№ 207/2862/16-ц
№ 2/207/32/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м. Камянське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та визнання осіб такими , що втратили право користування жилим приміщенням , за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування адміністрації Південного району Камянської міської ради , про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення ,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою , у якій просив усунути йому перешкоди у користуванні квартирою 5 будинку 10 по Білоруському проїзду у м. Камянське Дніпропетровської області , визнати ОСОБА_2 та малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою 5 будинку 10 по Білоруському проїзду у м. Камянське Дніпропетровської області , оскільки йому належить квартира 5 будинку 10 по Білоруському проїзду у м. Камянське Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 грудня 2005 року . Зі ОСОБА_4 перебував у шлюбі з 13 грудня 2003 року . Шлюб розірвано 12 жовтня 2007 року . До реєстрації шлюбу відповідачка виїхала зі спірної квартири . Дочка відповідачки в квартирі не проживала ніколи . Їх особисті речі в квартирі відсутні . Реєстрація в квартирі відповідачки та її дочки перешкоджає реалізації його прав як власника житла .

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом , у якому просила усунути перешкоди у користуванні квартирою 5 будинку 10 по Білоруському проїзду у м. Камянське Дніпропетровської області шляхом її вселення у квартиру разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 з 13 грудня 2003 року по 12 жовтня 2007 року . Від шлюбу дітей не мають . В період знаходження у шлюбі ОСОБА_1 та їй була надана квартира 5 будинку 10 по Білоруському проїзду у м. Камянське Дніпропетровської області . В 2005 році ОСОБА_1 приватизував квартиру , оскільки брала участь у приватизації іншої квартири . В добровільному порядку ОСОБА_1 визнав , що квартира 5 будинку 10 по Білоруському проїзду у м. Камянське Дніпропетровської області є їх спільною сумісною власністю і позивачка є співвласницею квартири . 12 жовтня 2007 року ОСОБА_1 написав розписку , в якій зобовязався сплатити їй компенсацію за 1/2 частку квартири і з цього часу змінив замки у квартирі , не надав їй ключі .

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_5 заявлений позов підтримав повністю , заперечував проти задоволення зустрічного позову і пояснив, що позивач ОСОБА_1 у період шлюбу з відповідачкою отримав квартиру та приватизував її . У квартирі зареєстровані відповідачка із своєю дитиною , батьком якій позивач не доводиться . З 2006 року відповідачка та дитина не проживають у квартирі . Відповідачка у добровільному порядку відмовляється знятись з реєстраційного обліку , що перешкоджає позивачу у користуванні своєю власністю . Квартира не є спільним майном подружжя , оскільки відповідачка не приймала участі у її приватизації .

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_6 заявлений позов не визнала , підтримала зустрічні позовні вимоги і пояснила , що за час шлюбу позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 отримали квартиру 5 будинку 10 по Білоруському проїзду у м. Камянське Дніпропетровської області . У 2005 році позивач приватизував квартиру на себе . У 2007 році шлюб між ними було розірвано , після чого згідно розписки позивач мав сплатити ОСОБА_2 кошти за ? частину квартири . Гроші так і не сплатив . Відповідачка просить усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням , тому що вважає себе співвласником квартири .

Представник третьої особи Органу опіки та піклування адміністрації Південного району Камянської міської ради ОСОБА_7 позов ОСОБА_1 не визнала , підтримала зустрічний позов і пояснила , що дитина не може бути позбавлена місця проживання і не може бути знята з реєстрації з квартири , тому що порушуються її права . Дитина зареєстрована у квартирі і тому має право користуватися житловим приміщенням . У подальшому просила розглядати справу без її участі .

Суд , вислухавши пояснення осіб , які беруть участь у справі , вивчивши матеріали справи , вважає , що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_1 належить квартира 5 будинку 10 по Білоруському проїзду у м. Камянське Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 грудня 2005 року . Позивач ОСОБА_1 перебував зі ОСОБА_4 у шлюбі з 13 грудня 2003 року ( а.с. 48 ) . Шлюб розірвано 12 жовтня 2007 року ( а.с. 49 ) .

Згідно ст. 319 ЦК України 2003 року власникові належить права володіння , користування та розпорядження своїм майном .

Згідно ст. 391 ЦК України 2003 року власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном .

На час вселення в квартиру ОСОБА_2 була членом сімї наймача ОСОБА_1 ( а.с. 10 ) , у подальшому з грудня 2005 року - членом сімї власника квартири ОСОБА_1 . Згідно довідки про склад сімї та особового рахунку ( а.с. 12 - 13 ) членами сімї власника житла ОСОБА_1 на теперішній час є ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку , викладеного у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 , який в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень , які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт , що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права , за порівняльним аналізом статей 383 , 391 , 405 ЦК України та статей 150 , 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку , що положення статей 383 , 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення , будинку , квартиру тощо , від будь яких осіб , у тому числі осіб , які не є і не були членами його сімї , а положення статей 405 ЦК України , статей 150 , 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї , у тому числі у випадку втрати права власності власником , припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

Враховуючи , що ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є колишніми членами сімї власника житла , тому позовні вимоги про захист порушеного права власності на жиле приміщення шляхом усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та визнання осіб такими , що втратили право користування жилим приміщенням на підставі ст. 383 , 391 ЦК України 2003 року не підлягають задоволенню .

Згідно ст. 405 ЦК України 2003 року члени сімї власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону . Житлове приміщення , яке вони мають право займати , визначається його власником . Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом .

Згідно ст. 60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання , ведення домашнього господарства , догляд за дітьми , хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ) .

У розумінні ст. 57 , 60 СК України квартира 5 будинку 10 по Білоруському проїзду у м. Камянське Дніпропетровської області не є спільним майном подружжя , тобто ОСОБА_2 .Н.Ю. не є співвласником квартири і її позовні вимоги про усунення , як власнику , перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення не підлягають задоволенню .

При розподілі судових витрат суд враховує , що у задоволенні позовів відмовлено , тому судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем .

Керуючись ст. 319 , 383 , 391 , 405 ЦК України 2003 року , ст. 57 , 60 СК України , ст. 150 , 156 ЖК України , ст. 8 , 15 , 60 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та визнання осіб такими , що втратили право користування жилим приміщенням відмовити .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба