Справа №538/726/17
Провадження по справі №2/538/426/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2017 року Лохвицький районний суд Полтавської області

В складі: головуючого судді Бондарь В.А.

при секретарі Дробот О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі часток з майна, що знаходиться у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі часток з майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

06 вересня 2017 року суддею Лохвицького районного суду Полтавської області Алтуховою О.С. відкрито провадження по зазначеній справі, оскільки суддею по вказаній справі заявлений самовідвід, справа передана до канцелярії суду для подальшого авторозподілу.

04 грудня 2017 року суддею Лохвицького районного суду Полтавської області Грузман Т.В. по вказаній справі заявлено самовідвід, справа передана до канцелярії суду для подальшого авторозподілу.

05 грудня 2017 року суддею Лохвицького районного суду Полтавської області Ларіною О.В. по вказаній справі заявлено самовідвід, справа передана до канцелярії суду для подальшого авторозподілу

06 грудня 2017 року справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі часток з майна, що знаходиться у спільній частковій власності шляхом авторозподілу передана в провадження судді Бондарь В.А.

Під час підготовки справи до розгляду зясовано, що згідно договору суборенди житлового приміщення від 11.09.2017 року у тимчасовому володінні та користуванні головуючої в справі судді Бондарь В.А. перебуває житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_2 (а.с.71).

ОСОБА_2 є відповідачем по даній справі.

Вважаю, що вищевказана обставина є підставою для самовідводу судді по даній справі, адже є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки доказами.

Заява про самовідвід заявлена до початку з'ясування обставин справи та перевірки доказами, тому відповідає вимогам ст. 23 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «ОСОБА_4 проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «ОСОБА_5 проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦПК України у разі задоволення відводу (самовідводу) справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ч.3 ст.11-? ЦПК України.

Вимогами ч. 3 ст. 25 ЦПК України передбачено, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд постановляє ухвалу про визначення підсудності справи в порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 23, 24, 25 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити заяву судді Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь Вікторії Анатоліївни про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі часток з майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області ОСОБА_6