АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Шахової О.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 07 лютого 2017 року,

встановила:

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 07 лютого2017 року вказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1суму вкладу в розмірі 25 000 доларів США, що станом на 07.02.2017 року за курсом НБУ (1 долар = 27,2627 грн.) еквівалентно 681 567 гривень 50 копійок, проценти в загальному розмірі 690,41 доларів США, що станом на 07.02.2017 року за курсом НБУ (1 долар = 27,2627 грн.) еквівалентно 18 822 гривні 44 копійки, а всього стягнути 25 690,41 доларів США, що станом на 07.02.2017 року за курсом НБУ (1 долар = 27,2627 грн.) еквівалентно 700 389 грн. 94 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення суми вкладу та відсотків, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір № SAMDNWFD000 вклад «Стандарт».

Сума вкладу: 25 000 дол. США.

Відсоткова ставка: 9 % річних.

Особистий рахунок № НОМЕР_1.

На виконання умов зазначеного договору ОСОБА_1 внесені грошові кошти у розмірі 25 000 дол. США, що підтверджується дублікатами чеку, виданими ПАТ КБ «ПриватБанк» 28 березня 2016 року та 30 березня 2016 року.

Згідно п. 13 договору якщо вкладник вимагає достроково розірвати договір, а мінімальний строк вкладу вже був продовжений один або кілька разів, проценти за кожні повні 6 місяців виплачуються в повному об'ємі. Проценти за останні 6 місяців, які на момент розірвання договору ще не сплили, нараховуються за умовами, викладеними в пункті 12 даного договору.

Згідно п. 12 договору якщо вкладник вимагає розірвати договір, а 6 місяців з дати його укладення чи продовження мінімального строку ще не сплили, вкладнику повертається сума вкладу. За неповні 6 місяців проценти виплачуються за ставкою вкладу «За вимогою» за фактичну кількість днів, що пройшли з дати оформлення вкладу чи з дати продовження мінімального строку, до дня розірвання договору.

Згідно п. 10 договору у сторін є право достроково розірвати договір, повідомивши про це один одного за два банківські дні до дати розірвання договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що 13 листопада 2014 року ним подана заява про розірвання договору № SAMDNWFD000 та видачу депозиту та нарахованих відсотків, проте банком не повернуто вклад та не сплачено проценти.

Листом від 19 листопада 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовив позивачу у виплаті суми вкладу та процентів, посилаючись на нестабільну ситуацію в країні, окупацію території АР Крим, де укладався договір банківського вкладу, прийняття правлінням Національного банку України постанови № 260 від 06 травня 2014 року, згідно з якою тимчасово до закінчення окупації припинено подальшу діяльність українських банківських установ та їх відокремлених підрозділів на зазначеній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Пуком 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних та фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошових суми або банківських металів і відповідає вимогам, установлених законом, іншим нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаям ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IVІнструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року №174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідний платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію,дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. (п. 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов'язаний надати клієнту під підпис.(п. 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. У договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу; сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок; строк зберігання коштів (за строковим вкладом); розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін; умови дострокового розірвання договору тощо (п. 1.10 Інструкції).

Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Пунктом 3.3 глави 3 Положення № 516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надано дублікати чеку, які підтверджують внесення ним коштів згідно договору № SAMDNWFD000 від 30 грудня 2013 року.

Вирішуючи спір, суд правильно вважав позовні вимоги про стягнення суми вкладу та відсотків обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено відсутність його вимоги до державних та недержавних установ Російської Федерації про стягнення банківського вкладу, колегія суддів оцінює критично, оскільки банком не надано доказів, які б підтверджували зазначені обставини.

Доводи апеляційної скарги, що позовні вимоги не підтверджені оригіналами документів, колегія суддів відхиляє, оскільки внесення грошових коштів позивачем, доведено дублікатами чеку, виданими ПАТ КБ «ПриватБанк» 28 березня 2016 року та 30 березня 2016 року.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, інфляції та 3 % річних не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 07 лютого 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: Н.В. Поліщук

О.В.Шахова