Справа № 361/6679/17
Провадження № 2-н/361/474/17
У Х В А Л А

06 грудня 2017 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат в особі житлово-комунального господарства Товариства з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних,-

встановив:

У листопаді 2017 року ТОВ Броварський заводобудівельний комбінат звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг яка складається: 7 539 грн. 80 коп. основного боргу, 719 грн. 95 коп. - інфляційних втрат, 143 грн. 96 коп. - трьох відсотків річних, а також судовий збір в сумі 800 грн. 00 коп.

Перевіривши заяву та додані до заяви документи, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 3 ст.96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово- комунальних послуг.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.98 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, та зазначається перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 100 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність права у заявника; документів, що підтверджують порушення права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватись такі обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

У п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження розяснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України) судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, які надаються до квартири АДРЕСА_1.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 16 січня 2014 року за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Княжицька, буд. 120.

Із матеріалів доданих до заяви вбачається, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ТОВ Броварський заводобудівельний комбінат та ОСОБА_1 - 29 листопада 2016 року.

Згідно із розрахунку заборгованості період за який просить стягнути заявник борг за оплату житлово-комунальних послуг, починається з жовтня 2016 року по вересень 2017 року.

Відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг та інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг боржником ОСОБА_1 за жовтень- листопад 2016 року заявник не надав.

Таким чином, заявником не обґрунтовано свої вимоги та не надано документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків за спірний період, а також не надано договорів про надання житлово-комунальних послуг та інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, що надавались саме боржнику ОСОБА_1, оскільки борг на який вказує заявник виник на момент коли боржник не була власником квартири до якої надавались житлово-комунальні послуги, що свідчить про наявність спору про право, а тому у прийнятті заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 96, ч. 7 ст. 100 ЦПК України, -

ухвалив:

У прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат в особі житлово-комунального господарства Товариства з обмеженою відповідальністю Броварський заводобудівельний комбінат про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних - відмовити.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Радзівіл А.Г.