Справа № 523/334/17
Провадження №2/523/844/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2017 р. Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Вальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 16, в м. Одесі цивільну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані комунальні послуги, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі ГУ ДСНС в Одеській області) звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу за отримані комунальні послуги в розмірі 33 750,69 грн. В обґрунтування вимог, представник позивача посилався на те, що відповідач проживає в приміщенні прилаштованому під житло, отримує комунальні послуги але не здійснює оплати. Борг розрахований за період з січня 2009 року по 27.12.2016 рік. Таким чином, позивач посилаючись на вимоги житлового законодавства, просить стягнути з відповідача суму боргу за надані комунальні послуги.

Відповідач вимоги позову не визнав та пояснив, що приміщення будинку № 88 по вул. Чорноморського козацтва в м. Одесі є адміністративною будівлею (пожежне депо). В зазначеному приміщенні він проживає з 1984 року. Всі витрати на утримання будівлі, яка перебуває на балансі ГУ ДСНС в Одеській області, фінансуються за рахунок державного бюджету. Тарифи, згідно до яких здійснюється нарахування оплати за комунальні послуги використані для промислових підприємств, а не для населення або гуртожитків. Крім того зазначив, що згідно чинного законодавства він має право на 100% пільг по сплаті комунальних послуг, як інвалід ІІ групи ветеран війни - інвалід війни. Але на може використати своє право на пільги, оскільки у нього відсутня можливість укладання прямих договорів безпосередньо із виробниками послуг. також зазначив, що довідка про борг розрахована з 2009 року, але станом на 01.01.2009 року борг вже становив більше двох тисяч гривень. Таким чином, відповідач та його представник просили відмовити в задоволені позову.

Представник третьої особи від надання пояснень відмовився.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що будівля № 88 по вул. Чорноморського козацтва в м. Одесі є адміністративним приміщенням пожежною частиною (пожежне депо Четвертої державної пожежно-рятувальної частини), балансоутримувачем якої є ГУ ДСНС в Одеській області, що підтверджується технічним паспортом на громадський будинок (а.с. 7). На другому поверсі зазначеної адміністративної будівлі знаходяться приміщення в яких мешкають люди, в тому числі з 1984 року проживає ОСОБА_1, в кімнаті площею 17,4 кв.м. Зазначена кімната приміщення не має статусу житлового приміщення, службового житла або гуртожитку.

Зазначені судом обставини встановлені рішенням апеляційного суду Одеської області від 28.01.2016р., що в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Статтями 10-11 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 6 ЖК України, жилі будинки і житлові приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Статтею 63 ЖК України визначено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно ст.ст. 67,68 ЖК України, на які в своєму позові посилався позивач, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та комунальні послуги.

Отже, позивач в даній справі зобовязаний довести те, що відповідач є наймачем жилого приміщення, яке належить позивачеві та відповідач не сплачує за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач, подаючи позов про стягнення боргу за комунальні послуги з посиланням на ст.ст. 6, 67, 68 ЖК України, не надав суду належних доказів того, що приміщення, у якому проживає відповідач, віднесено до житлового, з відповідачем було укладено договори на проживання та користування комунальними послуами.

Крім того, позивачем не надано затверджених у встановленому порядку тарифів на користування житлово-комунальними послугами, згідно яких був зроблений розрахунок по комунальним послугам та з доданих до матеріалів справи розрахунку (а.с. 27-29) та довідки стосовно витрат на утримання житлових приміщень у будівлі 4 ДПРЧ (а.с. 25) неможливо встановити за тарифами для якої категорії споживачів послуг він розраховувався.

З іншими вимогами або з інших підстав, позивач до суду не звертався.

Керуючись ст. 10, 11, 58, 60, 61, 212 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані комунальні послуги відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: