Справа № 457/575/17
провадження №2/457/259/17
УХВАЛА

11 травня 2017 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Василюк Т.В. розглянувши вимогу про забезпечення позову в межах позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

10 травня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів.

У резолютивній частині позову позивачка, серед іншого, просила застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або (та) грошові кошти, в тому числі, банківській рахунки, що належать відповідачу ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вказана вимога про забезпечення позову заявлена без додержання вимог закону.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Таким чином, цивільним процесуальним законодавством чітко передбачено форма заяви про забезпечення позову, порядок звернення з такою та вимоги, яким вона має відповідати.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» а змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Заява про забезпечення позову має відповідати вимогам ст.151 ЦПК України.

З аналізу наведеного випливає, що позивача звернулася з проханням про забезпечення позову всупереч формі та порядку, встановленому законом. У пункті 6 резолютивної частини позовної заяви позивачка просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або (та) грошові кошти, в тому числі, банківській рахунки, що належать відповідачу ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» і знаходяться у нього або в інших осіб, однак жодним чином не наводить причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та не обґрунтовує його необхідності.

Згідно вимог ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Приймаючи до уваги, що вимога про забезпечення позову позивачкою вказана у резолютивній частині позовної заяви та є її складовою, суд немає можливості повернути матеріали позову позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст. 151, ч.8 ст. 153 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову в межах позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів повернути позивачці ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_2