Ухвала

іменем україни

01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Євтушенко О.І., Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні матеріали позовної заявиПублічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року та від 08 грудня 2015 року, і ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 18 лютого 2016року,

вс т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»(далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» залишено без руху, в зв'язку з несплатою судового збору в повному обсязі та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 08 грудня 2015 року позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 18 лютого 2016 року, ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року та від 08 грудня 2015 року залишені без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати оскаржувані ухвали, а матеріали позовної заяви направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2015року позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк»залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору в повному обсязі, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання ухвали суду (а.с. 6).

В ухвалі про залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» без руху, суд посилається на невідповідність її вимогам ч. 1 ст. 121 ЦПК України, а саме зазначає, що позовна заява не оплачена в повному обсязі судовим збором.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву заявнику, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов такого висновку, виходячи з того що ПАТ «Укрсоцбанк»не виконало вимоги ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року та не усунуло недоліків щодо сплати судового збору в повному обсязі.

Проте данні висновки не ґрунтуються на процесуальному законі.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в установленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 5 ст. 119 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду юридичною особою, майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 6 ч. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року передбачено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовим збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

Нормою ч. 6 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Визначаючи розмір судового збору позивач виходив з ціни предмету іпотеки 213 422 грн, яка визначена п. 1.2 договору іпотеки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Проте, постановляючи ухвалу та повертаючи позовну заяву заявникові, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ціна позову визначена позивачем відповідно до вартості іпотечного майна, яка, в свою чергу, визначена за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем відповідно до Закону України «Про іпотеку» в національній валюті та на те, що виходячи з цієї суми й було сплачено судовий збір.

За таких обставин ухвали першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею матеріалів до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 25 листопада 2015 року й 08 грудня 2015 року, та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 18 лютого 2016 року скасувати, матеріали передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова