25.04.2017 227/4487/16-ц
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

25 квітня 2017 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Хоменко Д.Є. розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1, про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, про поділ спільного майна подружжя. 07.03.2017 року ОСОБА_3 також звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із зустрічним позовом до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя. Первісний і зустрічний позов були обєднанні в одне цивільне провадження ухвалю суду від 03.04.2017 року.

25.04.2017 року гр.ОСОБА_1, який є представником відповідача за первісним позовом, ОСОБА_3 було подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно. У своїй заяві посилається на те, що 07.04.2017 року до суду вже було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, але ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2017 року вказану заяву було повернуто заявнику, оскільки вона подана з порушенням вимог передбачених ст.151 ЦПК України. Також зазначає, що дійсно в заяві про забезпечення доказів ОСОБА_3, не зазначені моделі та марки технічного обладнання, індивідуальні ознаки, не представлено будь-яких доказів про відчуження спільно придбаного майна, оскільки вся документація стосовно технічного обладнання була неправомірно, самовільно забрана в своє розпорядження ОСОБА_2, яка є позивачем за первісним позовом та відмовляє ОСОБА_3 користуватися ними. Вважає, що було доведено та вказано в заяві про забезпечення позову про розміщення спільного нерухомого майна подружжя, його перелік, найменування, на яке необхідно було накласти арешт, що знаходиться за адресою: вул. Олександра Єрмакова, буд. 37 (колишня вул. Московська), приміщення 2, в м.Білозерське міста Добропілля Донецької області. Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на технічне обладнання, а саме: холодильник 2шт., вартістю 28000,00грн.; холодильник 2шт., вартістю 10000,00 грн.; касовий апарат 1шт., вартістю 5000,00грн.; електронні терези 1шт., вартістю 1500,00грн.; електронні терези 1шт., вартістю 1700,00грн.; торгові прилавки 3шт., вартістю 2000,00грн.; торговельні стелажі 6шт., вартістю 5000,00грн.; вітрини 1шт., вартістю 1000,00грн., яке знаходиться в приміщенні магазину по вул.Олександра Єрмакова, буд.37, приміщення №2 в місті Білозерське міста Добропілля Донецької області. Також просить до набрання чинності рішенням суду у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного технічного обладнання та майна яке знаходиться в приміщенні зазначеного магазину.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до вимог ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1)причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3)інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Крім того, до заяви також додаються її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику про що постановляє ухвалу.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, вона подана з порушенням вимог, передбачених ст.151 ЦПК України, виходячи з наступного.

В поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_3 повторно не долучив жодного документу підтверджуючого наявність майна на яке необхідно накласти арешт, крім того, в заяві не зазначені моделі та марки технічного обладнання, що не дає можливість суду ідентифікувати майно, на яке необхідно накласти арешт, тобто, при відсутності індивідуальних ідентифікуючих ознак майна, рішення суду, у разі задоволення заяви ОСОБА_3 не буде підлягати виконанню.

До заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту додано лише копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно (квартиру) за адресою: Донецька область, м.Добропілля, м.Білозерське, вул.Московська, 37/2, яке належить гр.ОСОБА_3 Але додані правовстановлюючі документи на квартиру не є відповідним доказом знаходження необхідного технічного обладнання, на яке просить накласти арешт гр.ОСОБА_1 у даному приміщенні. Крім того, в зазначеному приміщенні може знаходитись інше технічне обладнання, яке не є предметом спору, але відповідає вимогам заяви про забезпечення позову, що в разі задоволення вказаної заяви може порушити права третіх осіб, саме з цієї причини суд зазначає про необхідність вказувати ідентифікуючи ознаки технічного обладнання на яке просять накласти арешт.

Водночас, заявником не вказані конкретні причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, натомість, вказані тільки припущення про можливість втрати майна, які не підтверджуються жодними документами.

Таким чином, в заяві про забезпечення позову, відсутнє обґрунтування необхідності застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно, не зазначено індивідуальні ознаки майна, не доведено розміщення вказаного майна у певному місці, що загалом унеможливлює виконання рішення суду, у разі задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладені обґрунтування, суд приходить до висновку, про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1, про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.Є. Хоменко