Справа № 639/6584/17
Провадження № 2/639/2541/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.

за участю секретаря Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

ВСТАНОВИВ :

06 листопада 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просив суд розірвати шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 08.10.2011 року, актовий запис № 1912 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08.10.2011 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1912.

Від шлюбу у сторін є дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що з червня 2013 року фактичні шлюбні відносини припинені. На теперішній час вони проживають окремо, спільне господарство подружжям не ведеться. Сімя розпалася повністю, а шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами та збереження сімї неможливе. Спору про розподіл майна між сторонами немає.

У зв'язку з викладеним, позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання сторони не зявилися, надали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, при цьому наполягали на винесенні рішення про розірвання шлюбу.

Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08 жовтня 2011 року ОСОБА_1 та Генова (до шлюбу Попова) ОСОБА_4 уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1912, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 176038. (а.с. 5).

За час шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №309635 від 06.03.2013 року. (а.с. 9)

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з розясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім*ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом було встановлено, що спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сімєю.

Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК України, прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 15, 57-60, 212-215, 235 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 113, 115 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 08 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1912.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача ОСОБА_2 залишити без змін «Генова».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович