штраф (фіксована частина) 250,00грн

Штраф (процентна складова) 2996,57грн.

Враховуючи, що з 30.05.2014 року відповідач вийшов на прострочення і не вносить щомісячних платежів, в тому числі не сплачує проценти за користування кредитом, банк обґрунтовано звернувся до суду з позовом про стягненням заборгованості в примусовому порядку.

Відповідач 12.10 2017 року подав до суду заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 50).

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ч.2. ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 2 розділу І умов та правил надання банківських послуг установлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Відповідно до пп.3.1.1, 5.4 розділу ІІ документа строк дії картки вказано на лицевій стороні (місяць і рік), і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Суд встановив, що строк дії картки № 447225, яка була видана ОСОБА_2 при укладенні кредитного договору, становить до останнього дня 02. 2012 роки.

Строк дії картки №156885 - до останнього дня 02.2016року .

Банк предявив позов до суду 09 серпня 2017року, (а.с.79) не порушивши строку позовної давності.

Як зазначено в правовій позиції , висловленої Верховним Судом України у постанові від 12 листопада 2014 року під час розгляду справи №6-167цс14 пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

В правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності ( ст.. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Враховуючи, що строк дії картки ОСОБА_2 №156885 28 лютого 2016 року, а в суд позивач звернувся 09 серпня 2017 року, він не пропустив строк позовної давності для захисту порушеного права, яка дорівнює три роки.

Відповідно до ст. 264ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

До дій , що свідчать про визнання боргу або іншого обовязку, можуть належати , зокрема часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Із розрахунку заборгованості, вбачається, що відповідач щомісячно, починаючи з 17 липня 2008року і останній раз 24 квітня 2014року здійснює поповнення карти. Тобто до певного часу відповідач належним чином виконував свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що знав про умови кредитування та визнавав свої зобовязання за договором і відповідно до ст. 264 ЦК України відбувалося переривання перебігу позовної давності.

Тому суд вважає стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за тілом кредиту станом на 30 червня 2017року в сумі 4660,48грн (4437,01грн сальдо поточної заборгованості за кредитом + 223,47грн сальдо простроченої заборгованості за кредитом ).

Як видно з розрахунку заборгованості банк застосовував до кредитних відносин з ОСОБА_2 проценту ставку у розмірі 30% річних.

Відповідно до наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № 906 СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року з 01.09.2014 року актуалізовані тарифи, зокрема, по карті Універсальна: трати клієнтів з 01.09.2014 року - 2,9%; трати клієнтів до 01.09.2014 року - 2,5%; по всім тратам, які здійснені до 01.09.2014 року проценти будуть нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості по цим тратам.

Судом перевірений розрахунок заборгованості в частині нарахованих процентів і суд прийшов до висновку, що проценти нараховувалися банком за ставкою 30 %, але оскільки відповідач допустив прострочення щомісячної оплати, банк застосовував подвійну відсоткову ставку.

Перевіряючи пояснення представника позивача, щодо застосування подвійної відсоткової ставки суд виходить з такого:

Наказом № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року передбачено, що з 05.04.2014 року для ПриватБанка (Україна) при виникненні прострочених зобовязань нараховуються подвійні проценти на всю суму заборгованості (а.с. 90).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем не надано суду доказів виконання ним вимог п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо інформування відповідача про зміну з квітня 2014 року формули нарахування процентів.

Позивач не надав суду доказів про те, що відповідач брав на себе зобовязання зі сплати процентів за користування кредитом з квітня 2014 року в подвійному розмірі при виникненні прострочених зобовязань.

За таких умов суд вважає, що не має підстав для застосування до розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по сплаті процентів за користування кредитом подвійної процентної ставки. Суд має виходити із ставки, що мала місце на час припинення відповідачем виконання умов кредитного договору, тобто з 30% річних, або 2.5% на місяць.

Судом встановлено, що за період з 30 травня 2014 року по 30 червня 2017 року сплинуло 1094 днів. Тому заборгованість по процентах за користування кредитом дорівнює:

4660,48 грн. х 30% : 360 х 1094 = 4248,79грн.

Саме така сума заборгованості за процентами за користування кредитом має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

Загальна сума до стягнення складає 4660,48+4248,79 = 8909,27грн .

Вимоги позивача про стягнення пені 3500грн та штрафу 3246,57грн, суд вважає не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Дружківка .

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р.

Згідно із пунктом 11 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дружківка .

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_2, який проживає у м. Дружківка, останній раз здійснює оплату кредиту 24.04.2014 року. Пеня нараховується починаючи з 01.06.2014 року, штраф нарахований станом на 30.06.2017 року, і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог (14,1%) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 225,60грн.

Керуючись ст.ст. 2,11,12,13,76-81,133,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (рах.№ 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 13 лютого 2008року в загальній сумі 8 909 (вісім тисяч дев"ятсот дев"ять)грн. 27коп., в тому числі заборгованість станом на 30 червня 2017 року за кредитом в сумі 4660,48грн., заборгованість по процентам в сумі 4248,79грн., також стягнути судові витрати в сумі 225 (двісті двадцять п"ять) грн. 60коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текс рішення складений 22.12.2017р

Суддя: Т. Л. Панова