АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 756/8435/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4531/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Жук М.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

27 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Антоненко Н.О.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 6 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 6 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1104398,31 грн. з якої 296 068,48 грн. стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

В решті вимог позову відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи, що порука припинилася у зв'язку із закінченням строку.

ОСОБА_5 також подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність особи, яка не з'явилася.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що в у липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 15 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 0, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 27 873 доларів США під 13 % річних на строк до 15 травня 2016 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 113906, на умовах якого позичальник та поручитель у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором солідарно відповідають перед банком на умовах кредитного договору.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким до ПАТ «Дельта Банк» перейшло, в тому числі, право вимоги за кредитним договором №0 від 15 травня 2007 року та договорами, якими забезпечене це зобов'язання.

Зазначив, що ОСОБА_6 умови кредитного договору щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів у розмірі 1 681 777 грн. 51 коп.

Судом установлено, що 15 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 0, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 27 873 доларів США під 13 % річних на строк до 15 травня 2016 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 113906, на умовах якого позичальник та поручитель у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором солідарно відповідають перед банком на умовах кредитного договору.

9 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 15 травня 2007 року, якою внесено зміни до схеми погашення кредиту узгоджено кінцевий термін повернення кредиту 15 травня 2016 року, розмір ануїтетного платежу та графік погашення кредиту - ауієтет.

Того ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду/договір про внесення змін № 1 до договору поруки № 113906 від 15 травня 2007 року за яким останній, у зв'язку із укладенням АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 додаткової угоди № 1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 15 травня 2007 року надав згоду на заміну основного зобов'язання, що забезпечується договором, в тому числі щодо зміни кінцевого терміну повернення кредиту 15 травня 2016 року, узгодження розміру ануїтетного платежу та графіку погашення кредиту.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі прав вимоги за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, в тому числі, за кредитним договором № 0 від 15 травня 2007 року.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором кредиту вбачається, що загальна заборгованість станом на 17 червня 2016 року складає 1 681 777 грн. 51 коп., з них заборгованість за кредитом - 21 942 долари США 51 цент, що еквівалентно 546 470 грн. 36 коп., заборгованість за відсотками - 29 130 доларів США 99 центів, що еквівалентно 725 496 грн. 88 коп. та пеня - 409 810 грн. 27 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч 2 ст. 258 ЦК України , сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Частиною 1 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами належним чином не виконуються взяті на себе зобов'язання,проте, враховуючи, що ПАТ «Дельта Банк» правом на дострокове повернення позики не скористався, а звернувся до суду з вимогою про стягнення простроченої заборгованості, суд дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_5 за кредитним договором з урахуванням заяви про застосування строків позовної давності в межах трирічного строку по тілу кредиту - 11 328 доларів США 06 центів (21 942,51-10614,45), що на день постановлення рішення за офіційним курсом НБУ становило 306 650 грн. 58 коп., відсотків за користування кредитом - 14330 доларів США 90 центів (29130,99-17793,26), що на день постановлення рішення за офіційним курсом НБУ становило 387 937 грн. 46 коп., а також 409810 грн. 27 коп., пені в межах річного строку звернення до суду, а всього 1 104398 грн. 31 коп.

Крім того, із зазначеної суми заборгованості суд стягнув 296 068 грн. 48 коп. з відповідачів солідарно, виходячи зі строку дії поруки (шість місяців, що передували зверненню банку до суду з дня настання строку погашення чергових платежів за кредитним договором та пені): тіло кредиту - 1 846 доларів США 41 цент (21 942,51 - 20 421,23), що на день вирішення справи за офіційним курсом НБУ становить 49 982 грн. 31 коп., відсотків за користування у розмірі 1 521 доларів США 28 центів (21 942,51 - 20 421,23), що на день вирішення справи за офіційним курсом НБУ становить 41 181 грн. 04 коп., а також 204 905 грн. 13 коп. пені, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-3087 від 29 березня 2017 року.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги ОСОБА_4, що представником ПАТ «Дельта Банк» не надано суду доказів на підтвердження отримання ОСОБА_5, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, а саме банківськими квитанціями, випискою ПАТ «УкрСтббанк» по кредитному договору. Крім того, доказом отримання ОСОБА_5 кредитних коштів є внесення платежів на погашення кредиту, що є визнанням позивачем боргу перед Банком.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже й обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором з огляду на наступне.

9 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 15 травня 2007 року, якою внесено зміни до схеми погашення кредиту, зокрема, узгоджено кінцевий термін повернення кредиту 15 травня 2016 року, розмір ануїтетного платежу та графік погашення кредиту.

Того ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду/договір про внесення змін № 1 до договору поруки № 113906 від 15 травня 2007 року за яким останній, у зв'язку із укладенням АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 додаткової угоди № 1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 15 травня 2007 року надав згоду на заміну основного зобов'язання, що забезпечується договором, в тому числі щодо зміни кінцевого терміну повернення кредиту 15 травня 2016 року, узгодження розміру ануїтетного платежу та графіку погашення кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що представник Банку звернувся до суду з позовом 31 червня 2016 року, тобто в межах настання строку виконання основного зобов'язання (до 15 травня 2016 року).

Додатковий договір на час постановлення рішення суду першої інстанції та розгляду суду в апеляційній інстанції не оспорений та є чинним.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом не прийнято до уваги, що позовну заяву подано не уповноваженою особою, а тому підлягав поверхнею на підставі ст. 121 ЦПК України, оскільки згідно копії довіреності від 7 квітня 2016 року № 27-18978/16 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб уповноважив Тафіїва В.Ф. представляти інтереси Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних) та в апеляційних судах, судах касаційної інстанції(загальних, господарських, адміністративних) по цивільним, кримінальним, господарським та іншим справам. Суду не надано доказів на підтвердження нікчемності зазначеної довіреності.

Доводи ОСОБА_5, що передача права вимоги від ПАТ «УкрСтббанк» до ПАТ «Дельта банк» не підтверджена,оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, а саме договором купівлі прав вимоги, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, в тому числі, за кредитним договором № 0 від 15 травня 2007 року.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги ОСОБА_5, що судом невірно застосовано строк позовної давності, оскільки суд дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_5 суми заборгованості в межах трирічного строку, щодо пені - одного року, та солідарно з поручителем ОСОБА_4- в межах шестимісячного строку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-3087 від 29 березня 2017 року.

Посилання апелянта на невірність складеного Банком розрахунку заборгованості не приймаються судом до уваги, оскільки доказів на його спростування ОСОБА_5 не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо частково задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 6 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді