Справа №577/68/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1864/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 листопада 2017 року

у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: старший державний виконавець Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із заявою, ОСОБА_3 просив суд визнати виконавчий лист №2/577/191/17, виданий 10.03.2017 року про стягнення з нього на користь філії «Конотопський РЕМ» заборгованості в сумі 1021,51 грн. та 1378,00 грн. судового збору, таким, що не підлягає виконанню та витребувати виконавчий лист.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.10.2017 року звернувся до держаного виконавця з проханням повернути вказаний виконавчий лист до суду у звязку з прийняттям заяви про перегляд судового рішення, за яким був виданий виконавчий лист. Проте державний виконавиць відмовив у задоволенні його прохання. Також вказує, що філія «Конотопський РЕМ», яка є стягувачем за виконавчим листом, не є юридичною особою і відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не може бути стягувачем у виконавчому провадженні.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.11.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судом рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, просить скасувати ухвалу та задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що у виконавчому листі стягувачем є філія «Конотопський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго», а також зазначений , що є кодом внутрішнього підрозділу та не є кодом юридичної особи. Крім того, у виконавчому листі зазначений поточний рахунок філії «Конотопський РЕМ». Що свідчить про порушення законодавства, оскільки стягувачем у виконавчому провадженні може бути лише юридична особа, а не її філія. Зважаючи, що ст. 369 ЦПК України не містить вичерпного переліку підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, його заява підлягає задоволенню з огляду на викладене.

Заявник і державний виконавець до суду не прибули, але про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник стягувача заперечила на апеляційну скаргу та просили її відхилити. В судовому засіданні засвідчила, що до цього часу спірна сума до них не надійшла.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що підстави на які посилається заявник не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у розумінні ст. 369 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.02.2017 року позовні вимоги ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж» задоволено. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж» заборгованість в сумі 1021,51 грн. згідно договору про приєднання до електричних мереж №74/187 від 14.04.2015 року та судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Ухвалою цього ж суду від 07.11.2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд вказаного заочного рішення від 15.02.2017 року залишено без задоволення.

14.03.2017 року представником ПАТ «Сумиобленерго» було отримано виконавчий лист, виданий 10.03.2017 року на підставі вказаного заочного рішення суду (а.с. 52).

У виконавчому листі стягувачем зазначено ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж», адреса: м. Конотоп, вул. Б. Хмельницького, 151А, (а.с. 59).

01.06.2017 року старшим державним виконавцем Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь філії «Конотопський РЕМ» заборгованості в сумі 1021,51 грн. та 1378,00 грн. судового збору (а.с. 58).

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання судових рішень сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких, зокрема, виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 4 ст. 369 ЦПК України 2004р., у редакції, що була чинна на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у разі: якщо його було видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Проте, виконавчий лист виданий на підставі судового рішення, що набрало законної сили, і в порядку примусового виконання за цим виконавчим листом заборгованість не погашена, а тому підстави визнавати його таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягувачем за виконавчим листом є філія «Конотопський РЕМ», яка не є юридичною особою, не заслуговують на увагу, оскільки у виконавчому листі зазначено, що стягувачем є ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Конотопський район електричних мереж», яке має статус юридичної особи, і саме за позовом якої було постановлене заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.02.2017 року.

Заперечення стягувача з приводу того, що представлені боржником квитанції (№20-4038462/С від 20.05.2015 року на суму 982,80 грн. та №20-4038476/С від 20.05.2015 року на суму 38,71 грн.) не свідчать про належне виконання ним зобовязання, суд правильно визнав обґрунтованим, оскільки відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_3

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, ґрунтується на законі. В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381,382, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2017 року.

Судді: