Провадження № 2/752/2308/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11.05.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шумко А.В.
за участю секретаря - Лебедєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
в грудні 2016 року представник Київського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що в Голосіївський районний центр зайнятості Київського міського центру зайнятості 15.03.2016 року подав заяву та зареєструвався ОСОБА_1 для отримання статусу безробітного.
Наказом РЦЗ від 18.03.2016 року №НТ160318, відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_1 був наданий статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 22.03.2016 року за скороченою виплатою по 19.06.2016 року.
Наказом РЦЗ від 21.06.2016 року №НТ160621 ОСОБА_1 була розпочата виплата допомоги по безробіттю та наказом від 14.09.2016 року №НТ160914 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію з 02.09.2016 року, відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття було здійснено розслідування обґрунтованості виплати відповідачу допомоги та за результатами розслідування складено Акт №416 від 13.09.2016 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ДП «Національний цирк України» з 07.06.2016 року по 10.06.2016 рік.
Оскільки ОСОБА_1 не повідомив Київський міський центр зайнятості про перебування в трудових відносинах та забезпечення себе роботою самостійно, він був знятий з обліку з дати початку трудових відносин, тобто з 07.06.2016 року та подальше отримання ним допомоги по безробіттю є незаконним. Таким чином відповідачу була нарахована та надміру виплачена сума в розмірі 3917 грн. 58 коп., яку просять стягнути на їх користь.
У судове засідання представник позивача не з»явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому ст.ст. 74, 76 ЦПК України порядку. Судова повістка повернулася до суду без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання. У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, вповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів.
У судовому засіданні встановлено, що 15.03.2016 року до Голосіївського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості звернувся ОСОБА_1 для отримання статусу безробітного та нарахуванню допомоги по безробіттю. (а.с. 4).
Наказом РЦЗ від 18.03.2016 року №НТ160318, відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», ОСОБА_1 був наданий статус безробітного з 15.03.2016 року.
Наказом РЦЗ від 22.03.2016 року №НТ160322, відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ОСОБА_1 було призначено допомогу по безробіттю та скорочено виплати у зв'язку із його звільненням з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин, відповідно до п.1 ч.5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», терміном з 22.03.2016 року по 19.06.2016 року.
Наказом РЦЗ від 21.06.2016 року №НТ160621 ОСОБА_1 була розпочата виплата допомоги по безробіттю з 20.06.2016 року.
Наказом РЦЗ від 14.09.2016 року №НТ160914 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію з 02.09.2016 року, відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Відповідно до п. 18 ч.2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття було здійснено розслідування обґрунтованості виплати ОСОБА_1 допомоги по безробіттю.
За результатами розслідування складено Акт №416 від 13.09.2016 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ДП «Національний цирк України» з 07.06.2016 року по 10.06.2016 рік.
Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи.
Згідно зі ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: працевлаштування безробітного.
Отже, ОСОБА_1 в період з 07.06.2016 року по 10.06.2016 року перебував в трудових відносинах та не повідомив про це Київський міський центр зайнятості, в наслідок чого йому необґрунтовано нараховувалась допомога по безробіттю.
У відповідності до ч.2, ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
На підставі наказу Київського міського центру зайнятості від 14.109.2016 року №НТ160914 була визначена сума допомоги по безробіттю отримана ОСОБА_1 та згідно довідки-розрахунку від 14.03.2016 року №21-3445 складає 3917 грн. 58 коп.
Відповідно ст.22 Закону 2811-XII одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.
Враховуючи викладене заявлені до ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення коштів, підлягають задоволенню.
З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, відповідно ст.88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати в сумі 1378,00 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: А.В. Шумко