Справа № 214/6962/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу

01 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомініч С.В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Горбунової Л.С.,

представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради», зацікавлена особа: ОСОБА_5, про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2017 заявник ОСОБА_4 заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» звернувся до суду з заявою, заінтересована особа: ОСОБА_5, про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що ОСОБА_5 хворий на заразну форму туберкульозу та становить загрозу розповсюдження цієї хвороби. 20.10.2017 він виписаний зі стаціонару за наполяганням хворого. До дільничного лікаря - фтизіатра для подальшого лікування хворий не з'явився. Неодноразово викликався дільничною службою КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» (24.10.2017, 30.10.2017, 18.11.2017).

30.10.2017 відправлений лист до Саксаганського відділу поліції з метою залучення до лікування, проте хворий на виклики не реагує та до лікарні не зявляється.

Таким чином, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, ОСОБА_5 будучи хворим на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. З хворим мешкають троє неповнолітніх дітей - 2009 р.н, 2012 р.н, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 за станом свого здоровя повинен пройти курс стаціонарного лікування строком 4-6 місяців до стійкого знебацилення.

З метою запобігання поширенню туберкульозу, заявник просив суд ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, без реєстрації по м. Кривий Ріг, мешкає: АДРЕСА_1, пройти обовязковий курс стаціонарного лікування в комунальному закладі «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» строком 4-6 місяців до повного знебацилення.

У судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги, підтвердила обставини, викладені в заяві. ОСОБА_5 має трьох неповнолітніх дітей. Хворий може становити загрозу для здоровя дітей. Просить вимоги задовольнити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 ЦПК України заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не викликався, адже за даними протитуберкульозного закладу, він становить загрозу розповсюдження туберкульозу.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз, визначено, що туберкульоз соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.

Хворий на заразну форму туберкульозу хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують (п. 13 ч. 1 ст.1 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 взятий на диспансерний облік в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» у м. Кривий Ріг з діагнозом: ВДТБ (01.08.2017) легень (дисемінований) Дестр.- МБТ- М- К.0 Резист.0 Гіст.0 Кат.1 Ког.3(2017).

Лікувався амбулаторно під супроводом соціального працівника ЛЖВ. 05.09.2017, після отримання результату аналізу мокротиння методом посіву госпіталізований до легеневого відділення № 2 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР».

Після отримання результату тесту медикаментозної чутливості, хворому змінено діагноз: МРТБ(12.09.2017) легень (дисемінований). Дестр.- МБТ+ М- К+ Резист.І+(НRS) Резист.ІІ- Гіст.0 Кат.4(ВДТБ) Ког.3(2017), та 12.09.2017 переведений для подальшого лікування до легеневого відділення № 5 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР». 20.10.2017 виписаний зі стаціонару за наполяганням хворого.

До дільничного лікаря - фтизіатра для подальшого лікування хворий не з'явився.

Неодноразово викликався дільничною службою КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» (24.10.2017, 30.10.2017, 18.11.2017).

30.10.2017 відправлений лист до Саксаганського відділу поліції з метою залучення до лікування, проте хворий на виклики не реагує та до лікарні не зявляється.

Таким чином, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, ОСОБА_5, будучи хворим на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. З хворим мешкають троє неповнолітніх дітей - 2009 р.н, 2012 р.н, ІНФОРМАЦІЯ_1

На даний час, згідно висновку ЛКК № 280 від 17.11.2017, хворий ОСОБА_5 є епідеміологічно-небезпечним для оточуючих, має діагноз: МРТБ(12.09.2017) легень (дисемінований). Дестр.- МБТ+ М- К+ Резист.І+(НRS) Резист.ІІ- Гіст.0 Кат.4(ВДТБ) Ког.3(2017), і за станом свого здоровя повинний пройти курс стаціонарного лікування строком 4-6 місяців до стійкого знебацилення (а.с. 4, 5).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації.

Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого.

Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обовязки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоровя під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обовязкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоровя; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

Згідно з висновком ОСОБА_4 закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради» № 280 від 17.11.2017 ОСОБА_5 підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк 4-6 місяців до повного знебацилення (а.с.5).

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, ОСОБА_5 підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

При цьому, суд враховує, що заявник просить зобовязати ОСОБА_5 пройти обовязковий курс лікування строком 4-6 місяців до повного знебацилення. Однак, законодавством передбачена примусова госпіталізація до протитуберкульозного закладу на строк до трьох місяців, в подальшому продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити заяву ОСОБА_4 закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради», примусово госпіталізувати ОСОБА_5 до ОСОБА_4 закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради» на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Відповідно до норми п.7 ч.1 ст.367, ч.2 ст.286 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

На підставі ст.ст.1, 11, 20, 25 Закону України Про протидію захворюванню на туберкульоз, керуючись ст.ст.3, 4, 208, 212-215, 285, 286 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради», зацікавлена особа: ОСОБА_5, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу задовольнити частково.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2) до ОСОБА_4 закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» Дніпропетровської обласної ради» на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Дніпропетровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Хомініч С.В.

Присяжні ОСОБА_6

ОСОБА_2