Ухвала

іменем україни

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Первинної профспілкової організації апарату управління Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа - директор Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Бабейчук ДмитроГеоргійович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди та за зустрічним позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної допомоги, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Київської області від 01 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - ДП «Украерорух»), Первинної профспілкової організації апарату управління ДП «Украерорух», третя особа - директор ДП «Украерорух» Бабейчук Д.Г., про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 16 березня 2007 року вона працювала в ДП «Украерорух» на посаді завідувача бібліотеки відділу адміністративно-господарського та інформаційного забезпечення Навчально-сертифікаційного центру. Наказом директора ДП «Украерорух» від 18 травня 2015 року № 234/о її звільнено з роботи з 19 травня 2015 року у зв'язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач зазначає, що її звільнення є незаконним, оскільки при її звільненні не було враховано, що вона має високу кваліфікацію, продуктивність праці та тривалий безперервний стаж роботи.

Враховуючи викладене, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, позивач просила поновити її на посаді завідувача бібліотеки відділу адміністративно-господарського та інформаційного забезпечення Навчально-сертифікаційного центру, стягнути з ДП «Украерорух» середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 83 500 грн 71 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн, стягнути з Первинної профспілкової організації апарату управління ДП «Украерорух» моральну шкоду у розмірі 10 000 грн, стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 4 320 грн, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

У серпні 2015 року ДП «Украерорух»звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної допомоги.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що при звільненні ОСОБА_4 була виплачена матеріальна допомога у розмірі 157 000 грн на підставі пункту 6.25.3 колективного договору, укладеного між адміністрацією ДП «Украерорух» та профспілками, яка є соціальним захистом скороченого працівника. ДП «Украерорух» вважає, що у випадку поновлення ОСОБА_4 на роботі, вона зобов'язана повернути підприємству отримані кошти, оскільки у пункті 2.3.3 колективного договору передбачено, що у разі виявлення бажання повторного працевлаштування в Украерорусі звільненого працівника, який отримав грошову допомогу, така особа зобов'язана повернути кошти Украероруху у повному розмірі напередодні такого працевлаштування.

Враховуючи викладене, ДП «Украерорух» просило стягнути з ОСОБА_4 на свою користь виплачену їй матеріальну допомогу у розмірі 157 000 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року первісний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді завідувача бібліотеки відділу адміністративно-господарського та інформаційного забезпечення Навчально-сертифікаційного центру Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з 19 травня 2015 року.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 59 884 грн 50 коп.

У задоволенні первісного позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в більшому розмірі та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову Державного підприємства обслуговування повітряного руху України відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 01 вересня 2016 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 скасовано й ухвалено нове рішення у цій частині, яким стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_4 87 187 грн 32 коп. середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_4 2 000 грн моральної шкоди.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до Первинної профспілкової організації апарату управління Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Зустрічний позов Державного підприємства обслуговування повітряного руху України задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України грошові кошти у розмірі 157 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_6, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення з неї на користь відповідача грошових коштів матеріальної допомоги у розмірі 157 000 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд апеляційної інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення в цій частині, оскільки суд першої інстанції визнаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу неправильно застосував ст. 235 КЗпП України, ст. 27 Закону України «Про оплату праці» та Порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Крім того, судом апеляційної інстанції зроблено правильний висновок про те, що у зв'язку із неправомірним звільненням ОСОБА_4 з посади завідувача бібліотеки відділу адміністративно-господарського та інформаційного забезпечення Навчально-сертифікаційного центру ДП «Украерорух» їй заподіяно моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню.

Також, задовольняючи зустрічні позовні вимоги ДП «Украерорух», суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що у ОСОБА_4 відпали законні підстави для виплати їй одноразової грошової допомоги у розмірі 157 000 грн, оскільки трудові відносини між сторонами поновлено та відповідно до п. 6.25.3 колективного договору виплата зазначених грошових коштів передбачена лише у разі звільнення працівника у зв'язку зі скороченням штату.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_6,відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 01 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

О.В.Попович