Єдиний унікальний номер 728/533/17
Номер провадження 2/728/243/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді - О.Ф. Костенко

при секретарі - Л.І. Кулик

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

представників відповідача - Бахмацької сільської ради - Гришко Н.Б., Стельмах Н.М.

представника відповідача - Халимонівської сільської ради - Шевченко А.А.

представника відповідача - Бахмацької РДА - Швед С.О.

представників відповідачів - СТОВ «Надія» - Романенка В.М., Гриненко Л.М.

представника 3-ї особи на стороні відповідачів, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору,Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області Куйдіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмацької сільської ради, Халимонівської сільської ради, Бахмацької РДА, СТОВ «Надія» про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

З 17 липня 1995 року ОСОБА_1/ була прийнята на роботу у Бахмацький бурякорадгосп робочою у Жовтневе відділення. 23 березня 1996 року Бахмацький бурякорадгосп було реорганізовано в КСПП «Бахмацький», і саме з цієї дати вона була прийняла в члени КСПП.

20 грудня 1997 року КСПП « Бахмацький » реорганізовано шляхом приєднання до КСПП «Незалежний» і ОСОБА_1 була прийнята в члени КСПП «Незалежний».

30 березня 1998 року звільнена з роботи за власним бажанням і виведена з членів КСПП згідно поданої заяви.

30.03.1998 року прийнята в члени СВК « Надія» і на роботу робочою.

30 травня 2000 року СВК « Надія »реорганізовано в СТОВ « Надія».

20.12.2004 року звільнена з роботи за згодою сторін відповідно до ст. 36 п. 1 КзПП України . Після зазначеної дати періодично працювала в цьому підприємстві, звільнялася з роботи, перебувала на обліку в Бахмацькому районному центрі зайнятості.

Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 КСП «Бахмацький » отримало 16 квітня 1996 року. В списку осіб, доданого до Державного акта, які мають право на земельну частку (пай), прізвище ОСОБА_1 не значиться.

29 березня 2017 року позивачка звернулася до Бахмацького райсуду із позовною заявою про визнання за нею права на земельну частку ( пай) , посилаючись на те, що 17 липня 1995 року вона розпочала свій трудовий стаж робочою в Бахмацькому бурякорадгоспі, про що є запис у її трудовій книжці. 23 березня 1996 року Бахмацький бурякорадгосп був реорганізований в КСПП « Бахмацький » і вона була прийнята в члени КСПП, про що свідчить запис у трудовій книжці, відповідно до ЗУ « Про колективне сільськогосподарське підприємство » . Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 КСПП « Бахмацькому » було видано 16 квітня 1996 року, але у списку громадян - членів КСП , який є додатком до Державного акта, її прізвище відсутнє . Відповідно до п. 2 Указу Президента України « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогоподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно з вимогами ст. ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та зазначеного Указу, особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Відповідно до узагальнення Верховного Суду України від 01.09.2003 року практики розгляду судами земельних спорів, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до Державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі Державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі, й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності. Про те, що вона має право на земельну частку ( пай) члена КСПП «Бахмацький», вона дізналася у грудні 2016 року, а тому, вважає, що не пропустила строк позовної давності. Вона зверталась у відділ Держгеокадастру у Бахмацькому районі про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай), як члену бувшого КСПП «Бахмацький», але отримала відмову, так як сертифікати на сьогоднішній день вже не видаються і було рекомендовано звернутися до суду .

В судовому засіданні позивачка - ОСОБА_1 і її представник - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали і просять їх задовільнити. Позивачка в судовому засіданні уточнила , що вона просить визнати її право на земельну частку ( пай) в розмірі 4,4 в умовних кадастрових гектарах. Також позивачка в судовому засіданні зазначила, що в 1999 році, працюючи в СТОВ «Надія», вона зверталася до відповідача з приводу належності їй права на земельну частку ( пай ) на час отримання Державного акта на право колективної власності на землю, але тоді їй було відмовлено у визнанні права на земельну частку (пай) . В списку осіб, прикладеного до Державного акта, вона не значилася.

Представник відповідача - Халимонівської сільської ради - Шевченко Алла Анатоліївна в судовому засіданні пояснила, що при прийнятті рішення у справі покладається на розсуд суду. На території Халимонівської сільської ради вільних земельних ділянок не має. Сільська рада не має повноважень щодо розпорядження земельними ділянками за межами населеного пункту. На території Халимонівської сільської ради виділялись земельні частки (паї) здебільшого особам, які працювали у Калинівському відділенні Бахмацького бурякорадгоспу, а позивачка працювала в Жовтневому відділенні бурякорадгоспу, і в Халимонівській сільській раді відсутня технічна документація по розпаюванню земель цього відділення.

Представники відповідача - Бахмацької сільської ради - Гришко Н.Б. і Стельмах Н.М в судовому засіданні позовних вимог не визнали і пояснили, що на території Бахмацької сільської ради вільних земельних ділянок не має. Сільська рада на даний час не має повноважень щодо розпорядження земельними ділянками за межами населеного пункту. У сільській раді наявна технічна документація про розпаювання земель КСП ім. Щорса, а щодо розпаювання земель КСПП „Бахмацький„ технічна документація відсутня. У наявних списках осіб, що мали право на земельну частку (пай), у додаткових списках, прізвище позивачки не значиться. Про застосування строку позовної давності представник Гришко Н.Б. покладається на розсуд суду. У Бахмацькій сільській раді маються дані щодо не витребуваних паїв і дані щодо померлих осіб, які проживали на території Бахмацької сільської ради, які зберігаються в матеріалах розпаювання КСП ім. Щорса.

Представник відповідача - Бахмацької РДА - Швед С.О. в судовому засіданні позовних вимог позивачки не визнала і просить застосувати норми щодо строку позовної давності, передбачені в ЦК Української РСР, так як на час виникнення спірних правовідносин - часу отримання КСПП «Бахмацький» Державного акта на право колективної власності на землю 16 квітня 1996 року, сплинув загальний 3 - річний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено. З 2013 року РДА позбавлена права розпоряджатися землями за межами населених пунктів. У відповідача відсутня будь - яка технічна документація щодо розпаювання земель КСПП «Бахмацький» і така документація може бути наявною у Бахмацькому відділі Держгеокадастру. У списку осіб, який був прикладений до Державного акта на право колективної власності на землю, прізвище позивачки відсутнє.

Представники відповідача - СТОВ «Надія» Романенко В.М і Гриненко Л.М в судовому засіданні позовні вимоги позивачки вважають обґрунтованими, так як позивачка на день видачі Державного акта на право колективної власності на землю КСПП «Бахмацький» 16 квітня 1996 року працювала у відповідача і була прийнята в члени КСПП. У березні 2017 року позивачка зверталася до відповідача з приводу права на земельну частку (пай), але їй було рекомендовано звернутися до суду. У списку осіб, які мали право на земельну частку (пай), прикладеного до Державного акту, в додаткових списках позивачка не значиться.

В 2005 році СТОВ «Надія» була виготовлена технічна документація щодо земельних ділянок, отриманих на підставі сертифікатів на земельну частку (пай), з присвоєнням кадастрових номерів, і ці земельні ділянки розташовані на території Бахмацької сільської ради поза межами населеного пункту. Технічна документація знаходиться у відповідача. За наявною у відповідача інформацією маються невитребувані паї, так як на них не видані Державні акти на земельну ділянку. При вирішенні питання про застосування строку позовної давності відповідач покладається на розсуд суду.

Представник 3 - ї особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі, в судове засідання не з'явився, але подав до суду письмову заяву (а. с. 75), в якій зазначив, що відділ у Бахмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на даний час не являється юридичною особою, а є лише структурним підрозділом головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області і відповідно до ст.80 ЦК України позивачем і відповідачем у суді може бути саме Головне управління, як юридична особа, а відділ у Бахмацькому районі може надавати суду інформацію по справах.

Представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області - Куйдіна О.В. в судовому засіданні зазначила, що за даними, наданими Бахмацькою сільською радою і Халимонівською сільською радою, інформація щодо вільних земельних ділянок на території Бахмацької та Халимонівської сільських рад відсутня. У списку осіб, які мають право на земельні частку (пай), доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, і в додаткових списках, які подавалися у Бахмацький відділ , в тому числі, і на підставі рішень суду, в період 1997-2003 рр., прізвище позивачки відсутнє. У відділі відсутня інформація з приводу того, за яким принципом виділялися земельні ділянки на підставі сертифікатів на земельну частку (пай) на території Бахмацької і Халимонівської сільських рад. З приводу застосування строків позовної давності 3 - я особа покладається на розсуд суду.

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, 3-ї особи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачці слід відмовити з слідуючих підстав.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 /95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно вимог ст.ст.22,23 ( в редакції 1990 року) та зазначеного Указу, особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Разом з тим, відповідно до узагальнення Верховного Суду України від 01.09.2003 року практики розгляду судами земельних спорів, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до Державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. До вручення КСП Державного акта на право колективної власності на землю власником землі була держава, а після передачі його КСП (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств (колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі, й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств , та члени підприємств, які були живими на дату отримання Державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати стали її власниками у рівних частках.

Також відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі, й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай) . Невнесення до зазначеного вище Списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку .

З огляду на вищевикладене, право особи на земельну частку ( пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є.

В судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Бахмацький» серії НОМЕР_1 був виданий 16 квітня 1996 року на підставі рішення Бахмацької РДА від 16.04.1996 року за № 145 і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 27 (а.с. 14-15).

Позивачка ОСОБА_1 /була прийнята на роботу робочою в Жовтневе відділення Бахмацького бурякорадгоспу 17 липня 1995 року на підставі наказу № 91 від 22.07.1995 року. 23.03.1996 року Бахмацький бурякорадгосп був реорганізований в КСПП « Бахмацький » і саме з цієї дати позивачка була прийнята в члени КСПП, про що підтверджують записи в трудовій книжці серії НОМЕР_2 (а.с. 6-8).

Таким чином, позивачка, будучи членом КСПП « Бахмацький » на момент отримання Державного акту на право колективної власності на землю не була позбавлена права на земельну частку (пай), не дивлячись на те, що не була включена до списку осіб, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю сільськогосподарського підприємства - КСП «Бахмацький».

П. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року №7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ » зазначає, що позови громадян, пов'язані з паюванням земель ( зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі) можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСПП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката), а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідачі в судовому засіданні зазначили, що позивачка не була внесена в Список осіб, які мають право на земельну частку пай, який додавався до Державного акта на право колективної власності на землю.

Із письмових доказів, які містяться в матеріалах розпаювання КСПП «Бахмацький», наданих для огляду в судовому засіданні представником 3-ї особи, вбачається, що протягом 1997 - 2003 р.р. за заявами осіб, за рішеннями суду визнавалось право на земельні частки (пай) і видавалися відповідні сертифікати особам, які мали право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні позивачка стверджувала, що в 1999 році під час її роботи в с/г підприємстві, вона зверталася з приводу її права на земельну частку (пай) до відповідальної особи, але остання конкретної відповіді їй не надала.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або коли могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, передбачено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 71 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), що була чинна на час виникнення спірних правовідносин, зазначений строк для захисту права за позовом особи, право якої порушене ( позовна давність), встановлюється у 3 роки.

Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст. 76 ЦК УРСР).

Статтею 75 ЦК УРСР передбачено, що позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦК Української РСР закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

На пред'явлення позову про витребування належного громадянину майна, інших вимог про захист приватної власності поширюється встановлений ст. 50 ЗУ «Про власність» і ст. 71 ЦК УРСР (чинних на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до вимог ст. 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі, створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду з позовом в березні місяці 2017 року, тобто, більше як через 20 років після того, як відбулося розпаювання земель КСП «Бахмацький», Бахмацького району, Чернігівської області.

Відтак, право на звернення до суду з позовом про захист свого права у позивачки виникло ще у 1996 році, про що вона, будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства, повинна була знати. У зв'язку із чим, трирічний строк позовної давності минув ще до набрання чинності ЦК України 2004 року, а саме, у 1999 році.

Позивачка, як на підставу своїх вимог вказувала на те, що про порушення свого права дізналася лише у грудні 2016 року, але в судовому засіданні пояснила , що ще в 1999 році вона зверталась до підприємства, де працювала, з приводу її права на земельну частку (пай), отримала негативну відповідь про відсутність її права на земельну частку (пай).

Суд вважає, що оскільки право позивачки стосовно земельної частки (паю) в КСП, членом якого вона була, виникло з моменту розпаювання, тобто, з 16.04.1996 року, позивачка згідно закону зобов'язана знати про наявність такого права та безумовно знала про його порушення, оскільки ніяких правовстановлюючих документів щодо прав на земельну частку (пай) не отримувала, а отже, поважні підстави пропуску позивачем строків позовної давності, яка звернулася з даним позовом лише майже через 21 рік, відсутні.

Матеріали справи не містять, а позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав.

А тому, виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне відмовити позивачці в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 71,75,76,80 ЦК Української РСР, п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст. ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до СТОВ «Надія», Бахмацької районної державної адміністрації, Бахмацької сільської ради, Халимонівської сільської ради, Бахмацького району, Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: