АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4670/17 Головуючий 1 інст. - Клименко А.М.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Бровченка І.О., Кіся П.В.,

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2017 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Філії Харківського відділення обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

10 березня 2017 ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_1, Філії Харківського відділення обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» (далі по тексту - ПАТ НАСК «Оранта»), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (далі по тексту - ДТП), який в подальшому уточнила та просила стягнути з ОСОБА_1 матеріальний збиток у сумі 175 973,69 грн та моральної шкоди у сумі 5 000 грн, а також з ПАТ НАСК «Оранта» матеріальний збиток у сумі 50 000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що 21 жовтня 2016 року сталася ДТП за участю автомобіля позивача та відповідача ОСОБА_1, автомобіль якого було застраховано у ПАТ НАСК «Оранта».

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року за обставинами зазначеної ДТП відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн.

В результаті ДТП позивачу було заподіяно матеріальну шкоду в загальному розмірі 225 973,69 грн, яка до теперішнього часу відповідачами не відшкодована. Також позивач просила стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі, які складаються з витрат на визначення розміру збитків у сумі 9000 грн, надання правової допомоги в сумі 1 000 грн і судового збору в сумі 2 316,20 грн.

Від позовних вимог в частині стягнення матеріального збитку у сумі 50 000 грн з ПАТ НАСК «Оранта» позивач відмовилася у судовому засіданні 10 березня 2017 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди 133 435,17 грн, у відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн, витрати на оплату послуг оцінювача -900 грн і судові витрати у розмірі 1 894, 55 грн, а всього стягнуто 141 229,72 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги заперечення відповідача щодо значно завищеної позивачем суми матеріальної шкоди. Крім того, судом не прийнято до уваги те, що ДТП сталася також із вини позивача, яка рухалася в населеному пункті зі швидкістю 80 км/год., не надала дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину по пішохідному переході, виконала небезпечний маневр вліво, що призвело до зіткнення автомобілів. Викладені обставини ДТП, правомірність дій позивача ОСОБА_2 в ДТП не були предметом дослідження при розгляді справи про адміністративне правопорушення,а при розгляді цивільної справи в судовому засідання ОСОБА_2 відмовилась від дачі пояснень щодо обставин ДТП,

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з вимог статей 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України та тих обставин, що шкода майну позивача завдана внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_1, цивільна відповідальність якого була застрахована ПАТ НАСК «Оранта», а тому є всі підстави для повного відшкодування завданої нею шкоди.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Судовим розглядом встановлено, що 21 жовтня 2016 року близько 09 год. 10 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ 2106», державний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Біблика збоку вул. Бекетова в напрямку вул. 12-го Квітня в м. Харкові. На перехресті нерівнозначних доріг з пр. Індустріальним, рухаючись другорядною дорогою, ОСОБА_1 порушив вимоги 16.11 ПДР України, а саме: не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку його подальшого руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «КІА», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався головною дорогою, внаслідок чого транспортні засоби були пошкоджені.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року за обставинами зазначеної ДТП ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн.

Постанова 12 грудня 2016 року набрала законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалась, у зв'язку з чим наведені обставини, відповідно до положень частини 4 статті 61 ЦПК України доказування не потребують.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на час скоєння ДТП була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта».

Згідно зі звітом № 483/2016 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 24 листопада 2016 року, в результаті ДТП власнику автомобіля «КІА», державний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП без врахування втрати товарної вартості (ВТВ) було завдано матеріальних збитків в розмірі 212 692,62 грн. Втрата товарної вартості (ВТВ) складає 13 281,07 грн, а всього матеріальний збиток загалом становить 225 973,69 грн.

Виплата страхового відшкодування на користь ОСОБА_2, відповідно до її заяви від 12 грудня 2016 року, була здійснена ПАТ НАСК «Оранта» платіжним дорученням № 63248 від 23 грудня 2016 року в сумі 16 928, 77 грн та платіжним дорученням № 5003 від 26 січня 2017 року в сумі 32 561,23 грн. З урахуванням розміру франшизи відповідно до договору ПАТ НАСК «Оранта» сплатило позивачу страхове відшкодування на загальну суму 49 490 грн

За таких обставин, відповідно до положень статей 1166, 1188, 1194 ЦК України, з урахуванням норм статей 9, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а також з вини якої було ушкоджено автомобіль позивача, суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача 133 435, 17 грн у відшкодування майнової шкоди.

Що стосується доводів відповідача про завищений спеціалістом-товарознавцем розмір збитків, то вони судовою колегією до уваги не приймаються як безпідставні та необґрунтовані, оскільки звіт спеціаліста прийнятий судом в якості належного і допустимого письмового доказу, а жодних доказів на спростування обставин, встановлених під час проведення зазначеного дослідження, відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції надано не було. З клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи відповідно до вимог статті 133 ЦПК України, відповідач у суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції не звертався.

Не вбачає також апеляційний суд підстав для зменшення розміру моральної шкоди, яка стягнута судом з відповідача, і вважає, що суд першої інстанції в цій частині ухвалив рішення з додержанням вимог статей 23, 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для зміни або скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до статті 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.О. Бровченко

П.В. Кісь