Справа № 635/96/17
Провадження № 2/635/984/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
24 квітня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Березовської І.В.
за участю секретаря судового засідання Грищука Р.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до біржового договору №3-84/6-7 від 29 жовтня 1993 року, укладеного на Універсальній українсько- сибірській біржі, вона придбала у ОСОБА_2 і ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Стадіонна, 1 у с. Липці Харківського району Харківської області.
Сторони домовилися про всі істотні умови договору. При цьому умови договору були виконані. Відповідачі отримали гроші та передали позивачу всі документи на будинок і ключі до нього.
Разом з тим, зазначений договір нотаріально посвідчений не був.
В подальшому позивач зареєструвала свої майнові права на придбаний житловий будинок в КП « Харківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».
В даний час позивач бажає продати житловий будинок, проте нотаріус відмовив у посвідчені угоди через відсутність нотаріального посвідчення біржового договору №3-84/6-7 від 29 жовтня 1993 року.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати договір купівлі-продажу №3-84/6-7 від 29 жовтня 1993 року житлового будинку, укладений на Універсальній українсько сибірській біржі між нею та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, дійсним.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином.
Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку.
У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обовязки субєктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.
Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини виникли у 1993 році, а відповідно, для їх врегулювання слід застосувати ЦК України в редакції 1963 року.
Так, положеннями ст. 42 ЦК в редакції 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної ).
Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обовязковим нотаріальним посвідченням.
Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК в редакції 1963 року.
В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або обєктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
ОСОБА_1, як покупець сплатила продавцям належну за договором ціну, а останні отримали гроші та передали будинок у її розпорядження.
Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов договору та відбулося його виконання.
Разом з тим, вказаний договір не було посвідчено нотаріально.
В подальшому ОСОБА_1 18 лютого 1994 року зареєструвала свої майнові права щодо придбаного домоволодіння, відповідно до чинного на час укладення угоди законодавства, в КП «Харківське міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджено реєстраційним штампом на договорі купівлі-продажу будинку за р.№ 15, реєстрова книга № 1.
Реєстрація «Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації» за позивачем права власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент, не суперечило чинному законодавству.
Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб» передбачала підставу для державної реєстрації-договори купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивач, придбавши у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за угодою купівлі-продажу домоволодіння, на підставі статті 15 Закону України «Про товарну біржу», статті 128 ЦК УРСР правомірно набула права власності на житловий будинок, однак, в силу положень статті 227 ЦК УРСР, через недотримання при укладені договору належної за законом форми, позивач на теперішній час позбавлена можливості у повній мірі використовувати правомочності власника будинку.
На даний час місце перебування відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачу невідомі, тому нотаріальне посвідчення укладеної між сторонами угоди неможливе.
Відповідно до приписів ч. 2 ст 47 ЦК ( 1963 р.), якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.
В цьому випадку не вимагається подальшого нотаріального посвідчення угоди.
Позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення угоди, її виконання, матеріали справи містять відомості, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди.
Зазначене є підставою для визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: с. Липці Харківського району Харківської області, вул. Стадіонна, 1 дійсним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу № 3/84/6-7 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: с. Липці Харківського району Харківської області, вул. Стадіонна, 1, укладений 29 жовтня 1993 року між ОСОБА_2, ОСОБА_2. ОСОБА_5 та ОСОБА_1, зареєстрований на Універсальній українсько- сибірської біржі - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.