Справа № 372/349/17 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/5552/17 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 18 19.12.2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» (надалі ТОВ «Перспектива регіону» та/або позивач) звернувся із вказаним позовом, посилаючись на те, що неправомірно 25.01.2017 року ТОВ «Перспектива регіону», в особі директора Паганюка С.Л. продало спірні земельні ділянки, які були внесені ОСОБА_5 до статутного капіталу товариства ОСОБА_2

Просив визнати недійсними договори купівлі-продажу №187 від 25.012017, укладений між ТОВ «Перспектива регіону» та ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 0,1791 га, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, № 189 від 25.01.2017, укладений між ТОВ «Перспектива регіону» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. на земельну ділянку площею 0,1292 га, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, № 188 від 25.012017, укладений між ТОВ «Перспектива регіону» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. на земельну ділянку площею 0,1822 га, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 та просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач ТОВ «Перспектива регіону», звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зазнав грубого порушення права власності, що мало наслідком позбавлення його майна, що порушує закріплені як законодавством України так і міжнародним законодавством принципи непорушності права власності. Ухвалене судом першої інстанції рішення порушує вказані правові норми та принципи і перешкоджає здійсненню апелянтом захисту права на користування належним йому на праві власності майном.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів

3)показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає у повній мірі.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок пред'явлено особою, яка не була стороною договору, порушень прав та законних інтересів позивача при укладенні оспорюваних правочинів судом не встановлено, також судом не встановлено і обставин, визначених частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України при розгляді даної справи, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії протоколу № 1 загальних зборів від 11.01.2017 року було створено ТОВ «Перспектива регіону» та проведено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи з записом 0025574. Учасником (засновником) товариства став ОСОБА_5, якому належить 100% статутного капіталу товариства, а директором було призначено ОСОБА_6

Відповідно до копії акту приймання-передачі, до статутного капіталу товариства було внесено нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0,1791 га, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,1292 га, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка площею 0,1822 га, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства.

25.01.2017 року між ТОВ «Перспектива регіону» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_2 прийняв у власність земельну ділянку площею 0,1791, кадастровий номер НОМЕР_1, розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В., та зареєстрований в реєстрі за № 187.

25.01.2017 року між ТОВ «Перспектива регіону» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_2 прийняв у власність земельну ділянку площею 0,1292, кадастровий номер НОМЕР_2, розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В., та зареєстрований в реєстрі за № 189.

25.01.2017 року між ТОВ «Перспектива регіону» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_2 прийняв у власність земельну ділянку площею 0,1822, кадастровий номер НОМЕР_3, розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В., та зареєстрований в реєстрі за № 188.

В подальшому позивач з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.02.2017 року дізнався, що засновником (учасником) ТОВ «Перспектива регіону» є ОСОБА_4

Дана реєстрація була в подальшому скасована та відновлено первинну реєстрацію в ЄДРПОУ ТОВ «Перспектива регіону», відповідно до якої учасником (засновником) товариства є ОСОБА_5

Згідно приписів ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 3 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частина 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 9 ст. 15 зазначеного Закону, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном.

Згідно ст. 627 ЦК України, вбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст. ст. 2,80,91,92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч.1 ст. 92 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а згідно зі ст. 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача. За загальним правилом наслідком недійсності угоди є застосування двосторонньої реституції, яка не ставиться в залежність від добросовісності сторін угоди.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Крім того, згідно частини 1 ст. 4 ЦПК України та пункту 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду наділена особа в разі порушення її прав, тому суд повинен встановити, чи були порушені права чи інтереси цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю, так як позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав відповідачем.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга не містить.

Оскільки, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 - 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива регіону» - без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: