Справа № 761/5257/14-ц
Провадження № 4-с/761/239/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Яриновській Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» Міхно Сергія Семеновича, заінтересовані особи - Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 на протиправні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. та начальника відділу ДВС Вишневського Ю.А.,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернулось до суду зі скаргою, відповідно до якої просить визнати дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. та начальника відділу ДВС Вишневського Ю.А. по винесенню 04.10.2016 року постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві по ВП 51388514 про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу на користь ПАТ "ВРБ" протиправними та безпідставними; скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського РВ ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П., затверджену начальником Відділу ДВС Вишневським Ю.А. про повернення виконавчого документу стягувачеві по ВП 51388514 від 04.10.2016, зобов'язати посадових осіб Святошинського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві поновити виконавче провадження № 51388514 та винести відповідну постанову; провести в повному обсязі належні виконавчі дії для повного та своєчасного виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в порядку, встановленому ЗУ "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

Скарга мотивована тим, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №761/5257/14-ц від 20.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості у розмірі 130 271, 91 грн. Заявник вказує, що листом №11232 від 23.05.2016 року ПАТ "ВБР" направило заяву про відкриття виконавчого провадження.

04 жовтня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яку Банком було отримано 03.03.2017 року. Банк не погодився із вказаної постановою, оскільки державним виконавцем у процесі здійснення виконавчого провадження не було проведено жодних виконавчих дій, державний виконавець поверхнево підійшов до виконання своїх обов'язків та не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду надав заяву в якій скаргу підтримав, та просив справ розглядати за його відсутності.

Державний виконавець та боржник в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Державний виконавець жодних заперечень на подану скаргу, а також доказів законності прийнятого ним рішення суду не надав.

Уважно дослідивши матеріали справи за скаргою, суд прийшов до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

20 жовтня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва на виконання рішення цього ж суду було видано виконавчий лист 761/5257/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості за кредитним договором в сумі 130271,91 грн. (а.с. 4).

Судом встановлено, що скаржник звертався до начальника Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві з відповідною заявою від 23.05.2016 року про відкриття виконавчого провадження та примусове стягнення суми боргу. (а.с. 5).

Між тим, постановою старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чижика А.П. від 04.10.2016 року у ВП №51388514, виконавчий лист, виданий 20.10.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості за кредитом у розмірі 2128982,09 грн. був повернутий стягувачеві у зв'язку з тим, що майно, на яке може бути звернено стягнення відсутнє.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

В силу ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на момент оскаржуваних дій ) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної статті передбачено права та обов'язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

При цьому, як вбачається з тексту постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, виконавцем не було вжито заходів щодо звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; виклику боржника з приводу виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні; накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернення до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням та інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про неповноту вчинення виконавцем дій у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за період з часу відкриття виконавчого провадження до часу повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. та начальника відділу ДВС Вишневського Ю.А. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу є неправомірними, а тому вимоги скарги підлягають задоволенню в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо повернення виконавчого листа, скасування постанови від 04.10.2016 року.

Проте, вимоги щодо зобов'язання посадових осіб Святошинського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві поновити виконавче провадження № 51388514 та винести відповідну постанову; провести в повному обсязі належні виконавчі дії для повного та своєчасного виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в порядку, встановленому ЗУ "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень задоволенню не підлягають, адже питання про відновлення виконавчого провадження має вирішуватись державним виконавцем у межах його повноважень з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження» у кожному конкретному випадку.

За таких обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 58 Конституції України, ст.ст. 2, 36, 37 «Про виконавче провадження», ст.ст.10, 11, 13, 27, 38, 212-215, 223, 294, 383 - 388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» Міхно Сергія Семеновича, заінтересовані особи - Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 на протиправні дії та бездіяльність старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. та начальника відділу ДВС Вишневського Ю.А - задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. та начальника відділу ДВС Вишневського Ю.А. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу - неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського РВ ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П., затверджену начальником Відділу ДВС Вишневським Ю.А. про повернення виконавчого документу стягувачеві по ВП 51388514 від 04.10.2016 року.

В решті вимог скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК