Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Дронська І.О.
Справа № 415/6242/16-ц
Провадження № 22ц/782/855/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів: Карташова О.Ю., Яреська А.В.,

за участю секретаря Єгорової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 24 листопада 2016 року у цивільній справі за поданням державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3, погоджене із виконуючим обовязки начальника Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської від 24.11.2016 року подання держаного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3, погоджене із виконуючим обовязати начальника Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 задоволено.

Тимчасово обмежено громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобовязань, покладених згідно виконавчого листа Герцаївського районного суду Чернівецької області № 2/714/32/15 від 11.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 325236,52 грн.

Виконання даної ухвали доручено Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2, через свого представника за довіреністю ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, які базуються на недоведених обставинах, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та стали наслідком неповного зясування судом обставин, що є важливими для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просив скасувати ухвалу Лисичанського міського суду Луганської від 24.11.2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Апелянт та його представник, стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк», а також представник Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області, яких було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи від останніх на адресу суду не надходило.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України без участі зазначених осіб.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду за доводами апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з положень ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Так, судом першої інстанції встановлено, що з подання державного виконавця та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області знаходиться виконавче провадження ВП № 52231868 по примусовому виконанню виконавчого листа Герцаївського районного суду Чернівецької області № 2/714/32/15 від 11.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 325236,52 грн.

16.09.2016 року, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копії цієї постанови направлено боржнику разом з викликом до Лисичанського міського ВДВС для дачі пояснень щодо подальшої сплати даного боргу. Пунктом 2 цієї постанови боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду. Державний виконавець, неодноразово викликав боржника до Лисичанського міського відділу ДВС, але ОСОБА_2 жодного разу не зявився та зобовязань, покладених на нього виконавчим листом, виконано не було.

16.09.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

Актом державного виконавця від 07.10.2016 року, встановлено, що державним виконавцем перевірити майновий стан не вдалось, бо за місцем проживання боржника двері ніхто не відчинив.

Державним виконавцем були зроблені запити до обліково-реєстраційних установ, а саме: до регіонального сервісного центру МВС у Луганській області; Державної податкової служби України; Пенсійного фонду України; Державної реєстраційної служби, щодо наявності зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна. Отримано відповідь про наявність у власності житлового будинку за адресою: с.Коровія, вул..Дачна, буд.6, Глибоцького району, Чернівецької області, відповідно до договору купівлі-продажу за реєстром №5140 від 01.08.2007 року.

Також судом першої інстанції зазначено, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про те, що державним виконавцем доведено про обізнаність ОСОБА_2 про наявність відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання, добровільно зобовязання по виконавчому листу Герцаївського районного суду Чернівецької області № 2/714/32/15 від 11.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 325236,52 грн. боржник не виконує. Невжиття заходів щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України може стати загрозою щодо обовязковості виконання рішення суду на всій території України чи взагалі зробити неможливим його виконання, а тому подання держаного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3, погоджене із виконуючим обовязки начальника Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов такого висновку поспішно, із порушенням норм процесуального права, без належного зясування обставин, щодо наявності підстав для вжиття заходів про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

Так, відповідно до резолютивної частини оскаржуваної ухвали, місцем реєстрації боржника зазначено адресу: АДРЕСА_1, а.с.30, при цьому матеріали справи не містять доказів того, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) ОСОБА_2 є зазначена судом адреса.

Більш того, відповідно до виконавчого листа Герцаївського районного суду Чернівецької області № 2/714/32/15 від 11.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 325236,52 грн., зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначено: с.Куликівка, Герцаївського району, Чернівецької області, а.с.10.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та не перевірив факт проживання боржника ОСОБА_2 за вказаною державним виконавцем у поданні адресою: м. Лисичанськ, Луганської обл.. АДРЕСА_2.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до даних паспорту ОСОБА_2, останній з 20.11.1996 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та з цього часу реєстрації місця проживання не змінював, а.с.55.

Також, відповідно довідки виконкому Куликівської сільської ради Герцаївського району, Чернівецької області, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає разом з дружиною та 3-ма дітьми в селі Куликівка, а.с.54.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на наявність у боржника нерухомого майна саме у Чернівецькій області, про що зазначено державним виконавцем у поданні та інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а.с.22.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що встановлені суду першої інстанції обставини про те, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.09.2016 року державним виконавцем була направлена боржнику разом з викликом до Лисичанського міського ВДВС для дачі пояснень щодо подальшої сплати даного боргу та наданням строку для добровільного виконання рішення суду, а також проведення державним виконавцем дій, спрямованих на перевірку майнового стану боржника за місцем проживання останнього, не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, копія постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем на імя ОСОБА_2 була направлена на адресу: АДРЕСА_3, а.с.11, а акт державного виконавця від 07.10.2016 року щодо перевірки майнового стану ОСОБА_2 було складено вже із зазначенням іншої адреси, як місця реєстрації ОСОБА_2: АДРЕСА_4, а.с.19.

Щодо неодноразового виклику державним виконавцем боржника ОСОБА_2 до Лисичанського міського відділу ДВС, на які ОСОБА_2 жодного разу не зявився, то матеріали справи взагалі містять тільки одне рекомендоване поштове відправлення від 27.09.2016 року на адресу: АДРЕСА_3, яке було повернуто ВДВС поштовим відділенням без виконання, а.с.20, що не може бути оцінено, як неодноразовий виклик.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що державним виконавцем доведено про обізнаність ОСОБА_2 про наявність відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання, а також про те, що факт ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду підтверджено сукупністю доказів, є завчасним, та ґрунтується на неперевірених судом першої інстанції обставинах.

Зазначені обставини свідчать про порушення судом першої інстанції встановленого порядку, визначеному ст. ст.377-1 ЦПК України для вирішення питання про тимчасове обмеження у виїзді за межі України.

Допущені помилки суду першої інстанції є істотними і такими, що не можуть бути усунені апеляційним судом, а тому вирішення апеляційним судом по суті питання за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у виїзді за межі України боржника ОСОБА_2, є неможливим.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок встановлений для його вирішення.

Також, враховуючи, що питання про тимчасове обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_2, за поданням державного виконавця, підлягає поверненню до суду першої інстанції для належного вирішення, колегія суддів вважає за неможливе надавати правовий аналіз іншим доводам апеляційної скарги, у т.ч. й щодо неналежного органу виконання рішення, строку предявлення виконавчого листа на виконання тощо, з тих підстав, що зазначені доводи будуть предметом дослідження судом першої інстанції при повторному вирішенні питання про тимчасове обмеження у виїзді за межі України боржника ОСОБА_2 за поданням державного виконавця.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, ухвала Лисичанського міського суду Луганської області від 24 листопада 2016 року Луганської області від 03.11.2017 року скасуванню із направленням питання про тимчасове обмеження у виїзді за межі України боржника ОСОБА_2, за поданням державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 24 листопада 2016 року у цивільній справі за поданням державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3, погоджене із виконуючим обовязки начальника Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: