Провадження № 2/522/2949/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м Одеси, у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування від 29.03.2014р. квартири АДРЕСА_1 недійсним.

Зазначена справа надійшла в провадження судді після авто перерозподілу згідно ухвали суду від 24.11.2015р. про самовідвід головуючого судді Шенцевої О.П..

Представником відповідача ОСОБА_3 було заявлено до суду наступні клопотання про забезпечення доказів по справі, а саме просив витребувати :

- з ВАТ «Доктор Філін» компакт-дисків, знімків та оригіналів протоколів досліджень багатошарової компютерної томографії органів грудної, черевної порожнини та органів малого тазу з контрастним посиланням за № Док -012287 від 19.11.2013 року, Док-014023 від 25.02.2014 року, Док-013258 від 14.01.2014 року пацієнта ОСОБА_4 (т.2, а.с.195-196);

В обґрунтування цього клопотання зазначив, що 19.11.2013 року, 25.02.2014 року та 14.01.2014 року ОСОБА_5 проведено багатошарову компютерну томографію органів грудної, черевної порожнини та органів малого тазу лікарями ВАТ «Доктор Філін». Результати проведеної компютерної томографії відображені на знімках, компакт-дисках та у протоколах досліджень. Однак, у матеріалах цивільної справи містяться лише копії протоколів досліджень компютерної томографії, які навіть не були дослідженні експертами під час проведення повторної експертизи. Зазначає, що дані знімки, компакт-диски та протоколи досліджень містять дані про характер протікання онкологічного захворювання у ОСОБА_5 та можуть вплинути на раніше встановлений повторною експертизою висновок.

- з Київського міського клінічного онкологічного центру інформації стосовно того, чи проходив у центрі терапевтичний огляд у 2014 році ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, якщо так, то у який саме період (вказати дату, місяць, рік) та у якого лікаря терапевта (вказати П.І.Б.) (т.2, а.с.203-204);

В обґрунтування зазначив, що у матеріалах справи міститься медична картка амбулаторного хворого за №18300/13, яка була обєктом дослідження при проведенні повторної амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи, між тим відповідачем неодноразово стверджувалось, що терапевтичний огляд її покійного чоловіка ОСОБА_5 у 2014 році лікарями Київського міського клінічного онкологічного центру не проводився. З даного приводу подано також заяву про фальшивість медичної картки амбулаторного хворого за №18300/13, тому вважає, що для обєктивного розгляду справи мають бути витребувані вищевказані відомості.

Представник відповідача та відповідачка вказані клопотання підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. При цьому на питання головуючого по справі пояснив, що не вбачає необхідним викликати в судове засідання судового експерта для дачі пояснень з приводу даного висновку та зазначення в ній про терапевтичний огляд.

Позивач та його представники-Соболєва Г.В. та ОСОБА_6, діючий за ордером, були присутні у судовому засіданні, заперечували проти задоволення вказаних клопотань, вважають їх необґрунтованими, та такими, у задоволенні яких слід відмовити.

Суд, вислухавши думки осіб, які брали участь в судовому засіданні, і дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого висновку .

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, здійснюючі права передбачені ст.. 27, 31 ЦПК України.

Суд повинен врахувати як вимоги частини третьої статті 27 ЦПК щодо зобов'язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов'язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, поданні клопотання, суд вбачає, що судом експертом при проведенні первісної посмертної судово-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою суду від 30.01.2015 року, також вивчалась та була врахована при наданні висновку експерта №121 від 13.03.2015 року медична картка амбулаторного хворого №18300/13 на 32 аркушах від Київського міського клінічного онкологічного центру, згідно якої ОСОБА_5 проходив терапевтичний огляд лікарями Київського міського клінічного онкологічного центру (за період з 05.12.2013 року по 09.12.2013 року (історія хвороби №24898), за період з 26.12.2013 року по 02.01.2014 року (історія хвороби №26616), за період з 16.01.2014 року по 20.01.2014 року (історія хвороби №1232), за період з 06.02.2014 року по 10.02.2014 року (історія хвороби №2878), за період з 28.02.2014 року по 03.03.2014 року (історія хвороби №4632).

При цьому, при ознайомлені з даним висновком первісної експертизи №121 від 13.03.2015 року відповідачкою чи її представником не висловлювались заперечення щодо дослідження експертом даної медичної картки, не висловлювались твердження про фальшивість даної медичної картки. Дані твердження стороною відповідача були висловленні лише після проведення повторно призначеної амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи, висновок №400, який був наданий до суду 29.11.2016 року.

Крім того, судовими експертами при проведенні первісної та повторної судових експертиз вивчались знімки компютерної томографії органів грудної, черевної порожнини ТОВ «АС Мепдикал» від 26.08.2014 року, Медичної компанії «Інтосана» від 22.04.2014 року, наявні у матеріалах справи. Проте, суд вбачає, що ні при призначенні первісної експертизи (30.11.2015 року), ні повторної експертизи (18.12.2015 року) до 21.03.2017 року (день подання відповідного клопотання про витребування доказів) стороною відповідача жодного разу не було надано суду відомостей щодо наявності інших знімків та оригіналів протоколів досліджень багатошарової компютерної томографії органів грудної, черевної порожнини та органів малого тазу (зокрема, за № Док -012287 від 19.11.2013 року, Док-014023 від 25.02.2014 року, Док-013258 від 14.01.2014 року), які на думку представника відповідача мають важливе значення та могли б вплинути на раніше встановлений повторною експертизою висновок.

Крім того, чинним процесуальним законодавством не передбачено право сторони подавати клопотання про витребування доказів на стадії розгляду справи по суті, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні вказаного клопотання.

Тому суд, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 3, 11, 10, 27, 60, 133, 137, 208-210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяв представника відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу суду можуть бути включені у разі подання апеляційної скарги на рішення суду

Суддя Домусчі Л.В.

16.05.2017