Справа № 171/88/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря Жандарук В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

15.01.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 01.02.2010 року було укладено кредитний договір без номеру, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», що розміщені в мережі Інтернет на сайті http: privatbank.ua, разом із заявою складають договір банківського обслуговування, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При укладанні вказаного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України щодо укладення договору приєднання. Підписанням вказаного договору відповідач надала згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.3.3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надання банківських послуг. Відповідач зобовязання за вищевказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 30.11.2015 року має заборгованість в сумі 16303 грн., яка складається з наступного: 9622,73 грн. - заборгованість за кредитом; 5227,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 200 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 752,52 грн. штраф (процентна складова), в звязку з чим просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати у розмірі 1378 грн.

Представником відповідача ОСОБА_3 подано заперечення на позов, в якому просить відмовити у позові в повному обсязі з наступних підстав: 1) позивач на підтвердження позовних вимог не надав до суду підписаних відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надання банківських послуг, не надав даних про номер карткового рахунку, дати вручення картки, повідомлення їй пін-коду, строку дії картки, доказів встановлення відсоткової ставки по кредиту; 2) позивачем не надано докази отримання відповідачем кредитних коштів; 3) не надано докази на отримання інших кредитних карток відповідачем; 4) рух коштів по картковому рахунку не співпадає з розрахунком заборгованості (а.с.129-133).

17.08.2017 року представником позивача надано додаткові пояснення на підтвердження позовних вимог, в яких представник позивача зазначає, що відповідач зверталася до банку із заявами-анкетами про надання кредиту 01.02.2010 року та 21.08.2010 року, кожного разу відповідач була ознайомлена з правилами та умовами кредитування, що підтверджується її підписами. Крім того, у заяві відповідача зазначено, що їй було надано для ознайомлення ОСОБА_4 та правила надання банківських послуг в письмовому вигляді. Заборгованість відповідача перед банком підтверджується наданим розрахунком. Твердження відповідача про порушення ЗУ «Про захист прав споживача» є необґрунтованим, оскільки відповідачу було видано не споживчий кредит, а кредитний ліміт. Позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки останній платіж відповідачем здійснено 13.10.2015 року, а позивач звернувся до суду з даним позовом у січні 2016 року. (а.с.143-153).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених у позові, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що картку в банку вона не отримувала. Вона дійсно зверталася в банк для отримання кредиту, після чого її сфотографували з карткою в руках (вказана фотографія долучена до справи), а потім їй відмовили у наданні кредиту, мотивуючи тим, що вона не працює. Просить відмовити у позові.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 заперечує проти позову, надав суду пояснення, що викладені в запереченні на позов.

Суд, заслухавши відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

01.02.2010 року ОСОБА_2 як клієнтом банку подано заяву до ПАТ КБ «Приватбанк» про приєднання до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надання банківських послуг та оформлення кредитки «Універсальна». Відповідно до змісту вказаної заяви відповідач погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які разом із даною заявою складають договір банківського обслуговування, та зобовязалася виконувати умови, викладені у вказаних ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які надані їй в письмовій формі. Вказана заява підписана відповідачем.

21.08.2010 року відповідачем подано до позивача заяву-анкету про приєднання до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надання банківських послуг та оформлення кредитки «Універсальна».

Відповідно до вищевказаного договору банківського обслуговування відповідачу було встановлено кредитний ліміт в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку, що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг, та видано кредитну картку 01.02.2010 року з терміном дії до 04/13, 21.08.2010 року видано картку з терміном дії до 06/14 та 26.08.2013 року - з терміном дії до 07/17 року. Факт отримання кредитних карток та пін-конверта відповідачем підтверджується довідкою відповідача та фотознімками, на яких зображено відповідача з кредитними картками, а також заявою-анкетою від 01.02.2010 року.

В день укладення вказаного договору відповідач була ознайомлена з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна», що підтверджується наданою позивачем довідкою, яка підписана відповідачем.

Свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.11.2015 року відповідач має заборгованість в сумі 16303 грн., яка складається з наступного: 9622,73 грн. - заборгованість за кредитом; 5227,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 200 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 752,52 грн. штраф (процентна складова). Протягом дії кредитного договору відповідачем здійснювалася часткова сплата щомісячних платежів по кредиту, останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснений відповідачем 13.10.2015 року в сумі 2000 грн.

Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором, укладеним 01.02.2010 року між сторонами у справі, та не спростовані відповідачем.

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

За вимогами ст.549 ЦК України неустойкою, штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач 01.02.2010 року уклала з позивачем договір банківського обслуговування, на виконання умов якого позивач надав відповідачці кредитні кошти на загальну суму 10700 грн. Розрахунком заборгованості підтверджено, що з часу отримання кредитних коштів відповідач в порушення умов укладеного договору не здійснювала своєчасне та в повному обсязі погашення кредиту, в звязку з чим станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість в сумі 16303 грн., яка складається з наступного: 9622,73 грн. - заборгованість за кредитом; 5227,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 200 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 752,52 грн. штраф (процентна складова), що являється підставою для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача на користь позивача.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір в сумі 1378 гр.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що вона не памятає, чи підписувала надану їй для огляду в судовому засіданні заяву від 01.02.2010 року, але пояснила, що підпис в заяві від її імені виконаний не нею. Також пояснила, що ніяких коштів в банку позивача вона не отримувала.

Судом у відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України розяснено право відповідача заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з метою зясування питання - відповідачем чи іншою особою виконано підпис від імені відповідача в заяві від 01.02.2010 року, а також розяснено наслідки не вчинення вказаної процесуальної дії, але відповідач відмовилася від призначення почеркознавчої експертизи та пояснила суду, що їй зрозумілі наслідки цієї відмови.

Суд не бере до уваги вказане заперечення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Факт вчинення підпису в заяві від 01.02.2010 року іншою особою, а не відповідачем, може бути підтверджено тільки висновком експерта. Оскільки відповідач відмовилася від призначення почеркознавчої експертизи, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими, а тому не бере їх до уваги.

Також суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що вона не отримувала кошти на підставі кредитного договору, оскільки вказані твердження спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд на підставі досліджених доказів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки відповідач здійснила останній платіж в рахунок погашення заборгованості 13.10.2015 року, а позивач звернувся до суду з даним позовом 15.01.2016 року, тобто в межах позовної давності.

Посилання представника відповідача на те, що відповідач не отримувала кредитні картки ті пін-код, спростовані в судовому засіданні довідкою відповідача та фотознімками, на яких зображено відповідача з кредитними картками, а також заявою-анкетою від 01.02.2010 року, а тому суд не бере до уваги вказані пояснення.

Заперечення проти позову представника відповідача з тих підстав, що відповідач не підписувала ОСОБА_4 та правила надання банківських послуг, суд не бере до уваги, оскільки сторони у справі при укладанні договору керувались положеннями ч.1 ст.634 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 01.02.2010 року станом на 30.11.2015 року в сумі 16303 грн., яка складається з наступного: 9622,73 грн. - заборгованість за кредитом; 5227,75 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 200 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 752,52 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1378 грн.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.А.Чумак