Справа № 415/150/17
Провадження № 2/415/413/17
18.05.17 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Коваленко Н.В.,
за участю: секретаря судового засідання Данько Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Дружківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Дружківської міської ради про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, батьком її неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач - ОСОБА_2. 22.04.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. В квітні 2008 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання його неповнолітньої доньки, але він аліменти не сплачує. В травні 2008 року ОСОБА_2 засуджено за розповсюдження наркотичних засобів. В 2012 році, після звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_2 жодного разу не відвідав свою доньку, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, ніяким чином з дитиною не спілкувався. 16.04.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між сторонами розірвано 12.06.2014 року. З ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 жодного разу з сином не бачився, ніяким чином з дитиною не спілкується, аліменти на його утримання не сплачує. Неповнолітні діти повністю перебувають на утриманні позивача, відповідачі не цікавляться справами дітей, не турбуються про їх життя, здоров'я, про їх духовний стан та моральний розвиток, матеріальної допомоги не надають. У зв'язку з викладеним позивач просила позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 28.04.2017 р. позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Надала заяву про закінчення розгляду справи за її відсутності.
Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні 28.04.2017 позов підтримала, просила задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дружківської міської ради - Мельниченко Т.В., у судовому засіданні 28.04.2017 р. позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.
Допитана в якості свідка в судовому засіданні 28.04.2017 р. ОСОБА_8 пояснила, що вона проживає у м. Дружківка та є класним керівником ОСОБА_4. Зазначила, що ОСОБА_4 вчиться вже два роки в Дружківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Дружківської міської ради і за ці два роки папу жодного разу вона у школі не бачила. Їй відомо, що сім'я ОСОБА_4 є переселенцями з тимчасово непідконтрольної території органам влади України, знаходяться в тяжкому матеріальному становище,батько не допомагає матеріально, мати працює і докладає всіх зусиль для забезпеченні дітей всім необхідним. ОСОБА_4 добре вчиться, є творчою дитиною, приймає активну участь у справах класу.
Допитана в якості свідка в судовому засіданні 28.04.2017 р. ОСОБА_9 пояснила, що вона проживає у м. Дружківка та допомогла ОСОБА_1 з переїздом з тимчасово непідконтрольної території органам влади України до м. Дружківка. Позивач з дітьми мешкала близько двох місяців у неї , а після того як влаштувалася на роботу та на теперішній час винаймає квартиру у м. Дружківка. Їй відомо, що жоден з колишніх чоловіків не допомагає позивачу та своїм дітям, не приймають участь у їх вихованні, не телефонують, не цікавляться їх життям.
Допитана в якості свідка в судовому засіданні 28.04.2017 р. ОСОБА_10 пояснила, що вона проживає у м. Дружківка та працює вихователем разом з ОСОБА_1 у дитячому садочку. Вона часто буває в гостях у позивача, оскільки є її подругою, колишніх чоловіків жодного разу не бачила в домі позивача. Їй відомо, що позивач сама виховує дітей, колишні чоловіки їй не допомагають, не приймають участі у вихованні своїх дітей, не телефонують, не цікавляться їх життям, матеріальну допомогу своїм дітям не надають.
Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 19 липня 2005 року Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис № 470, батьком дитини записаний ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_1.
Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3, видного відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 22 квітня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис 76, прізвище дружини після розірвання шлюбу - ОСОБА_1.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого, 26 серпня 2010 року виконкомом Артемівської міської ради Перевальського району Луганської області ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено відповідний актовий запис № 54, батьком дитини записаний ОСОБА_3, а матір'ю - ОСОБА_1.
Згідно з копією рішення Перевальського районного суду Луганської області від 12 червня 2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дружині залишено - ОСОБА_1.
Як вбачається з копії виконавчого листа від 24 червня 2014 року, з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі ? частини його доходів.
Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№52698924 від 20.10.2016 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5.
Згідно довідки №551 від 10.10.2016 року, виданою Дружківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Дружківської міської ради, ОСОБА_4 навчається в 6-В класі Дружківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Дружківської міської ради.
Як вбачається з характеристики, наданої класним керівником ОСОБА_8 та директором Рябченко О.Л. Дружківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Дружківської міської ради, ОСОБА_4 навчається в 6-В класі, за час навчання зарекомендувала себе здатною, організованою і старанною ученицею. Виховується в неповній інтелігентній сім'ї, мати користується у доньки незаперечним авторитетом, має молодшого брата, батько дівчинки не цікавиться життям дитини, не займається її вихованням, мати сумлінно виконує свої батьківські обов'язки, займається вихованням , навчанням та розвитком дитини.
Згідно довідки № 303 від 06.10.2016 року, виданою дошкільним навчальним закладом ясла-садок комбінованого типу №4 «Сонечко» Дружківської міської ради, ОСОБА_5 дійсно відвідує ДНЗ №4 «Сонечко».
Як вбачається з характеристики, наданої вихователем ОСОБА_15 та завідувачем ДНЗ №4 «Сонечко» Хохловою Л.І., ОСОБА_5 відвідує ДНЗ №4 «Сонечко» з вересня 2015 року, дитина з неповної сім'ї, вихованням та розвитком дитини займається мати, батько дитини не цікавиться його життям взагалі. Дитина має старшу сестру, взаємовідносини з матір'ю та сестрою будуються на теплій доброзичливій основі.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 10.06.2016 року, в результаті перевірки житлово-побутових умов неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено що сім'я складається з 3 чоловік: ОСОБА_1 - мати, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - син. В родині створені належні умови для розвитку та виховання дітей, батько у вихованні доньки участі не приймає.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 07.10.2016 року, в результаті перевірки житлово-побутових умов неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлено що сім'я складається з 3 чоловік: ОСОБА_1 - мати, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - син, санітарний стан квартири задовільний, дитина розміщена в одній кімнаті разом зі своєю сестрою, батько у вихованні сина участі не приймає.
Згідно акту про фактичне проживання громадян за адресою від 12.10.2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1 - мати, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - син.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дружківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 16-0834-01 від 11.04.2017 року, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 систематично ухиляються від виконання обов'язків щодо виховання та утримання своїх дітей, не виявляють ніякої зацікавленості щодо їх долі. Враховуючи інтереси дітей, необхідність умов виховання їх на належному рівні, Орган опіки та піклування Дружківської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_5.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Встановленим судом фактичним обставинам справи, відповідають правовідносини, пов'язані з особистими немайновими правами і обов'язками батьків і дітей, які регулюються главою 13 Розділу ІІІ Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 15 СК України, сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін).
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Стаття 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року передбачає, що батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3, п. 2 ст.6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом.
Статтею 157 СК України передбачено обов'язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
З вищеописаних документальних доказів та з пояснень позивача, представника Органу опіки та піклування Дружківської міської ради та свідків вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_18 не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування дітей, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дітей як складову їх виховання.
Враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає, що слід позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Разом з тим, суд зазначає, що статтею 169 Сімейного кодексу України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1102,40 грн.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору по 551,20 грн. з кожного.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Дружківської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, відносно його неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, код НОМЕР_1, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві ) гривні 40 копійок, у рівних частках, тобто по 551,20 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Суддя Н.В. Коваленко