Єдиний унікальний номер 236/966/17 Номер провадження 22-ц/775/933/2017
Головуючий у 1 інстанції - Бікезіна О.В.
Доповідач - Осипчук О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого-судді Осипчук О.В.

суддів Груіцької Л.О., Соломахи Л.І.

за участі секретаря: Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 квітня 2017 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 квітня 2017 року і передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції було безпідставно залишено позовну заяву без руху для надання доказів на підтвердження викладених у заяві обставин. Всі вимоги, що встановлені ст.119 ЦПК України, виконані ПАТ КБ «ПриватБанк» при поданні позовної заяви, до неї також додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Підставою для винесення ухвали від 05 квітня 2017 року про залишення позовної заяви без руху стало на думку суду порушення норм ст.119 ЦПК України, а саме не надано доказів, до яких, відповідно до закону вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи (паспорт громадянина України). Проте судом не враховано вимоги ч.2 ст. 27 ЦПК України та п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції». Суд, помилково застосувавши ст. 121 ЦПК України, не застосував норму закону, яка підлягала застосуванню, а саме: ч.1 ст. 122 ЦПК України. На виконання ухвали суду від 05 квітня 2017 року про залишення позовної заяви без руху позивачем подано заяву про неможливість надання суду копії паспорта відповідача внаслідок відсутності копії такого документу, проте суд, повернувши позовну заяву, позбавив позивача права на судовий захист своїх законних прав та інтересів.

Сторони до апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до направлених повісток (а.с.29-31) та телефонограми, яка особисто прийнята представником позивача та яка зареєстрована в Журналі телефонограм за номером 1883 ( а.с.32).

Від представника ПАТ КБ «Приватбанк» 22 травня 2017 року надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника банку.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд питання з таких підстав.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Вказуючи як на підставу для залишення позовної заяви без руху те, що не зазначені та не надані докази, до яких, відповідно до закону вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи (паспорт громадянина України) або інші докази, що підтверджують відомості про місце проживання або місце перебування відповідача, суд першої інстанції не звернув уваги на ст.119 ЦПК України, якою передбачено вимоги до форми і змісту позовної заяви, а саме:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

З позовної заяви вбачається, що вона відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Пункт 6 ч.2 ст. 119 ЦПК вимагає від позивача лише підкреслити докази у позовній заяві, що є обов'язковим, а подання цих доказів можливе у порядку визначеному ст. 131 цього Кодексу.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції, посилаючись на ч.1 ст. 109 ЦПК України, зазначив, що позивачем не підтверджено ані зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, ані зареєстроване у встановленому законом порядку місце перебування відповідача ОСОБА_1 за адресою: Донецька обл., м.Лиман, вул.К.Гасієва (Чапаєва), буд.32, кв.32. До позовної заяви не додані докази, до яких, відповідно до закону вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи (паспорт громадянина України), або інші докази, що підтверджують відомості про місце проживання або місце перебування відповідача. За таких підстав суддя позбавлений можливості вирішити питання щодо територіальної підсудності позовної заяви Краснолиманському міському суду Донецької області.

В ухвалі про повернення позовної заяви від 18 квітня 2017 року суд зазначив, що позовна заява була залишена без руху в тому числі через неможливість отримати з анкети-заяви, яку долучено до матеріалів, відомостей про місце проживання та місце перебування особи, оскільки її копія виготовлена настільки неякісно, що унеможливлює її опрацювання, крім того, містить виправлення в імені особи, яке належним чином не засвідчене. За таких обставин суд позбавлений можливості виконати приписи ч. 3 ст. 122 ЦПК України.

Між тим, погодитися з ухвалою суду неможливо, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивач зазначив адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 як його останнє відоме місце проживання. Також у позовній заяві було вказано на те, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI позивач не має права на отримання даних від Державної міграційної служби щодо місця реєстрації відповідача.

За ст.110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Отже, позивач скористався своїм процесуальним правом, зазначивши у заяві останню відому йому адресу відповідача та звернувшись з позовом саме до Краснолиманського міського суду Донецької області.

Крім того, згідно ч.3 ст.122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

Суд першої інстанції не виконав дану вимогу процесуального закону, передчасно вирішивши питання про повернення позовної заяви.

Також поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику ( пункт 7 постанови Пленуму Верхоного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» N 2 від 12 червня 2009 року. Отже, суд першої інстанції, зазначивши як недолік надання копії анкети-заяви неналежної якості, не врахував цих положень. Крім того, ЦПК України не містить вимог щодо якості доданих до позовної заяви документів та інших доказів.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у резолютивній частині ухвали від 05 квітня 2017 року про залишення позовної заяви без руху зазначено про залишення без руху цивільної справи, що не узгоджується з нормами ст.121 ЦПК України. Також резолютивна частина ухвали містить посилання на те, що в разі неусунення заявником вказаних недоліків скарга буде вважатися неподаною і повернута заявникові.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 статті 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи, що судом було порушено порядок, встановлений для вирішення цього питання, то ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 307, ст. 312, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 квітня 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Осипчук

Судді: Л.О. Груіцька

Л.І. Соломаха