Справа № 265/2885/17
Провадження № 2/265/978/17
У Х В А Л А

12 травня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договорів позики та купівлі-продажу, визнання договору іпотеки недійсним,

третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7,

В С Т А Н О В И Л А:

27 квітня 2017 року позивачі звернулись до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з даним позовом, який на підставі ст. 11-1 Цивільного процесуального Кодексу України був розподілений судді Міхєєвій І.М. для здійснення судового провадження.

У провадження судді Ковтуненко О.В. даний позов надійшов 04 травня 2017 року після проведення повторного автоматизованого розподілу через самовідвід судді Міхєєвої І.М.

Ознайомившись з даним позовом, дослідивши додані до нього матеріали, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позову додана заява (клопотання), у тексті якої зазначено, що позивачі у звязку з важким матеріальним становищем не мають можливості на даний момент сплатити судовий збір, так як всі кошти витрачаються на лікування позивача ОСОБА_3 та підготовку його до операції, та міститься прохання про відстрочення та зменшення сплати судового збору у звязку зі складним матеріальним становищем. Заява містить дату та підпис невідомої особи (без зазначення прізвища та ініціалів володільця підпису), отже встановити, ким саме вона підписана та подана, неможливо.

Відповідно до ч.1, 3 ст.82 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічне положення міститься у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналізуючи наведені норми, суддя дійшла висновку, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, так само як і звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Однак у заяві про зменшення та відстрочення судового збору відсутні посилання на докази, що підтверджують наведені у ній обставини, зокрема, необхідності оперативного лікування позивача ОСОБА_3 стану його здоровя на день звернення до суду, тяжкого матеріального становища позивачів (розмір заробітної плати, пенсії, тощо), а отже, й на докази наявності виключних підстав для відстрочення та зменшення сплати судового збору, у звязку з чим суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Визначаючи розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання даної заяви, суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У своїй постанові № 6-1121цс16 від 30 листопада 2016 року Верховний Суд України зазначив, що таким спеціальним законом є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VІ).

За ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VІ судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

За змістом позовних вимог позивачі просять:

визнати недійсним договір іпотеки від 26 вересня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6,

розірвати договір позики від 26 вересня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_8,

розірвати договір купівлі-продажу, укладений 07 лютого 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Таким чином, у позові обєднано три самостійні вимоги майнового характеру, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

За положеннями п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Предметом спірного договору позики є грошові кошти в сумі 270 000 гривень, предметом спірного договору іпотеки квартира, вартість якої обумовлена сторонами договору та становить 270 000 гривень, предметом спірного договору купівлі-продажу та сама квартира.

Таким чином, позивачі мають сплатити по 2700 гривень судового збору (270 000 х 1%) за кожну позовну вимогу.

При цьому суддя звертає увагу на положення ст. 6 Закону № 3674-VІ, за якою у разі якщо позов подається кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 в 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання про відстрочення та зменшення судового збору за даним позовом відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договорів позики та купівлі-продажу, визнання договору іпотеки недійсним залишити без руху та надати позивачам строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків пять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду в частині визначення розміру судових витрат може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя