Справа № 202/7662/17
Провадження № 2/202/3322/2017
01 грудня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Мороза В.П.
за участю секретаря: Гев'юк М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності,
У листопаді 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності.
В обгрунтуваня своїх позовних вимог у позовній заяві позивачі просили суд скасувати та вилучити обтяження, заборони та арешти: запис про іпотеку №15390361, №15391124 від 14.07.2016 року посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим №1542; запис про іпотеку №15308387, №15310046, №15310457 посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, від 08.07.2016 року за реєстровим №1489; арешти №16506538, №16506267, №16506876, №16507490, №16508231 на нерухоме майно від 21.09.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладених на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2016 року; заборони №15390817, №15390184 на нерухоме майно від 14.07.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладених на підставі договору іпотеки від 14.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1542; арешти №16741157, №16741442 на нерухоме майно від 05.10.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладених на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 16.09.2016 року; заборони №15307966, №15309351, №15310273 на нерухоме майно від 08.07.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладених на підставі договору іпотеки від 08.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1489.
Позивачі в судове засідання не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, суду надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 попросив позивача ОСОБА_2 позичити відповідачу ОСОБА_6 10 000 000 (десять мільйонів) гривен. Таким чином 08 липня 2016 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір позики грошей №1 від 08.07.2016 року, згідно якого відповідач ОСОБА_4 повинен був забезпечити виконання зобовязань, а саме: повернення позивачу ОСОБА_2 позику у розмірі 10 000 000 (десять мільйонів) гривен 00 коп., в строк до 08.08.2016 року.
Судом встановлено, що 08.07.2016 року в забезпечення зобовязань був укладений іпотечний договір між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, а саме:
- іпотечний договір від 08.07.2016 року, зареєстрований в реєстрі за №1489, за яким ОСОБА_4 передав в іпотеку мені ОСОБА_2 нерухоме майно:
Згідно п.7 іпотечного договору від 08.07.2016 року вище вказане майно (предмет застави) сторони оцінили в суму 10 000 000 (десять мільйонів) гривен 00 коп.
Також судом встановлено відповідно до п.2 іпотечного договору та згідно з договором позики грошей №1 від 08.07.2016 року, відповідач ОСОБА_4 зобовязаний був повернути суму позики до 08.08.2016 року.
Також 14.07.2016 року позивач ОСОБА_2 позичив відповідачу ОСОБА_4 10 000 000 (десять мільйонів) гривен. Таким чином 14 липня 2016 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір позики грошей №2 від 14.07.2016 року, згідно якого відповідач ОСОБА_4 повинен був забезпечити виконання зобовязань, а саме: повернення позивачу ОСОБА_2 позику у розмірі 10 000 000 (десять мільйонів) гривен 00 коп., в строк до 08.08.2016 року.
Судом встановлено, що 14.07.2016 року в забезпечення зобовязань був укладений іпотечний договір між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4, посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, а саме:
- іпотечний договір від 14.07.2016 року, зареєстрований в реєстрі за №1542, за яким ОСОБА_4 передав в іпотеку мені ОСОБА_2 нерухоме майно:
Згідно п.7 іпотечного договору від 14.07.2016 року вище вказане майно (предмет застави) сторони оцінили в суму 10 000 000 (десять мільйонів) гривен 00 коп.
Також судом встановлено відповідно п.2 іпотечного договору та згідно з договором позики грошей №2 від 14.07.2016 року, відповідач ОСОБА_4 зобовязаний був повернути суму позики до 12.08.2016 року.
Судом встановлено, що заборгованість відповідача згідно іпотечного договору від 08.07.2016 року, та згідно договору позики грошей №1 від 08.07.2016 року становила 10 000 000 (десять мільйонів) гривен 00 коп., заборгованість відповідача згідно іпотечного договору від 14.07.2016 року, та згідно договору позики грошей №2 від 14.07.2016 року становила 10 000 000 (десять мільйонів) гривен 00 коп., таким чином відповідач ОСОБА_4 згідно вказаних договорів мав перед позивачем ОСОБА_2 загальну суму боргу яка становила 20 000 000 (двадцять мільйонів) гривен 00 коп.
Однак у порушення зазначених до п.2 іпотечного договору від 08.07.2016 року та згідно з договором позики грошей №1 від 08.07.2016 року, а також іпотечного договору від 14.07.2016 року та згідно з договором позики грошей №2 від 14.07.2016 року відповідач ОСОБА_4 не виконав взяті на себе зобов'язання, не повернув заборгованість позивачу ОСОБА_2 суму позики, яка становить 20 000 000 (двадцять мільйонів) гривен 00 коп..
Судом встановлено, що Відповідач ОСОБА_3 в зазначеній борговій розписці про позику грошових коштів виступала майновим поручителем.
Також судом було встановлено, що 12.09.2016 року позивачем ОСОБА_7 були задоволені вимоги іпотекодержателя шляхом набуття права власності на іпотечне майно, а саме:
домоволодіння № 125 за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Широка, літ. А-2 житловий будинок, загальною площею 363,5 кв.м., житлова площа 207,5 кв.м.; літ. Д- гараж; під літ. Д-погріб; літ. Е сарай; літ. Ж убиральня; літ. 3 душ; літ. И навіс; 1-8, І огорожі, споруди, замощення.
Також суд встановив, що Відповідачем ОСОБА_4 був взятий на себе обовязок у трьох місячний термін але не пізніше 01.01.2017 року зняття обтяжень, заборон та арештів: запис про іпотеку №15390361, №15391124 від 14.07.2016 року посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим №1542; запис про іпотеку №15308387, №15310046, №15310457 посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, від 08.07.2016 року за реєстровим №1489; арешти №16506538, №16506267, №16506876, №16507490, №16508231 на нерухоме майно від 21.09.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладених на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2016 року; заборони №15390817, №15390184 на нерухоме майно від 14.07.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладених на підставі договору іпотеки від 14.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1542; арешти №16741157, №16741442 на нерухоме майно від 05.10.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладених на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 16.09.2016 року; заборони №15307966, №15309351, №15310273 на нерухоме майно від 08.07.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладених на підставі договору іпотеки від 08.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1489.
Але по теперішній час відповідач не виконав взяті на себе обовязки, що свідчать про ухилення відповідача ОСОБА_4 від виконання зобовязань.
Суд приходить до висновку задовольнити вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі, скасувати та вилучити обтяження, заборони та арешти: запис про іпотеку №15390361, №15391124 від 14.07.2016 року посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим №1542; запис про іпотеку №15308387, №15310046, №15310457 посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, від 08.07.2016 року за реєстровим №1489; арешти №16506538, №16506267, №16506876, №16507490, №16508231 на нерухоме майно від 21.09.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладених на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2016 року; заборони №15390817, №15390184 на нерухоме майно від 14.07.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладених на підставі договору іпотеки від 14.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1542; арешти №16741157, №16741442 на нерухоме майно від 05.10.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладених на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 16.09.2016 року; заборони №15307966, №15309351, №15310273 на нерухоме майно від 08.07.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладених на підставі договору іпотеки від 08.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1489.
Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За частиною першою ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому,положення ст. 12 ЦК України передбачають, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Частина 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію конвенції захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7, та 11 до конвенції» від 17 липня 1997 року закріплено принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів.
У відповідності до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності.
На підставі викладеного, ст.ст. 3,11,ч.1,60 ЦПК України, ст.ст. 3 Закону України «Про іпотеку»,ч.2, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15,16,316,319,321,328,392,525,526,530,629 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування та вилучення обтяжень, заборон та арештів задовольнити в повному обсязі.
Скасувати та вилучити запис про іпотеку №15390361, №15391124 від 14.07.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим №1542; скасувати та вилучити запис про іпотеку №15308387, №15310046, №15310457 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, від 08.07.2016 року за реєстровим №1489.
Скасувати та вилучити арешти №16506538, №16506267, №16506876, №16507490, №16508231 на нерухоме майно від 21.09.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладених на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2016 року.
Скасувати та вилучити заборони №15390817, №15390184 на нерухоме майно від 14.07.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладених на підставі договору іпотеки від 14.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1542.
Скасувати та вилучити арешти №16741157, №16741442 на нерухоме майно від 05.10.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладених на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 16.09.2016 року.
Скасувати та вилучити заборони №15307966, №15309351, №15310273 на нерухоме майно від 08.07.2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладених на підставі договору іпотеки від 08.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1489.
Стягнути з громадянина ОСОБА_4, і.п.н. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, і.п.н. НОМЕР_2, сплачений позивачем при подачі позову судовий збір.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя В.П. Мороз