Справа № 415/4874/17
Провадження № 2/415/1780/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Шевченко М.О.,

за участі секретаря Тимофієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, в обґрунтування якої зазначив наступне. 05.12.2017 року ОСОБА_1 була звільнена з відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» за ст. 38 п. 3 КЗпП України у звязку з порушенням власником умов трудового договору. При звільненні позивачу не була виплачена заробітна плата за останній місяць роботи та заборгованість з заробітної плати за інші місяці. Позивач вважає, що підприємство має виплатити їй сердній заробіток за час затримки розрахунку, виходячи з її середньоденного заробітку за весь час затримки, а саме з 06.12.2017 року по день винесення судом рішення, зазначаючи, що розмір її середньоденної заробітної плати, відповідно до довідки підприємства, складає 102,84 коп. Просить суд стягнути з ПАТ «Лисичанськвугілля» на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати належних сум, тобто з 06.12.2016 року по день винесення судом рішення у справі, з урахуванням податків та зборів, іших обовязкових платежів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині заяви просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судові засідання, призначені на 27.11.2017 року та 14.12.2017 року не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 16.11.2017 року ОСОБА_3 та 08.12.2017 року Ковальовою. Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно з копією трудової книжки, ОСОБА_1 прийнята учнем машиніста вентиляторних установок на ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» на підставі наказу № 352к від 15.07.2014 року, на підставі наказу № 570 к від 07.12.2016 року ОСОБА_1 звільнена за п. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов Колективного договору з виплатою допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітків згідно ст. 44 КЗпП./а.с.7-8/

Згідно з довідкою № 24/776 від 03.07.2017 року, виданою ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», заборгованість з виплати ОСОБА_1 заробітної плати за грудень 2015 року складає 682,81 грн., травень 2016 року 316,00 грн, червень 2016 року 281,90 грн., липень 2016 року 1442,80 грн., серпень 2016 року 3059,54 грн., вересень 2016 року 1068,07 грн., жовтень 2016 року 2531,87грн., грудень 2016 року 8341,14 грн., лютий 2017 року 08,11 грн., загальною сумою 17732,24 грн./а.с.9 /.

Відповідно до довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/802 від 07.07.2017 року, наданою позивачем при зверненні до суду, середньоденна заробітна плата ОСОБА_4 складає 102,84 грн. /а.с.10/.

Таким чином, судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем, проте на день звільнення і по теперішній час з нею не було проведено остаточного розрахунку з виплати заборгованості з заробітної плати.

Відповідно до ст.7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73 р., Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до абз. 3 п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Виходячи з розміру середньоденного заробітку ОСОБА_1, та враховуючи кількість робочих днів, починаючи з дня, наступного за днем її звільнення з 06.12.2016 року - по день ухвалення рішення 14.12.2017 року, яка складає:

- грудень 2016 року 19 днів,

- січень 2017 року 20 днів,

-лютий 2017 року 20 днів,

-березень 2017 року 22 дня,

-квітень 2017 року 19 днів

-травень 2017 року 20 днів,

-червень 2017 року - 20 днів,

-липень 2017 року - 21 день,

-серпень 2017 року - 22 дня,

-вересень 2017 року - 21 день,

-жовтень 2017 року 22 дня,

- листопад 2017 року 22 дня,

-грудень 2017 року - 10 днів.

всього 258 днів, загальний розмір суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 складає 26 532,72 грн. (258 днів х 102,84 грн.).

Такий порядок розрахунків узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 21 січня 2015 року у справі №6-195цс14 та у справі №6-2807цс16.

Враховуючи викладене та не виходячи за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та вважає, що вони підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу "Шахта Привільнянська" на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 26 532 (двадцять шість тисяч пятсот тридцять дві) грн. 72 коп.

Стягнути з ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу "Шахта Привільнянська" судовий збір на користь ОСОБА_1 у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.О. ШЕВЧЕНКО