Справа № 740/580/14
Провадження № 6/740/127/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Пантелієнко В.Г.

при секретарі Філоненко О.В.

розглянувши подання старшого державного виконавця Ічнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець звернулась до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення боргу.

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у Ічнянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 03.02.2014 року і продовжуючи до досягнення дочкою повноліття. За період з 01.07.2017 року по 16.11.2017 року боржником аліменти не сплачувались жодного разу. Станом на 01.11.2017 року борг по виплаті аліментів становить 22029,50 гривень. В звязку з тим, що боржник не погашає в добровільному порядку зазначену заборгованість державний виконавець звернулась до суду з даним поданням.

В судове засідання старший державний виконавець Черненко А.В. не зявилась надавши заяву про підтримання подання та розгляд в її відсутність.

Дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Наданими письмовими доказами встановлено, що на примусовому виконанні у Ічнянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 03.02.2014 року і продовжуючи до досягнення дочкою повноліття.

На підставі вказаного рішення 20.03.2014 року судом видано виконавчий лист.

26.03.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на виконання вказаного виконавчого листа.

З розрахунку державного виконавця вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 22029,50 гривень.

В пояснювальній на імя начальника ВДВС Ічнянського РУЮ від 02.02.2016 року ОСОБА_2 зобовязується сплачувати аліменти.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року визначають, що "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (тобто боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (відсутність майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо), тобто з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, повинні полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Крім зазначеного Правові позиції Верховного Суду України визначають, що на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, у зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

На підставі наведеного, суд вважає, що матеріали подання державного виконавця не містять жодних доказів, які свідчили б про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, а її доводи викладені в поданні про те, що несплата боргу і є ухиленням від виконання зобовязань не ґрунтуються на вимогах закону, і є лише припущенням, що свідчить в сукупності про передчасність заявленого подання про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а отже у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Ічнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1, про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги.

Суддя В.Г. Пантелієнко