Справа № 357/7385/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК-1, про зміну договору найму житлового приміщення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК-1, про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2, третя особа КП БМР ЖЕК-1, про зміну договору найму житлового приміщення, мотивуючи тим, що згідно ордеру № 404 серії БЦ від 08 лютого 1982 року його мати ОСОБА_3 отримала право на зайняття квартири АДРЕСА_1 на сім»ю з чотирьох осіб : чоловіка ОСОБА_4 та двох на той час неповнолітніх дітей сина ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_5 . ОСОБА_4 помер 01 грудня 2014 року , ОСОБА_3 померла 22 серпня 2016 року. На даний час вказана квартира не приватизована, перебуває на балансі КП БМР ЖЕК-1, особовий рахунок відкрито на ім»я померлої ОСОБА_3. Оскільки після смерті матері відповідачка чинить йому перешкоди у користуванні житлом, позивач просив суд змінити договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_2, зобовязавши житлово-експлуатаційну контору № 1 укласти з ним та відповідачкою ОСОБА_2 окремі договори найму житлового приміщення кімнат 15,3 кв.м, , 7,90 кв.м. та 11,9 кв.м.; всі підсобні приміщення залишити в загальному користуванні.

Відповідачка ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, третя особа КП БМР ЖЕК-1, про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням , яка мотивована тим, що ОСОБА_1 з 1994 року в спірній квартирі не проживає без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, а тому на підставі ст.ст.71, 72 ЖК УРСР втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3.

Ухвалою суду від 12 вересня 2017 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі , посилаючись на обставини, які є аналогічними наведеним у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 первісний позов не визнали, наполягали на задоволенні зустрічного позову .

Представник комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК-1 в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, повно та всебічно зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно ордеру №404 серії БЦ від 08 лютого 1982 року мати сторін ОСОБА_3 отримала право на зайняття квартири АДРЕСА_4 із сім»єю з чотирьох осіб : чоловіком ОСОБА_4 та дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_5 / а.с.5/

ОСОБА_4 помер 01.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №320693 / а.с.36/

ОСОБА_3 померла 22 серпня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №380661 / а.с. 37/

Встановлено, що у квартирі АДРЕСА_5 на даний час зареєстровані позивач ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2 / дошлюбне прізвище ОСОБА_5 та її малолітній син ОСОБА_8, 2004 р.н./ а.с.85/

На даний час вказана квартира не приватизована, перебуває на балансі КП БМР ЖЕК-1.

Судом встановлено, що особовий рахунок на вказану квартиру було відкрито на ім.»я наймача ОСОБА_3 і після її смерті ні на кого з повнолітніх членів сім»ї ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 не переоформлено.

Суд встановив, що після смерті наймача ОСОБА_3 між сторонами виник спір з приводу користування вказаною квартирою та її можливої приватизації, ОСОБА_2 заперечує право ОСОБА_1 на користування даним житлом.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 ЖК УРСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинку державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму житлового фонду в будинку державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією і наймачем громадянином, на ім»я якого видано ордер.

Відповідно до ст.63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму : жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі/ частина перша статті 48/, частина кімнати або кімната, зв»язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення/ кухня, коридор, комора тощо/.

За статтею 64 ЖК УРСР члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст.104 ЖК УРСР член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_6 є комунальною власністю і перебуває на балансі комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК-1, особовий рахунок відкрито на ім»я наймача ОСОБА_3

Згідно технічного паспорту вказана квартира є трикімнатною, загальна площа 60,70 кв.м. житлова 34,70 кв.м, всі житлові кімнати ізольовані площею 15,30 кв.м, 7,90 кв.м, 11,50 кв.м, має підсобні приміщення кухні, коридору, вбиральні, ванної кімнати, балкон, лоджію.

В судовому засіданні було встановлено, що між наймачем ОСОБА_3 та повнолітніми членами її сім»ї сином ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_2 після їхнього одруження встановився порядок користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_7. ОСОБА_2 з сином ОСОБА_9 та чоловіком ОСОБА_10 / не зареєстрований в даному приміщенні/ займали житлові кімнати площею 15,30 кв.м та 7,90 кв.м, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 житлову кімнату площею 11,50 кв.м

Встановлено, що за домовленістю з наймачем ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 , створивши власну сім»ю, з 1994 року проживав у квартирі , що належить вітчиму дружини, за адресою м.Біла Церква, вул.. П.Запорожця, буд.207 а кв.6, при цьому зберігаючи за собою право користування спірною квартирою. Щотижня ОСОБА_1 навідував матір, час від часу залишався ночувати у своїй кімнаті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 почала заперечувати право ОСОБА_1 на користування спірною квартирою лише після смерті матері ОСОБА_3 та спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, тобто, з весни 2017 року, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про зміну договору найму, а ОСОБА_2 із зустрічним позовом про втрату ним права на житло.

Оскільки між сторонами відсутня згода щодо порядку користування спірною квартирою, а технічні характеристики квартири не мають застережень, передбачених ЖК УРСР, щодо укладення з позивачем ОСОБА_1 окремого договору найму житлового приміщення кімнати площею 11,50 кв.м., такі вимоги суд вважає обґрунтованими , правовою підставою є положення статті 104 ЖК УРСР. Інші кімнати площею 15,30 кв.м та 7,90 кв.м залишаються в користуванні відповідачки ОСОБА_2 та її малолітнього сина, що жодним чином не порушує їхніх прав. Підсобні приміщення мають використовуватися ними спільно. При цьому суд позбавлений можливості зобов»язати КП БМР ЖЕК-1 укласти з ОСОБА_2 окремий договір найму, оскільки від неї такі вимоги відсутні.

Одночасно слід зазначити, що суд не знайшов підстав для визнання ОСОБА_1 особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_8, врахувавши рекомендації п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» , де зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім'ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований у вказаній квартирі з 03.07.1991 р. Його мати наймач ОСОБА_3, та сестра ОСОБА_2, за життя наймача, не оспорювали права користування позивачем даною квартирою, той порядок користування нею, про який зазначено у рішенні вище, всіх влаштовував і здійснювався по взаємній згоді. Позивач ОСОБА_1 систематично відвідував квартиру, мав до неї безперешкодний доступ, тримав у ній свої речі. Про зміну порядку користування квартирою та не визнання прав позивача на користування нею відповідачка заявила весною 2017 року після смерті їхньої матері ОСОБА_3 Особовий рахунок на квартиру до цього часу відкрито на померлу особу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 цього часу не виявила намірів визнати себе наймачем.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом 23.06. 2017 р. , відповідачка ОСОБА_2 не довела в суді факт відсутності ОСОБА_1 у спірній квартирі понад шість місяців поспіль після смерті наймача ОСОБА_3 та оголошення йому про зміну порядку користування спірною квартирою.

Таким чином, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Судові витрати слід розподілити відповідно до ст. ст.. 79,88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61,63,64, 71,72,104 ЖК УРСР, ст.ст. 10,11, 60,61, 209 -215, 292,293 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Основний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_9.

Зобов»язати комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК-1 укласти з ОСОБА_1 окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на його ім»я окремий особовий рахунок на кімнату площею 11,50 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн судових витрат.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні зустрічного позову.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_11