АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6580/17 Справа № 178/557/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади Саксаганської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненим позовом до територіальної громади Саксаганської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що 14 листопада 2015 року померла його мати ОСОБА_3

Зазначав, що після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул.40 років Перемоги,11 в с.Теплівка Криничанського району Дніпропетровської області.

Вказував, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Жовтневої сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яким все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповіла йому.

Посилаючись на те, що при зверненні до нотаріальної контори за отриманням спадщини йому було відмовлено у звязку з тим, що надано правовстановлюючих документів на спадковий будинок, а тому просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої 14 листопада 2015 року ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №11 по вул.40 років Перемоги в с.Теплівка Криничанського району Дніпропетровської області.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 10,60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 14 листопада 2015 року померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.13,15).

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Жовтневої сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, за яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, вона заповіла сину ОСОБА_2 (а.с.14).

В межах визначеного законом строку позивач ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Нотаріусом було відмолено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок №11 по вул.Перемоги у с.Теплівка Криничанського району Дніпропетровської області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок, де мешкав спадкодавець (а.с.11).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що на день смерті 14 листопада 2015 року ОСОБА_3 права власності на спірний житловий будинок не мала, тому цей житловий будинок, згідно правил ст.1218 діючого ЦК України, до складу спадщини не входить і з цієї причини не може бути успадкованим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлене судом.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то і спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126 в якому, зокрема, розяснюється, що оформлення свідоцтва на право власності на обєкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по обєктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ.

Згідно ст.380 ЦК України житловий будинок як обєкт права власності - це будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно - правовими актами і призначена для постійного у ній проживання. Житловий будинок нерозривно повязаний із землею та іншим нерухомим майном і тому право власності на житловий будинок містить додаткові будівлі як складники одного обєкта.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором, або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію та певний порядок реєстрації права власності на житлові будинки також були передбачені законодавством, яке діяло до набрання чинності новим ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджується зокрема п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» №7 від 04 жовтня 1991 року.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обовязки входять до складу спадщини.

Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Потрібно визнати правильною практикою судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 за життя не здійснила належним чином реєстрацію права власності на збудований нею житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №11 по вул.40 років Перемоги в с.Теплівка Криничанського району Дніпропетровської області.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази введення в експлуатацію спірного житлового будинку.

Копія технічного паспорту, витяг з по господарських книг та копія домової книги (а.с.16,17-19,23-27) надані позивачем не можуть слугувати підставою для визнання права власності на спірний будинок за позивачем, оскільки вони не правовстановлюючими документами.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що померла мати не набула права власності на домоволодіння, не спростовують обґрунтованих висновків суду про відмову у позові, оскільки з матеріалів справи вбачається, що право власності на спірне домоволодіння не було належним чином зареєстровано, а тому й не входить до складу спадщини, враховуючи час її відкриття.

Інші доводи апелянта, приведені в апеляційній скарзі є безпідставними та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст.ст.213,214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_4