АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/668/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 23 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оксанина» про стягнення коштів,

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ТОВ «Агрофірма Оксанина» про стягнення коштів, посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка (пай) площею 4.3409 га , яка знаходиться на території Оксанинської сільської ради Уманського району, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії III ЧР № 19412, виданого 8 вересня 2003 року.

Позивачка вказує, що 04 жовтня 2006 року між нею і ТОВ « Агрофірма « ОСОБА_2» було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки за № 40, який зареєстрований у Уманському відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру.

Відповідно до умов укладеного договору оренди, орендну плату за користування земельною ділянкою ТОВ « Агрофірма Оксанина» вносить до 1 грудня поточного року.

Відповідно до п.11 договору у разі не внесення орендної плати у строки визначені договором , справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідач, зазначає ОСОБА_6, неналежно виконує свої обовязки щодо сплати орендної плати в обумовлені договором строки, у звязку із чим уторилася заборгованість яка складається з основного боргу по орендній платі за 2015 -2016 роки - 2280,00 грн., боргу за несвоєчасну виплату - 1251,72 грн. та 3% річних 34,00 грн., а всього -3 565,72 грн.

На неодноразові звернення до відповідача, вказує ОСОБА_6, щодо проведення виплати орендної плати відповідно до умов договору оренди, вона належного реагування та жодної відповіді не отримала.

З метою захисту своїх порушених прав ОСОБА_6 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із відповідним позовом та уточнившись з позовними вимогами, остаточно просила суд постановити судове рішення, яким стягнути із ТОВ « Агрофірма Оксанина» на її користь заборгованість по орендній платі за 2015 2016 роки в загальній сумі 3565,72 грн. / з урахуванням пені, встановленого індексу інфляції, 3% річних/, а також стягнути понесені нею судові витрати: судовий збір в сумі 551, грн. і 1000,00 грн. за надання правової допомоги.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення виниклого між сторонами спору по суті, просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_6 позовних вимог, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги ст.10 ЦПК України, яка передбачає, що позивачка повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини, прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_6 не було доведено тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві і позивачка не ставила питання про їх витребування, відсутні передумови для задоволенні даного позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 04 жовтня 2006 року між ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_2» та ОСОБА_6 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4.3409 га, яка знаходиться на території Оксанинської сільської ради Уманського району та належить ОСОБА_6 на праві власності згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії III ЧР № 19412, виданого 8 вересня 2003 року.

Даний договір зареєстрований в Уманському відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру.

Пунктом 8 договору оренди землі передбачена виплата орендної плати, починаючи з 2009 року в сумі 1140 гривень на рік /а.с. 8-11/.

Звертаючись до суду, ОСОБА_6 в позовній заяві вказувала, що в передбачений договором строк, з 01 грудня 2015 року орендну плату не отримує, в звязку з чим у відповідача утворилась перед нею заборгованість /з урахуванням порушення строків її виплати/ в загальній сумі 3565,72 грн.

Одним із основних обовязків орендаря відповідно до ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» є своєчасне внесення орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме наявного договору оренди між позивачем та відповідачем, цьому положенню кореспондуються і умови п. 10 договору щодо внесення орендної плати до 1 грудня поточного року. (а.с.8-11)

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.11 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Проте, в порушення вимог статті 60 ЦПК України, яка покладає обов»язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони ОСОБА_6 на адресу суду не було надано будь-яких обєктивних доказів наявності в ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_2» перед нею заборгованості по виплаті орендної плати за період 2015 -2016 роки, як і не було надано будь-яких доказів, з чого конкретно складається заявлений нею загальний розмір заборгованості, що утворилася внаслідок несвоєчасної виплати позивачці орендної плати, не було надано жодного розрахунку, який би підтверджував розмір даної заборгованості в сумі 3565,72 грн. та її складових / пені, інфляційних витрат, тощо /.

Із сторони відповідача на адресу суду було надано платіжну відомість № НОМЕР_1 від 18 квітня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_6 отримала за 2015-2016 роки орендну плату в повному обсязі, враховуючи сплату податків в сумі 1835,40 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оксанина» про стягнення коштів відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :