Справа № 487/4311/17
Провадження № 2/487/2230/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі - Єлишевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.08.2017 року і до повноліття дитини.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 2000 грн., яки він дійсно зможе сплачувати на утримання дитини, виходячи, що середній прожитковий мінімум на дитину у 2017 році віком на 6 років складає 1424 грн. Згідно наданих до суду письмових заперечень зазначив, що він багато часу проводить зі своєю дочкою, яка проводить з ним вихідні дні, при цьому добровільно сплачує позивачу кошти на її утримання, інколи ці кошти сплачувались з його кредитної карти. Він офіційно працює, згідно електронної декларації за 2016 рік він отримав дохід у сумі 178068 грн. На його утриманні знаходиться його мати, яка не працює, потребує лікування, малолітня дитина ОСОБА_4, 2017 року народження, дружина, яка на теперішній час перебуває у відпустці за доглядом за дитиною, син дружини від попереднього шлюбу, а також він сам має хронічне захворювання та потребує постійного лікування. Крім того, у нього існують зобов'язання за кредитом, а також його сім'я проживає на орендованій квартирі за яку необхідно сплачувати орендну плат щомісячно по 2300 грн. та комунальні платежі. При цьому, позивач на теперішній час перебуває у цивільному шлюбі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до наданих позивачкою документів, вона перебувала з відповідачем з 21.10.2011 року у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.12.2014 року. В шлюбі у сторін народилась дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як встановлено рішенням суду про розірвання шлюбу, сторони проживають окремо один від одного з серпня 2014 року, дитина залишилась проживати разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальна допомога з боку відповідача на утримання дитини надається, що підтверджується випискою про перекази з карток відповідача на картку позивача за період листопад 2015 року по грудень 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк», проте позивач вважає сплату коштів на утримання дитини не систематичною та у розмірі визначеному самим відповідачем.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їм повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Проте, про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали, а позивачка наполягає на стягнення аліментів в примусовому порядку.

Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріального положення дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, які досліджені доказами, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову ОСОБА_1. про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини в зв'язку з тим, що дитина потребують матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дитину і має можливість це робити.

При визначенні розміру аліментів з ОСОБА_2, суд відповідно до вимог ст. 182 СК України, враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, те, що відповідач працює, має постійний стабільний дохід, на його утриманні знаходяться малолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина ОСОБА_1, яка на теперішній час перебуває у відпустці за доглядом за дитиною, син дружина від попереднього шлюбу ОСОБА_5, 2005 року народження, мати ОСОБА_6, яка не працює та має ряд захворювань, відповідно лікарських документів, сам відповідач страждає на хронічне захворювання та потребує лікування, згідно наданих лікарських документів, а також те, що відповідач разом з родиною проживає на орендованій квартирі, згідно договору оренди житлового приміщення від 23.12.2016 рокуі вважає можливим стягнути аліменти саме у частки заробітку (доходу) батька дитини, оскільки позивач, з якою проживає дитина, обрала розмір аліментів саме у частки від доходу відповідача, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, при визначені розміру аліментів суд не приймає до уваги кредитні зобов'язання відповідача та перебування позивача у цивільному шлюбі.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Миколаєві на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.08.2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський райсуд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина