У Х В А Л А

іменем України

29.09.2017 Справа №607/2323/16-ц

суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною скаргою. У ній просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, скасувати цю постанову та зобовязати повернути усе майно, вилучене в порядку її виконання. Ця постанова була винесена в процесі виконання судового рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3.

Частиною 1 ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отож право на звернення до суду з скаргою на дії державного виконавця в порядку контролю за виконанням судового рішення (розділу VІІ ЦПК України), як її і подала ОСОБА_1, мають лише сторони виконавчого провадження.

На підставі статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

ОСОБА_1 не є ні стягувачем, ні боржником, ні їх представником у виконавчому провадженні в межах якого державним виконавцем були вчинені оскаржувані нею дії, а тому позбавлена права на звернення до суду з даною скаргою.

Аналогічну правову позицію викладено у пункті 4 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України).

Отож, за даних обставин слід відмовити у відкритті провадження у даній справі.

Суддя вважає за необхідне звернути увагу заявника та норми ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України).

Керуючись ст.ст. 122, 383 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

у відкритті провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_4