Справа №: 343/2171/17
Провадження №: 2/0343/889/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

за участю: секретаря судового засідання Височанської О.З.,

представника позивача- Зизди Ю.М.;

адвоката -ОСОБА_1,

представника відповідача- Мальона В.В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до Княжолуцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати за ним право власності на домоволодіння, яке знаходиться в селі Княжолука по вулиці Промисловій під № 29 Долинського району Івано-Франківської області, яке складається з: незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 42% (літ. А), літньої кухні (літ.Б), сараю (літ.В), вбиральні (літ.Г), криниці (№1), воріт (№2) та огорожі (№3), і яке належало ОСОБА_3, померлій 13 березня 2008 року.

В обгрунтування позову покликається на те, що він 12 вересня 1998 року одружився з ОСОБА_4. Ще до одруження, 15 березня 1994 року матері його дружини ОСОБА_5 рішенням Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,22 га.

12 березня 2001 року ОСОБА_5 рішенням Княжолуцької сільської ради було надано дозвіл на перебудову індивідуального житлового будинку на старому місці - в селі Княжолука по вул. Промислова, 24. На підставі зазначеного вище рішення відділом містобудування та архітектури Долинської РДА ОСОБА_5 у 2002 році було виготовлено будівельний паспорт на перебудову індивідуального житлового будинку в с. Княжолука по вул. Промислова,24.

18 травня 2007 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на зазначене вище домоволодіння. 19 жовтня 2007 року Долинською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу № 43292149, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 11439550. Єдиним спадкоємцем домоволодіння була дочка спадкодавця ОСОБА_5, яка являється його дружиною - ОСОБА_3.

13 березня 2008 року, прийнявши спадщину, але так і не оформивши своїх спадкових драв після смерті матері ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_3 також померла.

06 серпня 2008 року Тиврівською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу № 45223903. 10 лютого 2017 року ним було виготовлено в ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 29 по вулиці Промислова в с. Княжолука Долинського району, незавершений будівництвом готовністю 42%, який складається з: незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 42% (літ.А), літньої кухні (літ.Б), сараю (літ.В), вбиральні (літ.Г), криниці (№1), воріт (№2) та огорожі (№3).

28 липня 2017 року Тиврівською державною нотаріальною конторою було винесено Постанову № 1305/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки незавершений будівництвом житловий будинок, готовність якого 42%, який знаходиться в селі Княжолука по вулиці Промисловій під № 29 Долинського району Івано-Франківської області, що належав матері спадкодавці - ОСОБА_5, яка померла 18 травня 2007 року, спадкоємцею якої була її дочка - ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, є самовільною будівлею, тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом мені, ОСОБА_2 після смерті Соболь ОСОБА_6, померлої 13 березня 2008 року, немає можливості.

З вище наведених причин на даний час він не має можливості провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, як того вимагає чинне законодавство, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача та адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що 15.03.1994 року ОСОБА_5, яка померла 18.05.2007 року, була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,22 га (а.с.10 ). Рішенням Княжолуцької сільської ради Долинського району від 12.03.2001 року ОСОБА_5 надано дозвіл на перебудову індивідуального житлового будинку на старому місці в с. Княжолука по вул. Промисловій, 24 (а.с. 13). У 2002 році відділом містобудування та архітектури Долинської РДА ОСОБА_5 було виготовлено будівельний паспорт на перебудову індивідуального житлового будинку за вказаною адресою (а.с.12).

З даних довідки виданої Княжолуцькою сільською радою №972 від 10.04.2017 року встановлено про те,що стара поштова адреса домоволодіння Промислова, 29, а нова Промислова ,24 с.Княжолука Долинського району.(а.с.25).

Померла ОСОБА_5 є матір"ю ОСОБА_3, дружини позивача (а.с. 9), яка, являючись єдиним спадкоємцем, у встаноленому законом порядку прийняла спадщину, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №11439550 (а.с.16) .

Не оформивши спадкових прав після смерті матері, 13.03.2008 року померла і ОСОБА_3 (а.с.18).

06.08.2008 року Тиврівською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу №454223903, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія Витягу (а.с. 17).

Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №29 (старий № 24) по вул. Промисловій в с. Княжолука від 10.02.2017 року, виготовлений на замовлення ОСОБА_2, вбачається, що будинковолодіння, на яке позивач просить встановити право власності, являється незавершеним будівництвом з готовністю 42%. Окрім цього, на експлікації наявна відмітка "самовільна будова" (а.с.19). Про те, що вказане майно є незавершеним будівництвом з готовністю 42 % свідчить і копія довідки від 10.02.2017 року, видана КП Івано-Франківським ОБТІ (а.с. 20).

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.07.2017 року № 1305/02-31 державний нотаріус Тиврівської державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на незавершений будівництвом житловий будинок, технічна готовність якого 42 % за вказаною вище адресою, що належав матері спадкодавиці ОСОБА_5, яка померла 18.05.2007 року, спадкоємицею якої була її дочка- ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх прав, оскільки спадкове майно є самовільною будівлею (а.с.27).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України визначено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до п. 7 згаданої вище постанови Пленуму ВСУ №7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша ст. 376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК України).

У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.

Відповідно до рекомендацій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв'язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 18 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ "Про основи містобудування" передбачає, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Визнання ж права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Зазначений висновок міститься і в постановах Верховного Суду України від 19 вересня 2011 року у справі № 3-82гс11 та від 27.05.2015 року у справі №6-159-15.

Аналізуючи викладене, суд дійшов до переконання, що оскільки спадкове майно- домоволодіння по вул. Промисловій, 29 в с. Княжолука Долинського району є незавершеним самовільним будівництвом з технічною готовністю 42 %, яке не введено в експлуатацію у встановленому порядку, вказане майно не набуло статусу об'єкта нерухомого майна як об'єкта цивільного права. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

За таких обставин, право власності на вказане майно не набувають ні особи, які здійснили це будівництво, ні їхні спадкоємці. А відтак, розглянувши дану справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позивачем був обраний невірний спосіб захисту порушених прав,а тому в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 182, 331, 328, 376, 1216-1218, 1220, 1223 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-216, 218 ЦПК України, суд- У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Княжолуцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повне рішення суду виготовлено: 14.12.2017 року