УХВАЛА

іменем україни

10 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Даніель» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Даніель» до ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Даніель» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Даніель» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 1 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» (далі - ПАТ «КБ «Даніель») звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 16 січня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Даніель» в особі заступника голови правління Богданової О.В., було укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток», згідно з умовами якого вклад в сумі 190 тис. грн розміщено з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 року.

Постановою Правління Національного банку України від 16 січня 2014 року № 14 ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних. Фонд своїм рішенням № 1 від 16 січня 2014 року запровадив на період з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року процедуру здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Даніель» та призначив уповноваженою особою Ожга Є.В.

Позивач вважав, що вказаний договір укладений з порушенням вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки на момент його вчинення в банку діяла тимчасова адміністрація і заступник голови правління ПАТ КБ «Даніель», яка уклала вказаний договір банківського вкладу від імені банку не мала повного обсягу цивільної дієздатності, отже, договір банківського вкладу від 16 січня 2014 року є нікчемним.

З урахуванням зазначеного позивач просив визнати недійсним вказаний нікчемний договір банківського вкладу.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 1 серпня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ «КБ «Даніель» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «Даніель» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Даніель» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «Даніель», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про відсутність підстав, визначених ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визнання нікчемним договору банківського вкладу.

Проте погодитись із такими висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 16 січня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Даніель» в особі заступника голови правління Богданової О.В., було укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток», згідно з умовами якого вклад в сумі 190 тис. грн розміщено з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 року.

Постановою Правління Національного банку України від 16 січня 2014 року № 14 ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 січня 2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» процедуру виведення ПАТ «Комерційний банк «Даніель» з ринку та здійснення у ньому тимчасової адміністрації розпочато з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 рік, уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію призначено Ожга Є.В., який приступив до виконання обов'язків з 17 січня 2014 року.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За змістом ст. 2 цього Закону України тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Згідно з ч. 2 ст. 49 цього Закону України з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо не сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

За змістом ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду з дня свого призначення виконує повноваження органів управління банку, приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку, у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Суди у порушення ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України наведене не врахували, не звернули уваги на те, що 16 січня 2014 року розпочато процедуру введення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Даніель» та призначено уповноваженою особою Фонду Ожга Є.В., і з цього часу банк не мав права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати розміщення вкладу ОСОБА_3

За таких обставин, ураховуючи, що судами не встановлені всі фактичні обставини від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судові рішення відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягаютьскасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Даніель» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Даніель» задовольнити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 1 серпня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта