Справа № 346/794/17
Провадження № 2/346/727/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Пятковського В.І.,

секретаря Іванишин Х.І.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» доОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

представник позивача, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 03 червня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № IFІVAD40307182.

Згідно вказаного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов»язався надати відповідачу кредит у розмірі 59002,50 грн. на термін до 02 червня 2014 року, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.

Позивач зобов»язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі передбаченому умовами кредитного договору.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №IFІVAD40307182. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов»язання за вказаним договором не виконав.

Узвязку з зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 25 січня 2017 року має заборгованість 330348,33 грн., яка складається з наступного:

-41163,77 грн. заборгованість за кредитом;

-34108,04 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-9706,74 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

-245369,78 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором;

Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» - 175898,26 грн заборгованості за кредитним договором, з яких: 31163,77 грн. заборгованість за кредитом; 32833,34 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9285,67 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 84001,28 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина; 8364,20 грн. штраф (процентна складова), різниця становить 163064,27 грн.

Таким чином заборгованість за кредитним договором до стягнення становить 106000,00 грн., яка складається з наступного:

-1274,70 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 421,07 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

-104304,23 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.

У звязку з виниклими обставинами, просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» зазначену вище заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, не заперечив на розгляді справи у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та подав заяву про застосування судом строку позовної давності, оскільки вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, так, як за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігупозовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач визначив дату 25 січня 2017 року на яку виникла заборгованість в розмірі 330 348,33 грн. З долученого позивачем до позовної заяви рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 02 жовтня 2013 року вбачається, що станом на 10 липня 2013 року відповідач мав заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 175 898,26 грн. Вказаним рішенням з відповідача було стягнуто суму основного боргу, суму нарахованих відсотків, суму комісії, пені та суми штрафів. В даний час, позивач має намір стягнути з відповідача заборгованість розраховану за період з 10 липня 2013 року по 25 січня 2017 року, що становить 330 348,33 грн., однак до стягнення заявляє лише суму нарахованих відсотків, суму комісії та суму пені. Згідно правової позиції Верховного Суду України в справі № 6-1174цс16 якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати. Таким чином, оскільки позивачем було визначено суму заборгованості, яка була стягнута рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 02 жовтня 2013 року станом на 10 липня 2013 року і яка розрахована за період більший ніж 3 роки, а саме з 10 липня 2013 року по 25 січня 2017 року, дана обставина свідчить, що заявлена сума до стягнення в розмірі 106 000 грн. не підлягає до стягнення через пропуск строку позовної давності. Для стягнення заборгованості по процентах слід застосувати загальний строк позовної давності в три роки, а для стягнення заборгованості по пені спеціальний строк позовної давності в один рік, при цьому позовна давність як за три роки, так і за один рік застосовується не за період, що передує зверненню до суду, а за період, який розпочався з дня, коли відбулося порушення зобовязання. Тому просить відмовити в задоволенні заяви за пропуском строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Так, з поданих до суду документів вбачається, що 03 червня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № IFІVAD40307182, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 59002,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02 червня 2014 року.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № IFІVAD40307182 від 03 червня 2009 року у розмірі 165898,26 грн. з яких : 31163,77 грн. заборгованість за кредитом; 32833,34 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9285,67 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 84001,28 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 250,00 грн. штраф фіксована частина; 8364,20 грн. штраф процентна складова.

Згідно поданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № IFІVAD40307182 від 03 червня 2009 року заборгованість ОСОБА_2 станом на 25 січня 2017 року становить 330348,33 грн., яка складається з наступного:

-41163,77 грн. заборгованість за кредитом;

-34108,04 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-9706,74 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

-245369,78 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором;

Від зазначеної суми заборгованості позивач віднімає суму, яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2013 року, тому заборгованість відповідача становить 106000,00 грн., яка складається з наступного: 1274,70 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 421,07 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 104304,23 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.

Стороною у спорі заявлено вимогу про застосування позовної давності.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України зокрема у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14.

З позовної заяви вбачається, що позивач визначив дату 25 січня 2017 року на яку виникла заборгованість в розмірі 330 348,33 грн.

З долученого позивачем заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 02 жовтня 2013 року вбачається, що станом на 10 липня 2013 року відповідач мав заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 175 898,26 грн.

Із поданої позовної заяви вбачається, що позивач має намір стягнути з відповідача заборгованість за період з 10 липня 2013 року по 25 січня 2017 року, що становить 330 348,33 грн., однак до стягнення заявляє лише суму нарахованих відсотків, суму комісії та суму пені, яка становить - 106000,00 грн.,

Згідно правової позиції Верховного Суду України в справі № 6-1174цс16, якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати.

Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачем було визначено суму заборгованості, яка була стягнута рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 02 жовтня 2013 року станом на 10 липня 2013 року і яка розрахована за період більший ніж 3 роки, а саме з 10 липня 2013 року по 25 січня 2017 року, дана обставина свідчить, що заявлена сума до стягнення в розмірі 106 000 грн. не підлягає до стягнення через пропуск строку позовної давності.

Таким чином в даному випадку суд застосовує як трьох річну так і річну позовну давність не за період, що передує зверненню до суду, а за період, який розпочався з дня, коли відбулося порушення зобов»язання.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, оскільки в позові відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного та ст.ст. 156, 253, 256, 258, 267 ЦК України, керуючись ст.ст. 212, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 106000,00 грн. заборгованості за кредитним договором № IFІVAD40307182 від 03 червня 2009 року та 1600 грн. судового збору, за спливом строків позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя П'ятковський В. І.