АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Новак А.В.
№22-ц/796/5784/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №752/2301/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року про повернення позовної заяви в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Київгаз», про зобов'язання надати документи та здійснити дії, -

В С Т А Н О В И Л А

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання надати документи та здійснити дії.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Київгаз», про зобов'язання надати документи та здійснити дії повернуто заявнику для подання до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що знищену газопостачальну мережу слід віднести до нерухомого майна, а відтак захист порушеного права повинен здійснюватися відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва, оскільки позов слід пред'являти за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яким є: АДРЕСА_1.

Однак, із таким висновком суду неможливо погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У пунктах 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року роз'яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як убачається з позовної заяви ОСОБА_2 просить суд:

1) зобов'язати відповідача надати дозвільну документацію на руйнацію буд. АДРЕСА_2 та початок будівництва з урахуванням наявності газопроводу на земельній ділянці АДРЕСА_2;

2) зобов'язати відповідача відновити цілісність газового господарства на земельній ділянці АДРЕСА_2. (а.с.5)

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що 08.12.2016 року відповідач, руйнуючи будинок АДРЕСА_2, зруйнував газовий стояк біля нього, пошкодивши і газорозподільну мережу (ГРМ) під землею. (а.с. 4)

Відповідно до п. 1, 2 Розділу ІІ Кодексу газорозподільних системгазорозподільна система (ГРМ) є технологічним комплексом, що складається з організаційно і технологічно пов'язаних між собою об'єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам, тиск якого не може перевищувати 1,2 МПа.

До складу ГРМ входять споруди і пристрої на газопроводах від місця надходження природного газу в ГРМ до пунктів призначення (об'єктів споживачів або суміжних Операторів ГРМ), зокрема, ГРМ включають: 1) газопроводи, зокрема підземні та/або надземні, високого, середнього та низького тиску; 2) обладнання для зниження тиску і підтримання його на заданому рівні, зокрема ГРП та ШРП; 3) установки електрохімічного захисту від корозії;4) лінії технологічного зв'язку, споруди, обладнання автоматизованих систем контролю та управління технологічними процесами і установок електрохімічного захисту; 5) переходи через природні і штучні перешкоди (автомобільні дороги, залізниці, канали тощо); 6) будівлі та споруди для забезпечення експлуатації та оперативного обслуговування ГРМ; 7) споруди газорозподільних мереж, зокрема колодязі, запірна арматура, компенсатори, конденсатозбірники, контрольні трубки, контрольно-вимірювальні пункти, футляри, розпізнавальні і сигнальні знаки тощо.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про трубопровідний транспорт» об'єкти трубопровідного транспорту - магістральні та промислові трубопроводи, включаючи наземні, надземні і підземні лінійні частини трубопроводів, а також об'єкти та споруди, основне і допоміжне обладнання, що забезпечують безпечну та надійну експлуатацію трубопровідного транспорту.

Промислові трубопроводи (приєднані мережі) - всі інші немагістральні трубопроводи в межах виробництв, а також нафтобазові, внутрішньопромислові нафто-, газо- і продуктопроводи, міські газорозподільні, водопровідні, теплопровідні, каналізаційні мережі, розподільчі трубопроводи водопостачання, меліоративні системи тощо.

Із наведеного вбачається, що газопроводи є об'єктами, що не можуть існувати без землі та переміщення їх є неможливим без їх знецінення, що відповідає ознакам нерухомого майна. Відтак і газорозподільна система в своїй сукупності також не може існувати без землі, переміщення її є неможливим без її знецінення.

Отже, у позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_3 пошкодив газорозподільну систему, яка знаходиться на земельній ділянці АДРЕСА_2, а тому спір має розглядатися за правилами виключної підсудності.

На зазначене вище суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з непідсудністю справи Голосіївському районному суду м. Києва.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва