АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

Мараєвої Н.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, що діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про визнання наймачем, переоформлення особового рахунку, внесення змін до договору найму житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року позивач ОСОБА_2, що діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 наймачем квартири АДРЕСА_1; переоформити (перевести) особовий рахунок квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2; зобов'язати відповідачів змінити договір найму квартири АДРЕСА_1, визначивши наймачем ОСОБА_2 Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що 26.05.2009 року він вселився та зареєструвався в квартирі АДРЕСА_1. На той час квартира перебувала у користуванні наймача ОСОБА_4на підставі ордеру. Невдовзі в квартиру вселилася сім'я позивача, а саме дружина та дочка. ОСОБА_4 заперечував проти реєстрації вказаних осіб у квартирі, тому дочка була зареєстрована тільки 23.02.2016 року - після смерті наймача ОСОБА_4Позивач та наймач ОСОБА_4 перебували у дружніх стосунках, вели спільне господарство, спільно вели бізнес у сфері роздрібної торгівлі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Як зазначає позивач, він проживає та зареєстрований у зазначеній квартирі понад сім років, добросовісно виконує обов'язки наймача та визнав борги наймача. Позивач звертався письмово до відповідачів стосовно визнання наймачем, переоформлення особового рахунку, внесення змін до договору найму житлового приміщення, на що отримав відмову. Позивач та його сім'я не мають іншого житла, за винятком зазначеної квартири, тому вимушений звернутись до суду із вказаним позовом для захисту своїх прав.

Рішенням Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справита порушенням норм права.

До суду апеляційної інстанції сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Від ОСОБА_2 та його представника повторно надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки представник позивача хворий.

Доказів хвороби представника не надано.

Оскільки позивач та його представник повторно не зявилися в судове засідання апеляційної інстанції, доказів поважності причин неявки не надали , з урахуванням передбаченого законом двохмісячного строку розгляду справи в апеляційному суді та з урахуванням вимог ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які належним чином повідомлені, а їх явка до суду апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Шевченківської ради від 24.07.1972 року №965, 08.08.1972 року ОСОБА_5 був виданий ордер №Г100318 на право зайняття житлового приміщення, однієї кімнати 29,0 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1, на сім'ю з трьох чоловік ОСОБА_5, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_4 - син.

На даний час квартира не приватизована.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер - свідоцтво про смерть, видане відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Згідно довідки форми №3, виданої 04.03.2016 року, в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_2 - піднаймач з 26.05.2009 року та ОСОБА_3 - дочка піднаймача з 23.02.2016 року.

Відповідно до довідки форми № 3 від 04.03.2016 року позивач ОСОБА_2 є піднаймачем вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2народилася ОСОБА_3, як вбачається із свідоцтва про народження. Батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_7

30.07.2015 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_7».

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначив, що він постійно проживав в спірній квартирі та у нього був спільний побут з померлим ОСОБА_4, має право надалі користуватися квартирою АДРЕСА_1, оскільки продовжує проживати в ній та користується комунальними послугами, за які несе витрати.

Відповідно до ч.2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача набувають з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї , які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

У разі вселення особи до жилого приміщення за договором піднайму, вона не набуває самостійного права користування цим приміщенням, якщо не буде встановлено, що ця особа вселилася як член сім'ї наймача.

При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певного порядку користування жилим приміщенням та інші обставини , що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Судом встановлено, що позивач вселився в квартиру ОСОБА_4 як піднаймач, а не як член сім'ї наймача. На таких же умовах він був зареєстрований в спірній квартирі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, наймач ОСОБА_4 не надавав згоди на проживання та реєстрацію доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1, що також свідчить про те, що померлий наймач не визнавав за позивачем та членами його сім'ї права користування житловим приміщенням.

Доказів, що за життя ОСОБА_4 звертався у відповідні органи з письмовою заявою про реєстрацію в своїй квартирі будь-яких осіб, в тому числі позивача, матеріали справи не містять. Відповідно до копії договору від 16.05.2009 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, позивачу ОСОБА_2 надаваласьможливість користуватися квартирою виключно для його проживання та без передачі в користування третім особам.

Під час розгляду справи стороною позивача надано суду копії звернень позивача до відповідачів стосовно зміни договору найму, в задоволенні яких йому було відмовлено.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апелянт не надав суду доказів того, що він поселився в спірну квартиру як член сім'ї наймача, вів із ним спільне господарство та набув права користування житлом.

Навпаки, судом встановлено, що позивач поселився в квартиру як піднаймач, доказів ведення спільного господарства та перебування в сімейних стосунках із наймачем не надав, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що право користування житловим приміщенням позивач не набув, тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді :