У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Монич О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про стягнення моральної (немайнової) шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів поліції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд в інтересах ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про стягнення моральної (немайнової) шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів поліції.

Частиною 1 статті 122 ЦПК України визначено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст. 119, 120 ЦПК України. А саме, в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто ті юридичні факти, на основі яких він обґрунтовує свої вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в зазначених розмірах, відповідно до норм матеріального права, які поширюються на спірні правовідносини та на підставі яких, на його думку, необхідно вирішувати дані вимоги і які визначають той засіб захисту права, який позивач просить застосувати, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Як вбачається зі змісту позовної заяви та заявлених підстав, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Разом з тим, позовна заява не містить документальних посилань та підтверджень того, що відповідачами було порушено норми законодавства, з провини кого сталися вказані в позовній заяві дії. В поданій позовній заяві та долучених до неї документів, не містяться відомості щодо існування на теперішній час обвинувального вироку суду чи іншого рішення суду, яким би було встановлено факт незаконності дій чи бездіяльності відповідачів при зазначених вище обставинах, принаймні посилань на такі судові рішення в позовній заяві немає.

Згідно розяснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В поданій позовній заяві не конкретизовані позовні вимоги, не викладені обставини в їх обґрунтування відповідно до норм матеріального права, оскільки зміст заяви містить суперечливі посилання, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Так як позивачем не дотримано вимог вищевказаних статей, то на підставі ч.1 ст.121 ЦПК позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк, протягом якого він повинен усунути вказані недоліки.

Керуючись ст. 121 ЦПК України , суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про стягнення моральної (немайнової) шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів поліції залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3