Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2036/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

29.11.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Гайсюка О.В., Карпенка О.Л.

за участі секретаря Яковлєвої Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» про визнання договору оренди землі недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» про визнання договору оренди землі недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися про час і місце розгляду справи повідомлені у визначеному законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з неможливістю прибути в судове засідання через погодні умови.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що спірна земельна ділянка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 306063 (а.с. 9).

8 жовтня 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с 10).

Позивач ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_4 земельну ділянку площею 5, 9916 га, кадастровий номер :02:000:0616, яка знаходиться на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївськго району Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 20.07.2016 року (а.с. 11).

17 березня 2008 року між орендодавцем ОСОБА_4 та СТОВ "Агрофірма "ОСОБА_3" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5, 9916 га, кадастровий номер :02:000:0616, яка знаходиться на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області строком на 10 років (а.с. 7, 8).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені у позовній заяві доводи для визнання договору оренди землі недійсним є безпідставними.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на момент спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням наведених вище норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Отже, у справі про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності в ньому істотної умови, передбаченої ст. 15 Закону України «Про оренду землі» суд повинен установити: чи дійсно порушуються права орендодавця у зв'язку з відсутністю в договорі таких умов, передбачених ст. 15 указаного Закону, визначити істотність цих умов, а також з'ясувати, у чому саме полягає порушення його законних прав.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року № 6-849цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач як на підставу визнання недійсним договору оренди посилалася на відсутність в ньому передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотних умов, а саме: 1) відсутні умови передачі земельної ділянки в оренду (п. 13 договору визначає лише строки передачі, а розділ має назву «Умови і строки передачі земельної ділянки орендарю»); 2) не визначено встановлено чи не встановлено обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки (п. 21); 3) однозначно не визначено хто несе ризик випадкового знищення або пошкодження обєкта оренди (п. 27); 4) однозначно не визначено підлягає чи не підлягає обєкт оренди страхування та ким проводиться страхування, в разі його проведення (п. 28 і п. 29); 5) однозначно не визначено чи є підставою для зміни або розірвання договору перехід права власності на земельну ділянку чи реорганізація юридичної особи-орендаря (п. 37).

При цьому позивач не зазначає в чому саме полягає порушення її законних прав.

Судом встановлено, що два примірники договору, які знаходяться у відповідача та органі, який проводив реєстрацію, містить підпис посадової особи, уповноваженої на укладання договору та печатка підприємства.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що відсутність підпису посадової особи відповідача та печатки підприємства в примірнику договора оренди землі не є підставо для визнання договору недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції належним чином оцінивши подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що позивач не довів своїх вимог (ст. ст. 10, 60 ЦПК України) та не надав доказів на підтвердження своїх доводів.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді О.В.Гайсюк

ОСОБА_5