АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2757/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1453/17Головуючий у 1-й інстанції Чистик І.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого- судді Пилипчук Л.І.

суддів Бондаревської С.М., Чумак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2017 року

по справі за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа,

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 553/2757/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12843 грн. 18 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 13086 грн. 78 коп., посилаючись на втрату виконавчого листа.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.04.2017 року в задоволенні заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, недоведеність обставин та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення заяви.

Зазначає, що в силу ст. 370 ЦПК України суд має право за заявою стягувача видати дублікат виконавчого листа, який у даному випадку втрачений внаслідок переміщення перебування та на виконанні у Відділі державної виконавчої служби та в банківській установі не перебуває.

Вважає, що вказана норма закону не зобов'язує стягувача наводити причини для видачі дублікату, крім самого факту відсутності виконавчого листа.

Доводить, що , відмовивши у видачі дублікату виконавчого листа, суд обмежив право позивача на судовий захист.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26.08.2014 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.11.2010 року, в сумі 12843 грн. 18 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 13086 грн. 78 коп. (а.с. 16).

13.02.2015 р. місцевим судом на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості та судових витрат, який разом з копією рішення 17.02.2015 р. отриманий представником ПАТ КБ «ПриватБанк» Стрельником Р.М. згідно поданої заяви (а.с. 17).

Як убачається з листа начальника Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 16.02.2017 року, за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень та відповідно до реєстраційно-облікової документації, станом на 13.02.2017 року виконавчий лист № 553/2757/14-ц від 13.02.2015 року, виданий Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення з на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.11.2010 року, в сумі 12843 грн. 18 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 13086 грн. 78 коп., на виконанні в Подільському відділі державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не перебуває (а.с. 6).

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, місцевий суд виходив з того, що банк не зазначив дату подання до виконавчої служби вказаного виконавчого листа, обставини втрати оригіналу виконавчого документу, не обґрунтував дотримання строків пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Крім цього, суд послався на те, що банком не наведені та не підтверджені поважні причини, які обумовили виявлення втрати виконавчого листа у березні 2017 року після закінчення строку пред'явлення до виконання за умови отримання виконавчого документу 17.02.2015 р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час видачі вказаного виконавчого листа, статтею 22, передбачалося, що строк виконання судових рішень становить один рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За змістом ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Системний аналіз викладених норм права дає підстави для висновку, що із заявою про видачу дублікату виконавчого листа можна звернутися лише в межах строків пред'явлення його до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. В іншому випадку, видача дубліката виконавчого документа поза межами строку пред'явлення його до виконання без відповідного клопотання про поновлення такого строку не тягне за собою юридичних наслідків, а отже є безпідставною.

Оскільки банк звернувся в суд із заявою про видачу дублікату виконавчого документу 02.03.2017 року, тобто поза межами встановленого на той час однорічного строку пред'явлення його до виконання, та про поновлення такого строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску не клопотав, тому місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків місцевого суду не спростовують, зводяться до незгоди з судовим рішенням , містять посилання на норму ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону, що не діяв на час видачі виконавчого документа, про видачу дублікату якого заявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального законодавства, підстави для її скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів - відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/ Л.І. Пилипчук

Судді : /підпис/ С.М.Бондаревська

/підпис/ О.В.Чумак

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук