Провадження №: 2/752/5993/17
20 грудня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.
при секретарі Мороз О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації - органу опіки та піклування(Служба у справах дітей), яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Київської місцевої прокуратури № 1, третьої особи ОСОБА_3 про позбавлення батьківськиї прав та стягнення аліментів,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи Київської місцевої прокуратури № 1, третьої особи ОСОБА_3 про позбавлення батьківськиї прав та стягнення аліментів.
Позивач просить суд: 1) Позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1; 2)Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину вікової категорії щомісяця на користь осіб або установ куди буде влаштована дитина; 3)Отримувачем аліментів визначити особу або установу, яка буде утримувати дитину; 4) Малолітню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування до сімейних форм виховання.
У мотивування позову вказує що у Службі у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації на обліку дітей залишених без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, відповідно до наказу від 02.10.2017 №48/по перебуває малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що дитина залишилася без батьківського піклування.
Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 18.09.2012 року, НОМЕР_1 батьком дитини є ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_5.
Причиною залишення малолітньої дитини без батьківського піклування є смерть матері дитини ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції ум. Києві НОМЕР_2), батько ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.
Батько малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - ОСОБА_2 надав заяву від 20.09.2017, завірену нотаріусом нотаріального округу РФ, Людиновського р-н., Калужської обл.,що зареєстрована в реєстрі №3-2359 про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
Вихованням та утриманням малолітньої ОСОБА_1, займається її бабуся ОСОБА_3 спільно зі дідусем ОСОБА_7, які проживають за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 22.09.2017 року в квартирі за вказаною адресою створені належні умови для виховання та утримання дитини. Дитина має окрему кімнату, місце для проведення дозвілля, одяг за сезоном, іграшки, книги та все необхідне для повноцінного розвитку.
Відповідно до листа Дошкільного навчального закладу №596 м. Києва від 13.09.2017 № 80 малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує навчальний заклад з 2014 року. Дитина завжди охайно одягнена та доглянута. Батько ОСОБА_2 не приймає участі у виховання доньки, не цікавиться її успіхами. В садочок приводить та забирають дитину бабуся ОСОБА_3 та дідусь ОСОБА_7.
Відповідно до інформації Управління охорони здоров'я Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.10.2017, за інформацією, отриманою від комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Голосіївського району міста Києва, з'ясовано, що дитина ОСОБА_1, 2012 р.н., спостерігається в амбулаторії № 8 комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Голосіївського району м. Києва. На диспансерному обліку не перебуває. Застудними захворюваннями хворіє рідко. На прийом до амбулаторії завжди приходить з бабусею ОСОБА_3. При відвідуванні дитини вдома присутня була бабуся. Дитина доглянута, охайна. Всі призначення лікаря виконуються в повному обсязі, за потреби бабуся звертається до лікаря. Дитина щеплена згідно з Календарем щеплень.Батько дитини ОСОБА_2 жодного разу на прийом до амбулаторії не з'являвся.
У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не виявляє бажання піклуватися про доньку, утримувати її, забрати її на виховання, малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом правдитини» потребує визначення соціально-правового статусу та влаштування до сімейних форм виховання.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, відповідач - ОСОБА_2 не вживає заходів щодо здійснення даних обов'язків.
Відповідно до ст. 150-151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Проте відповідач по справі - ОСОБА_2 не виявляє бажання та не здійснює батьківське піклування по відношенню до доньки, ОСОБА_1.
Дитина відповідно до наказу Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.09.2017 № 38/твд, тимчасово влаштована до родини ОСОБА_3, яка фактично взяла на себе обов'язок по утриманню та вихованню ОСОБА_1.
Комісія з питань захисту прав дитини, розглянувши дане питання на засіданні 04.10.2017 (протокол №18), прийняла рішення про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
Відповідно до частини 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, батьки позбавлені батьківських прав не звільняються від обов'язку щодо утримання своїх дітей, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В судовому засіданні представник позивача та третя особаОСОБА_3 (бабуся ОСОБА_1, з якою у теперешній час проживає дитина) позов підтримують, справу просить розглянути без їх участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують.
Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Представник третьої особи Київської місцевої прокуратури № 1 в судове засідання не з'явився. Направив до суду лис про те що не буде приймати участь при розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, без поважних причин, тривалий час не виявляє по відношенню до дитини батьківської уваги та опіки та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться фізичним та психічним здоров'ям дитини. Погоджується письмовою заявою на позбавлення його батьківських прав(а.с.7).
Комісія з питань захисту прав дитини, розглянувши дане питання на засіданні 04.10.2017 (протокол №18), прийняла рішення про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. за приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За приписом ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.
У відповідності до ст.165 СК України позивач, як мати дитини, має право на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до частини 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, батьки позбавлені батьківських прав не звільняються від обов'язку щодо утримання своїх дітей, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150,155,164,165 СК України, ст.ст. 10,11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 223,224-226,228 ЦПК України, суд,-
Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина Російської Федерації (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві,народження якої зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 18.09.2012 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис за № 1590.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії, щомісяця, на користь осіб або установ куди буде влаштована дитина.
Отримувачем аліментів визначити особу або установу, яка буде утримувати дитину.
Малолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування до сімейних форм виховання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко.