Справа № 301/2219/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі,

в с т а н о в и в :

Нацональна академія внутрішніх справ звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі, в сумі 28491,96 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ (ділі КНУВС, правонаступником якого є Національна академія внутрішніх справ) від 31.07.2009 року №568 ОСОБА_1 з 01.09.2009 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 29.09.2009 року між КНУВС, комплектуючим органом УМВС України у Закарпатській області, та відповідачем було укладеноДоговір №09-505 про підготовку фахівця у КНУВС (далі - Договір), відповідно до якого ОСОБА_1 навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. З 01.09.2009 року по 14.06.2013 року відповідач перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом КНУВС від 14.06.2013 року №601 ОСОБА_1 видано диплом за спеціальністю «Правознавство» і після здобуття вищої освіти його направлено до ОВС для подальшого проходження служби. Наказом УМВС України в Закарпатській області від 16.03.2015 року №45 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням, тобто останній з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу трирічного терміну перебування службі після закінчення навчання, що призвело до порушення ним умов Договору.

Згідно п.2.1.3. Договору, позивач зобовязувався забезпечити ОСОБА_1 харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

У відповідності до п.п. 2.3.6., 3.1., 3.2. Договору, відповідач зобовязувався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 Договору, відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком; підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання та відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Згідно п.п. 4.1., 4.2., 4.4. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв; у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ; у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Відповідач навчався в КНУВС з 01.09.2009 року по 14.06.2013 року. Загальна сума витрат, повязаних з його утриманням у навчальному закладі становить 28491,96 грн., що складається з наступного: 10400,31 грн. вартість грошового забезпечення; 5413,08 грн. вартість витрат на продовольче забезпечення; 10166,48 грн. витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв; 2512,09 грн. витрати на речове забезпечення. Розрахунок загальної суми витрат проведено позивачем з урахуванням положень Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ №313 від 01.03.2007 року. Відповідача було проінформовано про необхідність сплати вказаної суми, однак, на момент звернення з даним позовом до суду кошти на рахунок позивача не надходили.

Просив позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 вартість витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 28491,96 грн. та 1378 грн. судових витрат.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів (а.с. 33,82,83,93,94,95).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, подав заяву, в якій справу просив розглянути в його відсутність. Крім того, вказав, що витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі, в сумі 28491,96 грн. він сплатив на рахунок, наданий позивачем, у повному обсязі, в підтвердження чого надав квитанцію ПАТ КБ «ПриватБанк» №0.0.755257902.1 від 27.04.2017 року (а.с. 81,84,85,86,92).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно наказу №568 від 31.07.2009 року відповідача було зараховано на навчання на 1 курс Київського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство» з 01 вересня 2009 року (а.с.8).

29.09.2009 року сторони уклали Договір №09-505 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с.6-7). Відповідно до п.2.1.1. Договору позивач зобовязувався забезпечити особу харчуванням,речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. В свою чергу ОСОБА_1 у відповідності до п.п. 2.2.5., 2.3.6. Договору взяв на себе зобовязання: інформувати ВНЗ про звільнення зі служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання із зазначенням підстав звільнення; у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 Договору, відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору, підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин та відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Згідно п.п. 4.1., 4.2., 4.4. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв; у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ; у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Згідно наказу від 14.06.2013 року №601 «Про випуск курсантів навчально-наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції у 2013 році» ОСОБА_1 у звязку із закінченням навчанням присвоєно кваліфікацію бакалавра права та видано диплом за спеціальністю «Правознавство» (а.с.9).

На виконання п. 2.1.8. Договору, 18.06.2013 року ОСОБА_1 було надано довідку про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ в сумі 28491,96 грн. (а.с.13).

Після здобуття вказаного освітньо-кваліфікаційного рівня ОСОБА_1 згідно наказу №132 о/с від 27.06.2013 року, починаючи з 17.06.2013 року працював на посадах в УМВС України в Закарпатській області.

16 березня 2015 року на підставі наказу №45 о/с від 16.03.2015 року відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням, що підтверджується копією послужного списку №М-202710 (а.с.10-12).

У звязку зі звільненням відповідача зі служби в органах внутрішніх справ до спливу трирічного терміну перебування на службі, позивачем направлено ОСОБА_1 лист щодо відшкодування фактичних витрат за навчання у добровільному порядку до 07 серпня 2015 року (а.с.15).

Загальна сума витрат за період навчання ОСОБА_1 з 01.09.2009 року по 14.06.2013 року (1382 доби) становить 28491,96 грн., що складається з наступного: 10400,31 грн. грошове забезпечення (без врахування періоду з 01.09.2009 року по 31.08.2010 року); 5413,08 грн. продовольче забезпечення (а.с.15); 10166,48 грн. витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (без врахування періоду з 01.09.2009 року по 31.08.2010 року) (а.с.17-18); 2512,09 грн. речове забезпечення (а.с.16), що підтверджується довідкою від 13.05.2015 року (а.с.14).Розрахунок загальної суми витрат проведено позивачем з урахуванням положень Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ №313 від 01.03.2007 року.

Згідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На день звернення з даним позовом відповідач не сплатив у добровільному порядку загальну суму витрат щодо утримання у ВНЗ.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.598 ч.1 та ст. 599 ч.1 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

До початку розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_1 подав до суду квитанцію ПАТ КБ «ПриватБанк» №0.0.755257902.1 від 27.04.2017 року на суму 28491,96 грн., де отримувачем є Національна академія внутрішніх справ України (а.с.86).

Оскільки відповідач добровільно сплатив витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі, у повному обсязі в сумі 28491,96 грн., тобто виконав зобовязання, існування якого було підставою звернення позивача з даним позовом, суд вважає у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 203, 204, 526, 598, 599, 610 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

У задоволенні позову Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських