Справа № 404/2974/17
Номер провадження 2-о/404/197/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі присяжних ОСОБА_1

ОСОБА_2

з секретарем Клоченко Т.О.

за участю представника заявника - лікаря-психіатра

ОСОБА_3

прокурора Мельникова Г.В.

в присутності особи, стосовно якої вирішується питання надання психіатричної допомоги ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву лікаря-психіатра КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» про госпіталізацію громадянина ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Лікар-психіатр КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» звернувся до суду із заявою, в якій просив госпіталізувати до КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» ОСОБА_4.

Вказував, що підставою для його госпіталізації є наявність у хворого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, про що свідчить висновок комісії лікарів - психіатрів від 11 травня 2017 року.

В судовому засіданні представник КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» заяву підтримав, просив задовольнити.

Прокурор заперечила проти задоволення заяви, вважаючи її не обґрунтованою.

Заслухавши пояснення представника комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги, думку прокурора, який не погодився із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Відповідно заяви про госпіталізацію, ОСОБА_5 був доставлений до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» на підставі направлення лікаря на госпіталізацію, виданого 10 травня 2017 року лікарем-психіатром диспансерного відділення.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку комісії лікарів від 11 травня 2017 року, встановлено діагноз: маячний розлад, пізня парафренія, а тому комісія вважає доцільним госпіталізувати хворого до КЗ " Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" в порядку примусової госпіталізації .

Суд вважає, що заява лікаря-психіатра КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» про госпіталізацію громадянина ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку не ґрунтується на беззаперечних доказах, оскільки доказів того, що ОСОБА_4 притаманна агресивна поведінка до суду не подано. А документи, які подані до суду, як то: довідка характеристика сільського голови ОСОБА_6 на ОСОБА_4, пояснювальна завідуючої ФАП с. Марянівки ОСОБА_7 та пояснення громадянина ОСОБА_8 не ґрунтуються на доказах та нічим не підтверджуються, а є особистими судженнями. Крім того, заява ОСОБА_8 не розглянута відповідними правоохоронними органами, а адресована сільському голові, в компетенцію якого не входять розгляд питань про злочини.

В судовому засіданні лікар зазначив, що ОСОБА_4 зачиняє всі шафи в будинку, де мешкає на великі замки. При з'ясуванні судом про зазначені обставини, лікар пояснив, що він дома у ОСОБА_4 не був та доказів вищевказаних тверджень надати не може.

Доводи лікаря психіатра щодо того, що однією з причин його хвороби є те, що він не одружений та не має жінки, не має дітей, суд розцінює як приниження особистості та втручання в приватне життя.

Натомість, як з'ясувалось в судовому засіданні, ОСОБА_4 з вересня по грудень 2016 року працював вчителем у школі і ніяких звернень ні збоку вчителів, ні збоку учнів з приводу агресивної поведінки ОСОБА_4 не надходило.

Стосовно постійних скарг ОСОБА_4 щодо того, що його обкрадають та підмінюють речі, то дані обставини не можуть бути підставою для госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку.

З наданих до суду копій матеріалів щодо розгляду заяви ОСОБА_4, поданої до Маловисківського ВП ГУ НП в Кіровоградській області вбачається, що були відібрані пояснення матері ОСОБА_4 ОСОБА_9, проте вона не підтвердила своїм власним підписом те, що написані пояснення вірно та нею прочитані, оскільки весь текст написаний одним почерком, що не може бути прийнятим судом як належний доказ.

Надані прокурором висновки про результати розгляду повідомлення громадянина ОСОБА_4, які затверджені начальником Маловисківського ВП ГУ НП в області є поверхневими.

Поведінка ОСОБА_4 в судовому засіданні, його пояснення не переконали суд в тому, що його можливо характеризувати як агресивну та неадекватну особу, оскільки він орієнтувався в ситуації, розумів питання і адекватно на них відповідав.

Крім того, ОСОБА_4 вказав на те, що його змусили вдягти чужу одежу, хоча його матір через знайомих передала в лікарню одежу, і лікар підтвердив, що одежа ОСОБА_4 є в лікарні.

Також, необхідно зазначити, що раніше ОСОБА_4 на обліку з психіатричних захворювань чи психіатричних розладів не перебував.

Доводи лікаря щодо того, що ОСОБА_4 звертався зі скаргами з приводу розкрадання його майна безпідставні, оскільки звернення з заявами про злочин не є хворобою громадянина, а його правом і це вкладається в загальні правила поведінки особи і не може бути винятком.

Крім того, доказом того, що його скарги були обєктивно розглянуті органом поліції до суду не надано.

Тому висновок комісії лікарів від 11 травня 2017 року, який був виконаний на підставі вказаних документів, які суд критично оцінив, не може слугувати підставою для примусової госпіталізації ОСОБА_4

Встановлені в судовому засіданні факти свідчать про те, що ОСОБА_4 не несе загрози ні для себе , ні для оточуючих.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 13, 14, 16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» про госпіталізацію громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда