Провадження № 22-ц/773/486/17 Категорія: 27 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Осіпука В.В., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою представника відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів задоволено частково.

Ухвалено стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 гарантовану суму грошових коштів в розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Додатковим рішенням цього ж суду від 29 березня 2017 року вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність рішення фактичним обставинам справи, просить рішення суду в задоволенній частині позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.03.2016 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», в особі начальника Луцького відділення № 1 був укладений договір № 980-043-000200445 «Суперкапітал, відповідно до умов якого вкладник внесла грошові кошти в розмірі 110000 грн., а банк прийняв ці кошти та зарахував їх на вкладний (депозитний) рахунок на строк до 04.12.2016 року під 27 % річних. В подальшому між тими ж сторонами було укладено Додаткові угоди від 10.03.2016 року, 18.03.2016 року, 30.03.2016 року 12.04.2016 року та 10.05.2016 року до договору № 980-043-000200445 від 09.03.2016 року на підставі яких ОСОБА_2 на поточний рахунок було внесено грошові кошти на загальну суму 180000 грн. (а.с. 6-7, 9, 11, 13, 15, 17). Факт внесення коштів на суму 180000 грн. підтверджується відповідними квитанціями про внесення готівки на поточний рахунок (а.с. 8, 10, 12, 14, 16).

Відповідно до п.п. 1.1. - 1.5 Договору розпорядником коштів є ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» та передані у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на умовах визначених вказаним договором.

19 травня 2016 року всі грошові кошти ОСОБА_2 в розмірі 180000 грн. та проценти в розмірі 1320,48 грн. були переведені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у ПАТ «Банк Михайлівський» і зараховані на її поточний рахунок на підставі договору № 980-043-000200445 від 09.03.2016 року (а.с. 22).

23 травня 2016 року Національний банк України визнав ПАТ «Банк Михайлівський» неплатоспроможним банком і Фондом гарантування вкладів фізичних осіб була введена тимчасова адміністрація.

12 липня 2016 року відповідно до рішення НБУ №124-рш була відкликана банківська ліцензія і прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський».

22 липня 2016 року ОСОБА_2 офіційно звернулася з заявою до ПАТ «Банк Михайлівський» про включення її до реєстру вкладників банку та виплату гарантованого відшкодування (а.с. 18), на яку отримала офіційну відповідь Уповноваженої особи Фонду № ЗГ/3444 від 15.09.2016 року, у якій повідомлялось, що переказ коштів (транзакція) здійснений на її рахунок є нікчемним та дані відносно неї не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 20-21).

Однак, 16 грудня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» виплатив ОСОБА_2 з поточного рахунку «Суперкапітал» по заяві № 2878822 - 111320,48 грн., решту суми грошових коштів, яка знаходилась на цьому поточному рахунку в розмірі 70000 грн., банком не виплачена (а.с. 67).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Разом з тим, частина 1 ст. 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

Відповідно до пункту 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з пунктом 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, встановивши, що у зв'язку з прийняттям НБУ рішення № 124-рш від 12.07.2016 року про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Банк Михайлівський», у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виникло зобов'язання по виплаті ОСОБА_2 коштів в розмірі неповернутої суми вкладу, а тому прийшов до правильного висновку про задоволення позову в частині стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 гарантованої суми відшкодування грошових коштів в розмірі 70000 грн.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні вимоги позивача про стягнення втрат від інфляції в розмірі 11268,17 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 2120,76 грн. не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що Фонд не вчиняв будь-яких протиправних дій(бездіяльності) стосовно позивача та не порушував права останнього, оскільки Фонд гарантування здійснив перерахунок коштів на відшкодування в банк-агент на ту суму, на яку було визначено Уповноваженою особою Фонду не заслуговують та увагу з огляду на таке.

Згідно функцій Фонду, визначених ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на нього покладено обов'язок здійснювати заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідацію банку.

Тобто Фонд гарантує виплату вкладнику коштів в граничному розмірі, передбаченому ст. 26 Закону, в тому числі за рахунок коштів самого фонду, які надаються банку у вигляді цільової позики на ці потреби. Запровадження тимчасової адміністрації і ліквідація банку не позбавляє особу можливості реалізації права на судовий захист, Фонд набуває право кредитора банку на відшкодовані вкладникам кошти та надану банку цільову позику.

Порядок виплати коштів, встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» судовим рішенням, у разі задоволення позову, не змінюється, воно підлягає виконанню з дотриманням положень цього Закону. Таке рішення не зобов'язує Фонд проводити виплати і задовольняти вимоги кредиторів, здійснення яких заборонене ст. 36 цього Закону, або ж порушувати встановлену ним черговість виплат.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та норми права, які регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції встановивши, що Фондом не проведено виплату гарантованої суми відшкодування грошових коштів в розмірі 70000 грн. у зв'язку з відкликанням банківської ліцензії ПАТ «Банк Михайлівський» і ліквідацією банку відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з метою захисту гарантованих Конституцією України прав ОСОБА_2 обґрунтовано задовольнив позов частково.

Покликання представника відповідача, що судом не враховано правову позицію Верховного Суду України є безпідставними, оскільки висновки Верховного Суду України викладені у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001 цс 15 регулюють правовідносини, що склалися між фізичною особою-вкладником і банком та стосуються інших фактичних обставин справи.

Інші доводи представника відповідача в апеляційній скарзі зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, були предметом дослідження судом першої інстанції і їм суд в сукупності з іншими доказами по справі дав правильну юридичну оцінку.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді