Справа № 315/1249/16-ц
Номер провадження № 6/315/8/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді: Каракай Н. Д.

при секретарі: Браціло І. В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

27.02.2017 року заявник звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в якій вказав, що Гуляйпільським районним судом Запорізької області 13.02.2017 року прийнято рішення, яким у повному обсязі задоволено позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі-Позивач) до ОСОБА_3 (далі-Відповідач) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

Згідно цього рішення Гуляйпільський районний суд Запорізької області присудив стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 47913,61 грн., витрати на оплату судового збору у розмірі 2000 грн., а всього 51291,61 грн.

Усвідомлюючи обов'язковість виконання рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 13.02.2017 року у справі № 315/1249/16-ц, а також маючи бажання та реальні наміри його виконувати, у нього існує необхідність у розстроченні виконання вказаного рішення з настукрпних причин: 1) сума грошових коштів, яку він має сплатити позивачу, для нього є значною, оскільки він не має постійного заробітку; 2) у нього відсутнє будь-яке нерухоме майно, яке можливо було б реалізувати з метою отримання коштів та направлення їх на виконання рішення у цій справі; 3) у його володінні є тільки автомобільний причеп «Одисей», марки 1.11,2016 року випуску; 4) на його утриманні знаходиться малолітня донька заблодська ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Його батьківським обов'язком є забезпечення достойного рівня життя, необхідного для її нонрмального розвитку, на що використувується значна частина його доходів; 5) у разі звернення позивача до органів, які здійснюють примусове виконання судових рішень, з метою примусового виконання рішення у цій справі, у нього виникнуть додаткові витрати (оплата виконавчого збору згідно Закону України « Про виконавче провадження), прохає розстрочити виконання рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 13.02.2017 року у справі № 315/1249/16-ц, зобов'язати його сплачувати на користь Моторного (стархового) бюро України по 1500 грн. щомісяця до повного виконання рішення у справі № 315/1249/16-ц

У судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю, прохав заяву задовольнити.

В судове засідання представник позивача, треті особи не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Справа розглянута за їх відсутності на підставі наявних доказів, проти чого не заперечував заявник.

Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами ст. ст. 10, 60, 373 ЦПК України, саме заявник зобов'язаний довести зазначений локальний предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочки виконання судового рішення.

У ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У частині першій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання.

Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.37 постанови №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вказав, що заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом дій щодо відстрочки або розстрочки виконання судового рішення при його виконанні за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК України, за результатами вирішення яких постановляється ухвала.

Перелік визначених цією статтею підстав для відстрочення чи розстрочення виконання рішення не є вичерпним, тому ці підстави повинні встановлюватись в кожному конкретному випадку.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання.

Під час розгляду заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Стаття 373 ЦПК України не пов'язує суд зі згодою сторони на вжиття передбачених законом заходів.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що заява боржника про розстрочення виконання рішення обґрунтована так як наведені боржником обставини, що утруднюють виконання рішення, а саме: 1) сума грошових коштів, яку він має сплатити позивачу, для боржника-відповідача є значною, оскільки він не має постійного заробітку (а. с. 80); 2) у боржника-відповідача відсутнє будь-яке нерухоме майно, яке можливо було б реалізувати з метою отримання коштів та направлення їх на виконання рішення у цій справі; 3) у боржника-відповідача володінні є тільки автомобільний причеп «Одисей», марки 1.11,2016 року випуску (а. с. 81); 4) на його утриманні знаходиться малолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 85) та його батьківським обов'язком є забезпечення достойного рівня життя, необхідного для її нонрмального розвитку, на що використувується значна частина його доходів знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає, що розстрочення виконання рішення не завдасть інтересам стягувача більшої шкоди, аніж боржнику у випадку повного виконання рішення суду в примусовому порядку.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 217, 292-294, 373 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити

Розстрочити ОСОБА_1 сплату присуджених рішенням Гуляйпільского районного суду Запорізької області від 13 лютого 2017 року: матеріальної суми шкоди - 47913,61 грн., судових витрат в рахунок оплати судового збору у сумі 1378, 00 грн. та витрат, повязаниз з наданням правових послуг 2000,00 грн., а всього: 51291,61 грн., строком на 34 місяці, зобовязавши його сплачувати на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України по 1500 грн., щомісяця, починаючи з наступного після прийняття цієї ухвали і до повного виконання рішення у справі № 315/1249/16-ц н/п/ 2/315/46/17.

Повний текст ухвали буде складений та проголошений в судовому засіданні 21.04.2017 року о 10:15 годині.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення, особою що була відсутня в судовому засіданні, протягом 5 днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6