Справа № 186/944/17
Провадження номер № 2/0186/446/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С. М.

секретар - Фадєєва Т.Б.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19 червня 1996 року вона та відповідачка ОСОБА_2 яка є її донькою приватизували квартиру АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право власності на житло №4259 видане Першотравенським УЖКХ п/о «Павлоградвугілля» вони стали власниками зазначеної квартири у рівних частках, а саме по 1/ 2 частини двокімнатної квартири загальною площею 44,4 кв.м.

Девятого липня 2008 року вона та відповідачка звернулися до нотаріальної контори де був складений договір дарування частини квартири. Згідно зазначеного договору дарування, позивачк4а як дарувальник передає безоплатно у власність обдарованому ОСОБА_2, 1/2 частку квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до п.9 договору дарування право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Відповідачка підтвердила, що дарунок вона приймає.

Відповідно до п.6 договору дарування зазначено, що особи, які проживають і/або зареєстровані в квартирі на момент укладення договору залишаються проживати в ній, якщо обдарований не домовиться з ними про інше.

Інші особи, крім неї та відповідачки, в квартирі не проживали і не були зареєстровані.

За її та відповідачки домовленістю вона прийме в дар належну їй частку після її смерті, тобто, прийме дар у майбутньому через певний строк. Саме так, як вона розуміла, це випливає з п.6 договору дарування. Це було їхньою домовленістю і до цього часу вона залишається в квартирі, утримує її, несе витрати на її утримання.

У 1992 році відповідачка одружилася з першим чоловіком ОСОБА_2, з яким вона проживала в квартирі його матері 10 років. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 відповідачка в 2015 році вступила у фактичні шлюбні стосунки з Клюковим, з яким вона проживає в квартирі його матері до цього часу.

За цей час її здоровя дуже сильно погіршилося. Бронхіальна астма, яка виникла на фоні тяжкої виробничої травми, прийняла загрозливі форми які ведуть до літальних наслідків у будь - який час.

Всі її прибутки, пенсія, страхові виплати витрачаються на ліки та підтримку життя. Допомога, на яку вона розраховувала від відповідачки за весь час її хвороби ні жодного разу не надійшла. Більш того, починаючи з 2015 року і по цей час відповідачка, проживаючи з Клюковим почала зловживати спиртними напоями. На ґрунті зловживання спиртними напоями приходить до неї, влаштовує сварки, бійки, що не одноразово було предметом розгляду працівників поліції.

Таким чином, те на що вона розраховувала при укладенні договору дарування не тільки не відбулося, а значно погіршилося в наслідок поведінки відповідачки до неї під час її хвороби.

Зміна обставин є істотним, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали на інших умовах.

Витрати які вона несе на лікування, на комунальні послуги, на організацію свого життя значно перевищують її прибутки. Відповідачка своїми діями, знаючи характер її захворювання, його тяжкість, навмисно створює умови щоб погіршити її становище.

Згідно ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 724 Цивільного кодексу України дарувальник має право відмовитися від передання дарунка у майбутньому, якщо після укладення договору його майновий стан істотно погіршився.

Позивачка на підставі ст. 652 та ч.1 ст. 724 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ просить суд винести рішення яким розірвати договір дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_3, укладений між нею та ОСОБА_2 9 липня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу за реєстровим номером 3251.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив на підставі ст. 652 та ч.1 ст. 724 ЦК України їх задовольнити, та розірвати договір дарування та повернути все як було.

Відповідачка в судовому засіданні наголосила, що у неї хворіє дитина, її доходи менші аніж у позивачки, та вона взяла кредит на операцію для позивача, оскільки в матері каміння в нирках. Також пояснила що матір вона з квартири не виганяє, в спірній квартирі не проживає, сплачується все по лічильникам, її сестра ОСОБА_4, «накрутила» матір бо свою частку матір подарила саме їй, жодних інших умов при укладенні договору дарування не було, лише ті які зазначені в тексті самого договору дарування.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що їх 3 сестри та вона є середньою. За ці 8 років Галя /відповідачка/ ні разу ні за що не заплатила. Коли вона зійшлась з останнім співмешканцем Клюковим, вони свариться на матір в нетверезому стані, матір також раніше випивала але зараз ні бо здоровя не дозволяє. Рішення матері звернутися до суду та розірвати договір дарування викликано тим, що вони сваряться, також матері не вистачає коштів на лікування.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва №4259 про право власності на житло від 21 червня 1996 року виданим Першотравенським УЖКГ Павлоградського виробничого обєднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля» квартира АДРЕСА_4 раніше належало на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 /матір/ та ОСОБА_5 /донька/.

Відповідно до договору дарування частини квартири від 09 липня 2008 року посвідченого нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_7 передає безоплатно у власність ОСОБА_2, що є її дочкою ? частину квартири АДРЕСА_4.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20413865 від 30 вересня 2008 року встановлено, що ? частка квартири АДРЕСА_4 зареєстрована та належить на праві власності ОСОБА_2.

Відповідно до акту №16 від 12 січня 2016 року виданого ПП «Комунальщик 1» встановлено, що ОСОБА_2 /відповідачка/ та її малолітня донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані, але фактично не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно наданих представником позивача документів /а.с. №5, 9, 16, 17, 19, 20, 30, 31, 51/ вбачається, що позивачка має проблеми зі здоровям, що потребує витрат на лікування.

Посилаючись на те, що відбулася істотна зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні договору дарування, зокрема погіршився стан здоровя та матеріальне становище позивача, ОСОБА_3 просить суд на підставі ст. 652 та ч.1 ст. 724 ЦК України розірвати укладений між нею та відповідачкою договір дарування.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Загальні підстави для зміни чи розірвання усіх видів договорів регулюються положеннями ст. ст. 651, 652 ЦК України.

Так, в силу ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Ставлячи питання про розірвання договору на підставі ст. 652 ЦК України, позивач повинен відповідно до ст. 60 ЦПК України довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. З наданих сторонами та досліджених судом доказів не вбачається одночасна наявність усіх передбачених ч.2 ст. 652 ЦК України умов.

Разом з тим метою договору дарування є передача власником (дарувальником) свого майна у власність іншої особи (обдарованого) без отримання будь-якої взаємної винагороди (майнового задоволення).

Інші підстави для розірвання договору передбачені також спеціальними нормами закону.

Зокрема, згідно зі ст. 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Якщо обдаровуваний вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі, що становить культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена.

Таким чином, вказана стаття містить спеціальні правила про розірвання договору дарування в судовому порядку, що виключає застосування ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Договір дарування має односторонній характер, його метою є передача власником (дарувальником) свого майна у власність іншої особи (обдарованого) без отримання будь-якої взаємної винагороди, відповідно положення ст. ст. 651 та 652 ЦК України не можуть бути застосовувані щодо його розірвання.

Посилання позивача та його адвоката - представника на положення ч.1 ст. 724 ЦК України суд вважає безпідставними, оскільки вони застосовуються виключно до договорів дарування з обов'язком передати дарунок у майбутньому та лише до передачі дарунку обдарованому. В той же час судом з дослідженого договору дарування частини квартири від 09 липня 2008 року встановлено, що він не є договором дарування з обов'язком передати дарунок у майбутньому.

Враховуючі вищевикладене в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: /ОСОБА_9/