Справа № 274/189/17
Провадження № 2/0274/636/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16.05.2017 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Щербака Д.С., за участю секретаря Поступайло Х.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: орган опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав відповідачку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивуються тим, що з 03 листопада 2011 року сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано виконавчим комітетом Половецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, та 22 жовтня 2013 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачка народила дитину ОСОБА_2 , походження якої було визначено відповідно до ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. Свого батьківства відносно доньки позивач не заперечував, дитину визнав як свою доньку, та відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України його було записано батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському району реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 04 червня 2015 року.

В липні місяці 2014 року позивача було призвано на військову службу по мобілізації Бердичівським ОМВК Житомирської області на підставі Указу Президента України від 21.07.2014 року №607 при військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно він перевіз проживати відповідачку з вказаною дитиною до своїх батьків в с. Дубова, Бердичівського району, Житомирської області. З його батьками відповідачка проживала до 02 травня 2015 року, тому як 02 травня остання перебуваючи у нетверезому стані залишила дитину у його батьків, а сама зникла, на дзвінки вона не відповідала. Пізніше стало відомо, що відповідачка знаходиться за своїм попереднім місцем проживання та веде розгульний спосіб життя. З того часу і по час демобілізації дитина перебувала лише на утриманні його батьків та виключно на його забезпеченні.

Відповідачка за час, як вона залишила дитину з батьками і до часу демобілізації жодного разу не лише не приїздила до дитини, ні разу не зателефонувала, не поцікавилася її життям, потребами, здоров`ям, що також підтверджується довідкою Осиківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 14.09.2015 року № 562, а також актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача від 14.09.2015 року, видану Осиківською сільською радою. Довідкою Гардишівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 05.08.2015 року № 495, підтверджується, що дитина зареєстрована по АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає. Довідкою про склад сім`ї від 13.06.2016р. № 364 підтверджується, що дитина проживає з батьком (позивачем). 18 грудня 2015 року суд прийняв рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача аліменти в розмірі 400,00 (чотириста) гривень щомісячно з 02.11 2015 року і до повноліття доньки. Проте, з часу винесення рішення суду і по сьогоднішні день відповідачка на утримання доньки жодного разу не сплатила аліменти. На даний час вона являється злісним неплатником (чотирнадцять місяців, заборгованість складає 7.200,00 грн.), а тому він з 01.05.2016 року отримує державну допомогу дитині батьки, яких ухиляються від сплати аліментів, згідно довідки від 24 червня 2016 року №1160.

Відповідачка самоусунулася від покладених законом на неї батьківських обов`язків, що говорить про її особисте ставлення до дитини. Вона ніяким чином не піклується про доньку, станом її здоров`я, не проявляє заінтересованості в її долі, не проявляє заінтересованості в її долі, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до майбутнього самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною, що необхідно для її нормального самоусвідомлення, що в доньки є мати та її функції в житті в цілому, що може негативно вплинути в її дорослому житті, а саме: доньки ставлення до свого майбутнього материнства. Все зазначене не лише не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, а навпаки, пригнічуватиме їх. Мати не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, не створює умов для отримання нею прояву любові та турботи зі свого боку тим самим відповідачка створила умови, які шкодять та ще більше шкодитимуть інтересам дитини в майбутньому. Вищезазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх материнських обов`язків. Між позивачем, дитиною та всіма іншими членами сім`ї склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. А тому вищезазначені дії та відповідно бездіяльність відповідачки по відношенню до її дитини у відповідності до чинного законодавства України, позивач вважає підставою для позбавлення її батьківських прав.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_5 не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином згідно ст.74-78 ЦПК України, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_6 в судове засідання з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та не заперечив проти його задоволення, надавши також суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських справ за №02-8/742 від 31.03.2017р. (а.с.45-46).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного.

Частинами першою третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Абзацом першим частини другої статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до частин першої та третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 79, 88, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, статтями 150, 164, 165 СК України, суд,
В И Р І Ш И В: Позов ОСОБА_1 а задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 640,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Д.С. Щербак