Ухвала

іменем україни

11 грудня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київська пересувна механізована колона-2» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобуд», ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна, про визнання правочину недійсним, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності,

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київська пересувна механізована колона-2», подану представником Бекіровим Сіраном Нусрєтовичем, на рішення апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2» (далі - ПАТ «Київська пересувна механізована колона-2») звернулося до суду позовом до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобуд» (далі - ТОВ «Екобуд»), ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С.В., про визнання правочину недійсним, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ТОВ «Екобуд» є забудовником об'єкта будівництва - житлового будинку з гаражами та офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1.

25 травня 2002 року ТОВ «Екобуд» уклав Угоду з ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг» (Інвестором), за якою останній, за умов внесення інвестицій на будівництво вищевказаного об'єкта, набуває права отримання у власність площ, в тому числі нежитлового приміщення (офісу) АДРЕСА_1. Зазначеною Угодою передбачено право Інвестора здійснювати передачу своїх прав і зобов'язань за Угодою третім особам відповідно до законодавства України (п. 3.4.4 Угоди № 2).

21 квітня 2005 року ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг» уклав інвестиційний договір № 2 на будівництво вищевказаного об'єкту із ТОВ «Центробуд-трейд», а останній 01 березня 2007 року уклав із АКБ «Київ» договір № 1 купівлі-продажу майнових прав, за яким та Актом приймання-передачі майнових прав від 17 липня 2007 року АКБ «Київ» набув майнових прав на вищевказане нежиле приміщення. ТОВ «Центробуд-трейд» надав АКБ «Київ» довідку про оплату загальної вартості майнових прав на об'єкт.

05 січня 2009 року АКБ «Київ» і ТОВ «Центробуд-трейд» уклали додаткову угоду № 1 до Договору № 1, якою в зв'язку з проведенням технічної інвентаризації нежилих приміщень (офісів) сторони Договору виклали пункт 1.1 в новій редакції, а саме уточнили характеристики нежитлових приміщень на які були передані майнові права, в частині площі нежитлового приміщення (офісу) АДРЕСА_2 загальною площею 134,70 кв. м.

07 серпня 2009 року АКБ «Київ» уклав із позивачем ПАТ «Київська пересувна механізована колона - 2» Договір міни, за яким у власність останнього перейшли майнові права, зокрема на нежиле приміщення вартістю 1 683 000 грн та 12 серпня 2009 року був складений відповідний акт.

ТОВ «Екобуд» ввів в експлуатацію будинок АДРЕСА_2.

01 березня 2010 року позивач направив вимогу ТОВ «Екобуд» передати вищевказане нежиле приміщення, надати та підписати необхідні документи, проте останній в цьому відмовив.

Надалі позивачу стало відомо, що право власності на нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 61) офіс загальною площею 134.60 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_2 (літера А) було оформлене на ОСОБА_4 про що Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видане свідоцтво про право власності від 16 серпня 2010 року серії НОМЕР_1, яке було видане на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва 16 серпня 2010 року № 772-в.

При цьому, вищевказане приміщення ТОВ «Екобуд» передав ОСОБА_4 за актом приймання-передачі об'єкта у власність на підставі Інвестиційного контракту № 030232 (про інвестування в будівництво) від 11 липня 2006 року.

23 лютого 2011 року був укладений і нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. договір купівлі- продажу за яким ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 за 500 000 грн. придбала нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 61) офіс загальною площею 134.60 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_2 (літера А).

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на положення ст. ст. 190, 215, 319, 328, 330, 387, 388, 392, 658, 715 ЦК України, позивач просив: визнати недійсним Інвестиційний контракт № 030232 (про інвестування в будівництво) від 11 липня 2006 року, укладений між ТОВ «Екобуд» та ОСОБА_4; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень 23 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстровано в реєстрі за № 1587; витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_5 нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 61) офіс загальною площею 134.60 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_2 (літера А); визнати за ПАТ «Київська пересувна механізована колона - 2» право власності на нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 61) офіс загальною площею 134.60 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_2 (літера А), покласти на відповідача ОСОБА_4 судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним Інвестиційний контракт № 030232 (про інвестування в будівництво) від 11 липня 2006 року, укладений між ТОВ «Екобуд» та ОСОБА_4 Визнано за ПАТ «Київська пересувна механізована колона - 2» право власності на нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 61) офіс, загальною площею 134,60 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (Літера А). Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_5 нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 61) офіс, загальною площею 134,60 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (Літера А). В задоволені решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судового збору.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі представник ПАТ «Київська пересувна механізована колона-2» - БекіровС.Н. просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Екобув» з моменту укладення Угоди № 2 від 25 квітня 2002 року втратило право власності на смайнові права на зазначені нежитлові приміщення, а тому і не мало правових підстав для укладення спірного інвестиційного договору із ОСОБА_4 у 2006 році.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що позивач всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не довів факту набуття ним майнових прав на спірні приміщення за ланцюгом правочинів від ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент ухвалення оскаржуваного заочного рішення районного суду, нежитлових приміщень з № 1 по № 10 (групи приміщень № 61) офіс, загальною площею 134,60 кв. м. розташованих у АДРЕСА_3 (літера А), фактично вже не існувало та, за наданим до районного суду витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 12 лютого 2015 року новим власником групи приміщень АДРЕСА_3 загальною площею 101,1 кв. м. була ОСОБА_8, яка разом із ОСОБА_5, мала б бути належним відповідачем, проте не була притягнута до участі у цій справі судом першої інстанції (т. 2 а. с.7-20, 50-65).

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є власником групи приміщень АДРЕСА_3 загальною площею лише 24.8 кв.м.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року.

Доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київська пересувна механізована колона-2», подану представником Бекіровим Сіраном Нусрєтовичем, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Є.П. Євграфова

О.В. Попович