"14" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участю секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,-
Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_1 кошти в розмірі понесених витрат у сумі 50 000 грн. 00 коп., витрати по сплаті вартості послуг аварійного комісара у розмірі 820,00 грн. та судовий збір.
Вимоги мотивує тим, що 31.12.2015 року близько 17 год. 00 хв. в с. Софіївська Борщагівка на ВКД в м. Києві з вини ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода.
На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якою була застрахована в ПАТ «Київський страховий дім» згідно полісу № АІ/753739.
З метою отримання відшкодування власник пошкодженого автомобіля 25.02.2016р. звернувся до МТСБУ.
Завдана шкода, особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була.
12.04.2016 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 50 000,00 грн.
Крім цього МТСБУ були понесені витрати пов'язані із залученням аварійного комісара у розмірі 820,00 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування та понесені витрати.
В судове засідання представник позивача не з'явився, представником МТСБУ Патрик Г.Г. до суду подана заява з проханням розглянути справу без участі представника позивача, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 4).
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 31.12.2015р. о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись в м. Києві, В.Кільцева дорога, 10, порушив п. 2.3б п.12.1 п. 13.1 ПДР, оскільки не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не врахував погодні умови, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, завдавши обом автомобілям механічні пошкодження.
Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року у справі № 760/1426/16-п (а.с. 11).
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
З матеріалів справи убачається, що на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_5, був застрахований в ПрАТ «Київський страховий дім» відповідно до полісу № АІ/7537639, укладеного між останнім та ОСОБА_2 (а.с. 12).
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.
Вбачається, що 15.01.2016р. ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_5 в момент дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 7).
25.02.2016 р. власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8, 9).
Судом встановлено, що договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.
Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Судом встановлено, що у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 11.04.2016 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі ОСОБА_2 в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 2659рв від 11.04.2016 року (а.с. 23, 24).
Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Ст. 993 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Крім цього позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 820,00 грн., що підтверджується заявою про надання доручення на виконання робіт та платіжним дорученням № 34/03/16рв від 17.03.2016 року (а.с. 21, 22).
За повідомленням позивача відповідачем в добровільному порядку вищевказані витрати МТСБУ відшкодовані не були.
Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було.
З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп. (а.с. 1).
Керуючись ст. ст. 22, 29, 34, 38, 40, 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 11, 79, 1191 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 212-215, 224 - 226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн., оплату послуг аварійного комісара в сумі 820 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн., а всього суму 52 420 (п'ятдесят дві тисячі чотириста двадцять) грн.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дніпровського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя