Справа № 684/732/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

11 травня 2017 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Білань Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Старій Синяві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності.

В обґрунтування посилається на те, що вона та її внук ОСОБА_4 являються співвласниками квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45.1 кв.м. з них 25,3 кв.м. житлової площі. Їй на підставі свідоцтва про право власності належить ? частка вказаної квартири, а відповідачу ОСОБА_4 належить інша ? частка в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 Між ними не досягнуто згоди про рівноправне користування частками у спільній частковій власності, оскільки відповідач надав для користування їй кімнату площею 10,1 кв.м., заборонивши при цьому користуватися кухнею та підсобними приміщеннями, через що виникали непорозуміння та конфлікти. Тому позивач просить суд виділити її у власність частку спільного майна - квартири АДРЕСА_1, а саме: коридор 4,6 кв.м; комору - 3,5 кв.м.; кухню ( частину) 4,2 кв.м; кімнату 10,1 кв.м., відповідачу залишити у власність частку спільного майна, а саме: кухню ( частину) 3,9 кв.м; кімнату 15,2 кв.м.; балкон -3,3 кв.м. При цьому припинити право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з мотивів, що викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити, а в подальшому подала заяву з проханням продовжити розгляд справи у її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що не погоджується із висновком спеціаліста, який наданий позивачем, та вважає його неналежним доказом по справі, просив відмовити у задоволенні позову за недоведеністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.09.2006 року, виданого Старосинявською селищною радою, квартира за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 45,1 кв.м., з них житлова площа 25,3 кв.м., належить на праві приватної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по ? частці кожному.

23 листопада 2010 року помер ОСОБА_5, після смерті якого спадщину по заповіту прийняв відповідач ОСОБА_4, 01.06.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Старосинявського районного нотаріального округу Хмельницької області 01.06.2011 року, реєстровий №727, на ? частки квартири за №3 в будинку №2 по вул.Радгоспній с.Йосипівка Старосинявського району Хмельницької області, що підтверджується копією даного свідоцтва.

Згідно з витягом Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 21.06.2011 року №30368045 про державну реєстрацію прав, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на ? частки квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3.

Відповідно до повідомлення Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 02.03.2016 року №615999, ? частка квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_1 на праві власності.

Як вбачається із технічного паспорту від 14 травня 2016 року на квартиру в житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4, дана квартира складається із двох кімнат площею 15,2 кв.м. та 10,1 кв.м., кухні 8,4 кв.м., коридору 4,6 кв.м., та комори (кладової) 3,5 кв.м.; загальна площа 45,1 кв.м., житлова- 25,3 кв.м.

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна, виданого ТОВ «Лексстатус груп» та виконаного інженером з інвентаризації нерухомого майна, за технічними показниками обєкт нерухомості - квартира АДРЕСА_5 загальною площею 45,1 кв.м., може бути поділено, надано склад та плани двох новоутворених обєктів шляхом поділу площ: перший, що складається з коридора 4,6 кв.м; комори - 3,5 кв.м.; кухні ( частина) 4,2 кв.м; кімнати 10,1 кв.м. та другий, що складається: кухні ( частина) 3,9 кв.м; кімнати 15,2 кв.м.; балкона -3,3 кв.м.

Так, відповідно до ч.1 ст.16 ЦК особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст.356 ЦК України, як власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає одне ціле.

Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Як зазначено в п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до ч.2 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, в ході судового розгляду за клопотанням позивача призначалась по справі судова будівельно- технічна експертиза для зясування питання про можливість поділу в натурі спірної квартири відповідно до часток співвласників по ? частці із виділенням кожному окремої ізольованої квартири та дотриманням будівельних норм, однак ухвала суду повернена без виконання у звязку з несплатою. Повторно з клопотанням про призначення судової експертизи сторони не звертались.

В той же час, наданий позивачем суду висновкок щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна, виданий ТОВ «Лексстатус груп» та виконаний інженером з інвентаризації нерухомого майна від 25.08.2016 рокупро те, що за технічними показниками обєкт нерухомості - квартира АДРЕСА_5 загальною площею 45,1 кв.м., може бути поділено не дає суду підстав зробити висновок про можливість поділу в натурі квартири та виділення позивачу та залишення у власності відповідача ізольованого житла з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.

Таким чином, суду не надано доказів, які б доводили, що внаслідок поділу обєкта нерухомого майна, кожній стороні буде відокремлено частину із окремим виходом, а також, що поділ квартири для виділення в натурі частки її співвласників, буде відповідати вимогам будівельних норм та правил в разі переобладнання приміщення в ізольовані квартири, а тому висновок щодо технічної можливості такого виділу є неналежним доказом в розумінні ст.ст.57, 58 ЦПК України.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча суддя Галиш І.Б.