Справа № 496/3180/16-ц
Провадження № 2/496/204/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Дранікова С.М.

при секретарі - Камочкіній А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та матеріальної шкоди, завданої у наслідок скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, який діє в інтересах неповнолітнього про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в сумі 37884 грн., моральну шкоду 20 000 грн., а всього 57884 грн., окрім цього стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним, проте частково з наступних підстав.

10.07.2015 року Біляївським районним судом Одеської області вироком було засуджено ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2,3 ст. 185 КК України за яким вирішено: неповнолітнього ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75,104 КК України засудженого звільнено від покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк один рік з покладенням обовязків, передбачених п.4 ч.1ст 76 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд вважає доведеним факт заподіяння позивачу матеріальної шкоди саме протиправними діями неповнолітнього відповідача.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода завдана неповнолітньою особою, відшкодовується його батьками відповідно до ст.1179 ЦК України.

За засадами захисту права власності закріпленими в ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

З матеріалів справи № 496/2772/15-к за обвинуваченням ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2,3 ст. 185 КК України вбачається, що позивачем надана розписка в якій він отримав від співробітників поліції частину викраденого майна на суму 7830 грн. Таким чином, позивачу, як потерпілому не відшкодовано матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 30 054 грн.

Стосовно заявлених вимог позивача про відшкодування моральної шкоди стаття 23 ЦК України передбачає засади відшкодування моральної шкоди за якими: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її право; моральна шкода полягає - 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.5 постанови від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, причинного звязку з протиправними діями заподіювача і вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

При визначені розміру заподіяної моральної шкоди, суд враховує характер і обсяг душевних та психічних страждань, яких зазнала особа, характер немайнових втрат, їх тривалість, вимушеність змін в життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що розмір моральної шкоди належить визначити у сумі 5000 гривень.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

За приписами ст. 5 ч.1 п. 6 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, а також вчиненням інших дій, необхіднихдля розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З урахуванням всіх дій, які перебувають у причинному зв'язку із наданням правової допомоги у даній справі, зокрема час витрачений на підготовку позову до суду, час участі у судовому засіданні, слід дійти висновку про відшкодування витрат на правову допомогу розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 386, 1166, 1167, 1179 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та матеріальної шкоди, завданої у наслідок скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 30 054,00 (тридцять тисяч пятдесят чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 (пять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 (три тисячі) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене впродовж десяти днів з дня проголошення або отримання його копії до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_5