РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/50/17
Провадження № 2/327/34/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2017 року смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Завіновської А.П.

при секретарі судового засідання Літвіновій Т.А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду дистанційно в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (далі - Договір),

в с т а н о в и в:

14.02.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом до ОСОБА_2, в якому зазначав наступне.

26.09.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № ZPBRGK (далі - Договір), згідно якому банк зобовязався надати відповідачу на термін до 26.09.2028 року, кредит у розмірі 25 714, 07 доларів США, а відповідач повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені цим договором. Договором було визначено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витрати. У випадку порушення зобовязань за договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобовязання за даним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами цього договору. Між тим, відповідач не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобовязання за кредитним договором не виконав. Внаслідок цього, відповідач за порушення зобовязань за кредитним договором на 12 січня 2017 року має заборгованість в сумі 122 477, 24 доларів США, яка склалась: із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 22 411, 06 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 22 830, 65 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 8 047,45 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором - 69 188, 08 доларів США. Водночас банк просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором лише у розмірі 22 411, 06 доларів США (тілом кредиту), що за курсом 27 грн. 11 коп. за долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.01.2017 року, складає 607 563 грн. 84 коп. Також, позивач просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрат у розмірі 9 113 грн. 46 коп.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк», діючий на підставі довіреності - ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити на підставах, які викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2в судовому засіданні фактично визнаючи позов, пояснив, що дійсно між ним та банком було укладено кредитний договір, по якому він сплачував відповідні внески до 2012 року, але у звязку із фінансовою кризою, яка сталася в країні та підвищенням курсу долару, в подальшому не зміг виконувати свої фінансові зобовязання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні матеріали цивільної справи та надані сторонами докази, на підтвердження своїх позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 склалися кредитні правовідносини.

При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту.

Згідно зі ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін.

Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника - особисто ОСОБА_2

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

26.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, укладено кредитний договір № ZPBRGK на термін до 26.09.2028 року, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 25 714, 97 доларів США на наступні цілі: у розмірі 20 843, 57 доларів США на придбання нерухомості, з них 20 000,00 доларів США на придбання нерухомості шляхом: видачі через касу, а також у розмірі 600,00 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 146, 14 доларів США для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування на перший рік дії кредиту, 97, 43 доларів США для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 4 871, 40 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1, 25 % на місяць на суму заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3, 00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0, 00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 5, 64 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 договору. При цьому, позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди в зазначені даним Договором строки п. 1.2 Договору (а.с. 8-10).

Пунктом 8.1 Договору визначено, що погашення заборгованості (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється щомісячно в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 369, 32 доларів США, згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за Договором, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії.

Згідно пункту 8.1.1 Договору, позичальник зобовязується повернути кредит в порядку та строки, які вказані у п. 8.1, повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз. 1 п. 8.1 Договору.

У разі порушення термінів оплати, передбачених п. 8.1.1. Договору (в т.ч. оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів, - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі), в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів п. 8.1.2. Договору.

Для виконання Договору банк відкриває позичальникові рахунок 1862 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та інших платежів. Позичальник доручає, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти: винагороду за надання фінансового інструменту банку в розмірі 600, 00 доларів США, на оплату страхованих платежів в розмірі 243, 57 доларів США на поточний рахунок Страхової компанії «Інгосстах». Позичальник доручає Банку провадити погашення заборгованості по даному Договору в передбачені ним строки за рахунок коштів, розміщених на рахунку, що відповідає платіжній картці, емітованій банком. Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним Договором строки п. 8.2 Договору.

Згідно п. 8.4 Договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні (а.с. 10 зворотна сторона).

Графіком погашення кредиту № ZPBRGK від 26.09.2008 року, який є невідємною частиною Договору, визначено строк тасуму погашення позичальником кредиту та інших платежів (а.с. 11-13).

Також сторони передбачили право дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором у разі прострочення платежів.

Так, відповідно до п. 2.2.10 Договору позичальник зобовязаний достроково погасити заборгованість перед банком в повному обсязі при настанні випадків передбачених п. 2.3.3 Договору, а саме при порушенні позичальником зобовязань, передбачених умовами даного Договору (а.с. 8 - зворотна сторона).

Згідно до п. 5.5 Договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлено сторонами тривалістю у пять років (а.с. 9 зворотна сторона).

Судом встановлено, що відповідач припинив виконувати свої фінансові зобовязання за кредитним договором 30.07.2012 року, коли ним було здійснено останній платіж.

З метою досудового врегулювання спору позивачем вживались заходи та відповідачу направлялись повідомлення про погашення заборгованості, проте сума заборгованості ОСОБА_2, у тому числі і на час розгляду цієї справи у суді не сплачена, внаслідок чого станом на 12 січня 2017 року відповідач має заборгованість за кредитним договором (тілом кредиту) в сумі 22 411, 06 доларів США, що за курсом 27, 11 грн. за один долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.01.2017 року, складає 607 563 грн. 84 коп. (а.с. 3-6, 7, 51-54).

За такої сукупності обставин, суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до відповідача ОСОБА_2, а тому вважає, що позов слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені в повному обсязі, суд в порядку ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 9 113, 46 грн., тобто в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду (а.с. 19).

Керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 610, 612, 626, 627, 629, 631, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 158-1, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ZPBRGK від 26.09.2008 року, яка склалася із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 22 411 (двадцять дві тисячі чотириста одинадцять) доларів 06 центів США, що за курсом 27,11 грн. за один долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.01.2017 року, складає 607 563 (шістсот сім тисяч пятсот шістдесят три) гривні 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі 9 113, 46 (девять тисяч сто тринадцять) гривень 46 копійок.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.П. Завіновська