Провадження № 2/359/228/2017
Справа № 359/5704/16-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О., Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди, заподіяних в результаті Дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

18.07.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, відповідно до якої просив суд: стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 52250 грн.78 коп. відшкодування матеріальної шкоди, вартість проведеного експертного дослідження у сумі 1700 грн., 2500 грн. відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.( а.с.2-7).

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 квітня 2016 о 17 годині на мосту між с.Гора Бориспільського району та а/д № 1026 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen» державний номерний знак АІ 2714АІ, під керуванням водія ОСОБА_2, який у порушення вимог п.п. 12.1,13.1 ПДР, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не врахував дорожні обставини, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, яким керував позивач, ОСОБА_1, а власником якого є ОСОБА_3 , який в подальшому зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Власник автомобіля «Audi» претензій не мав, так як отримав відшкодування матеріальних збитків від ПрАТ «УСК « Княжа Вієна ОСОБА_5». Позивач стверджує, що 04.05.2016 року постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, також постановою Бориспільського міськрайонного суду в червні 2016 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП. Позивач зазначає, що звернувся до ПрАТ «УСК « Княжа Вієна ОСОБА_5», в якій згідно полісу № АЕ/5756463 застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, із заявою про виплату страхового відшкодування в звязку з ДТП, яка є страховим випадком. 06.06.2016 р. ПрАТ « УСК « Княжа Вієна ОСОБА_5» відшкодувала завдані йому збитки у розмірі 44500 грн. Однак отриманої страхової суми не достатньо для покриття завданих внаслідок ДТП матеріальних збитків. Позивач зазначив, що ОСОБА_2, як власник забезпеченого автомобіля НОМЕР_3, має відшкодувати йому різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою відповідно до вимог ст.1194 ЦК України, а також відшкодувати понесені ним витрати на проведення експертного дослідження та відшкодувати моральну коду, яку позивач оцінює в 2500 гривень. В обґрунтування вимог щодо відшкодування моральної шкоди зазначено, що вказаний розмір враховує в себе усі страждання, які йому довелося перенести, зокрема: порушення звичайного способу життя, а також моральних страждань, повязаних з ДТП.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Третя особа у справі ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, а також підтримав, що передав в користування автомобіль позивачу, який здійснює його ремонт за власний рахунок, в подальшому, після відновлення провадження у справі до суду не зявився, направив суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач позов не визнав, вважає, що суми, виплаченої страхової компанією було достатньої для здійснення ремонту автомобіля.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог частини 4 вказаної статті постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2016 року встановлено, що 20.04.2016 року о 17.00 год. на мосту між с.Гора Бориспільського району та а/д № 1026, ОСОБА_2 керуючи автомобілем « Volkswagen» д.н.з.АІ 2714АІ, не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan», д.н.з. ВА 4558ВА, який в подальшому зіткнувся з автомобілем «Audi» д.н.з. 50552, чим порушив вимоги п.12.1,13.1ПДР. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. В зв'язку з чим ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень (а.с.8).

З наданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО №150429 встановлено, що автомобіль «Nissan » державний номерний знак ВА 4558ВА належить третій особі ОСОБА_3.( а.с.9).

Факт дорожньо-транспортної пригоди за вказаних в постанові Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2016 року обставин, свою вину у дорожньо-транспортній пригоді, а також у заподіянні матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного третій особі автомобіля ««Nissan» д.н.з. ВА 4558ВА , яким керував позивач на час скоєння ДТП, визнано відповідачем ОСОБА_2

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Звіту №201 про оцінку вартості матеріального збитку від 16 травня 2016 року, складеного СПД фізичною особою ОСОБА_6, сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №182/16 від 01.03.2016, на замовлення позивача ОСОБА_1, розмір матеріального збитку, заподіяного власникові «Nissan», д.н.з. ВА 4558ВА , в результаті його пошкодження при ДТП, становить 96 750 гривень 78 копійок. ( а.с. 11-23).

Позивач стверджує, що розмір матеріальних збитків, завданих власникові «Nissan», д.н.з. ВА 4558ВА внаслідок пошкодження з вини відповідача за виключенням 44 500 гривень, які були виплачені страховою компанією ПрАТ « УСК « Княжа Вієна ОСОБА_5», становить 53 950 гривень 78 копійок.

Однак, суд не може погодитися з вказаним розміром матеріальних збитків.

Так, згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2948/17-54 від 16.02.2017 року, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Nissan X-Trail», д.н.з. ВА 4558ВА, який належить на праві власності ОСОБА_3, внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 20.04.2016 на дату проведення експертизи становить 94 458 гривень 32 копійки.( а.с. 99-106).

В зв'язку з цим, суд прийшов до переконання, що матеріальні збитки, які складають різницю між повною сумою заподіяних збитків і сумою сплаченого ПрАТ «УСК «Княжа Вієна ОСОБА_5» відшкодування (94458,32- 44500,00 = 49958,32), складають 49 958 гривень 32 копійки та підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_7, який є належним відповідачем у справі.

При цьому суд враховує, що за змістом ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

А також враховує, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 2500 гривень, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода також полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір належного позивачу відшкодування завданої моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер, глибину моральних страждань, що носили характер простих переживань з приводу порушення права власності, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого позивач був вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права, суд прийшов до висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 1000 гривень, що, на думку суду, є достатнім відшкодуванням понесених позивачем немайнових втрат.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1700 грн. вартості проведеного експертного дослідження (а.с.10).

Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Враховуючи норми ст.79 ЦПК України, суд, не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення вартості проведеної оцінки транспортного засобу, проведеної на замовлення позивача (Звіт № 201 від 16.05.2016 р.) в сумі 1700 грн, так як дану витрату не відносять до судових витрат.

Крім того, суд враховує, що позивачем не доведено обґрунтованість зазначених ним витрат.

Так, позивачем визнано, що страхова компанія ПрАТ «УСК «КНЯЖА Вієна ОСОБА_5» визначила розмір та виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 44500 гривень, водночас, відповідно до вимог пунктів 34.2, 34.3 ст. 34 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Доказів того, що страховою компанією ПрАТ «УСК «КНЯЖА Вієна ОСОБА_5» не було дотримано вищенаведених вимог пунктів 34.2, 34.3 ст. 34 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суду надано не було, а у разі, якщо такі порушення мали місце, належним відповідачем мала бути саме страхова компанія. При цьому суд враховує, що позивач мав можливість використовувати дані щодо вартості заподіяних йому збитків на підставі оцінки, проведеної страховою компанією при визначенні розміру страхового відшкодування, а, отже, замовляючи іншу оцінку пошкодженого транспортного засобу, діяв недобросовісно, що також є підставою для відмови у позиві в цій частині згідно з вимогами ч.3 ст.13 та ч.3 ст.16 ЦК України.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору, підлягають стягненню на його користь з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 406 гривень 20 копійок.

При цьому судом встановлено, що позивачем не в повному обсязі сплачений судовий збір, а саме не оплачена вимога немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди, на суму 551 грн.20 коп. В зв'язку з цим недоплачена сума судового збору в розмірі 551 грн.20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,88, 169, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 49958 гривень 32 копійки (сорок девять тисяч девятсот пятдесят вісім гривень тридцять дві копійки) відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 гривень (одна тисяча гривень) відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 406 гривень 20 копійок (чотириста шість гривень двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів