АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Невідомої Т.О., Ратнікової В.М.

при секретарі - Пузиковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 р. позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди.

Зазначав, що ухвалою Дніпровського районного суду від 22.02.2013 р. затверджено мирову угоду між ПАТ «Фідобанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до якої відповідачі визнавали наявність заборгованості перед ПАТ «Фідобанк» (правонаступником якого є ТОВ «Фінанс Траст Груп») у сумі 49 900,00 доларів США та зобов'язувалися її сплатити протягом вісімнадцяти місяців з моменту її укладення.

Свої зобов'язання за мировою угодою відповідачі виконали частково, сплатили лише 7 957,32 доларів США. Станом на 07.09.2016 р. у них наявна прострочена заборгованість у розмірі 39 942,68 доларів США, що за відповідно до курсу Національного банку України складає 1 072 399, 53 грн. та 898,14 грн., а всього 1 073 297,67 грн.

Крім того вказував на те, що ухвала Дніпровського районного суду від 22.02.2013 р. про затвердження мирової угоди не є виконавчим документом, оскільки в порушення ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» не містить даних про строк пред'явлення її до виконання, а також про спосіб та порядок її виконання.

Справа № 755/13782/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5153/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
З урахуванням наведеного просив, зобов'язати відповідачів виконати умови мирової угоди, визнаної ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.02.2013 р. шляхом примусового стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 39 942,68 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 07.09.2016 р. складає 1 072 933,53 грн. та 898,14 грн., а всього 1 073 297,67 грн., а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.03.2017 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Фінанс Траст Груп» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не урахував правові позиції висловлені Верховним Судом України в постановах від 11.11.2015 р. у справі 6-342цс15 та в постанові від 23.09.2015 р. у справі 6-274цс15, відповідно до яких відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з підстав невідповідності виконавчого документа вимогам, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не є обов'язковою для подання позову про спонукання до виконання мирової угоди.

Крім того суд не звернув увагу на те, що ухвала Дніпровського районного суду від 22.02.2013 р. не містить всіх необхідних даних, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому не може бути прийнята до виконання.

Вказував на те, що посилання суду, як на підставу для відмови в задоволенні позову, на наявність відкритого виконавчого провадження № 53171674 від 21.12.2016 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором № 066-В-п/05 від 18.10.2006 р. є помилковим, оскільки зазначене виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль марки Toyota, модель «Land Cruiser», 2006 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, яке до теперішнього часу не виконано, а отже звернення стягнення на предмет застави не є підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора про стягнення заборгованості з боржників.

В судовому засіданні представник ТОВ «Фінанс Траст Груп» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що її доводи є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22.02.2013 р. у справі № 755/3361/13-ц затверджено мирову угоду сторін відповідно до якої:

1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджують суму заборгованості перед ПАТ «Фідобанк» за Кредитним договором № 066-ВОп/05 від 18.10.2006 р. в сумі 47 900 доларів США.

2. ПАТ «Фідобанк» підтверджує, що на даний час припинено нарахування процентів та пені по кредитному договору, та прийнято рішення не донараховувати проценти з дати винесення заочного рішення Дніпровського районного суду у справі 2-314/1 по дату укладення цієї мирової угоди. (Кредитний договір чинності не припиняє).

3. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 погоджуються та беруть на себе зобов'язання погасити залишок заборгованості перед Банком за Кредитним договором в сумі 47 900 доларів США протягом 18 місяців з моменту підписання цієї мирової угоди рівними платежами. Відповідачі мають право дострокового погашення заборгованості.

4. Сторони домовились, після виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 п. 3 цієї мирової угоди, ПАТ «Фідобанк» буде здійснено списання залишку заборгованості за Кредитним договором (у тому числі комісія та штрафні санкції), знято обтяження заставою з автомобіля марки Toyota модель «Land Cruiser», 2006 pоку випуску, чорного кольору, VIN code НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та припинено зобов'язання ОСОБА_6 перед ПАТ «Фідобанк» за Кредитним договором (сторони вважаються такими, що виконали свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином та майнових претензій один до одного не мають).

5. В усьому, що прямо не передбачено мировою угодою, Сторони керуються чинним законодавством України.

6. Мировою угодою Сторони по справі, яка розглядається Дніпровським районним судом міста Києва, дійшли згоди стосовно розподілу судових витрат і погодили, що судові витрати покладаються на ОСОБА_2

7. Сторони мають належне уявлення про сутність мирової угоди і всіх її елементів. Не існує ніяких факторів, які могли б вплинути на їх уявлення про мету мирової угоди.

8. Сторони підтверджують, що вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

9. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й суспільства та держави.

10. Сторони домовились, що у випадку повного або часткового невиконання п. 3 мирової угоди, ПАТ «Фідобанк» має право звернутись до суду для захисту своїх законних інтересів та здійснення примусового стягнення суми боргу, нарахованого на день звернення до суду.

11. Мирова угода вступає в силу після її підписання сторонами.

28 серпня 2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авераж» укладено договір про відступлення права вимоги №1, відповідно якого банк відступив ТОВ «ФК«Авераж» право вимоги за кредитним договором № 066-В-п/05 від 18.10.2006 р. укладеним між ОСОБА_2 та АБ «Факторіал-Банк» та договором поруки № 066 від 18.10.2006 р. укладеним між ОСОБА_3 (поручитель), ОСОБА_2 (боржник) та АБ «Факторіал-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк»)., договір №1 про відступлення права вимоги за договорами застави, посвідченим 28.08.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., відповідно до якого відступлено право вимоги за договором застави 18.10.2006 р. посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КараВ.В., укладеним між ОСОБА_2 та АБ «Факторіал-Банк».

15 квітня 2015 р. між ТОВ «ФК «Авераж» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» укладено договір про відступлення права вимоги № 15/04/2015/01 (з подальшими змінами та доповненнями), договір про відступлення права вимоги за договорами застави, посвідченим 15.04.2015 р., приватним нотаріусом Київського міського округу Сазоновою О.М та договір про відступлення права вимоги за договорами поруки № 20/08/2015/06 від 20 серпня 2015 р.

Відповідно до умов зазначених договорів до ТОВ «Фінанс Траст Груп» перейшли права вимоги за кредитним договором № 066-В-п/05 від 18.10.2006 р. укладеним між ОСОБА_2 та АБ «Факторіал-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк»), договором поруки № 066 від 18.10.2006 р. укладеним між ОСОБА_3 (поручитель), ОСОБА_2 (боржник) та АБ «Факторіал-Банк» та договором застави від 18.10.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КараВ.В., укладеним між ОСОБА_2 та АБ «Факторіал-Банк», а також всі інші пов'язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до п. 3 мирової угоди, затвердженої ухвалою Дніпровського районного суду від 22.02.2013 р. відповідачі визнавали наявність заборгованості перед ПАТ «Фідобанк» у розмірі 49 900,00 доларів США та зобов'язувалися сплатити її протягом вісімнадцяти місяців з моменту підписання мирової угоди.

Згідно п. 4 мирової угоди сторони домовились, що після виконання відповідачами п. 3 мирової угоди, позивачем буде здійснено списання залишку заборгованості за кредитним договором (у тому числі комісії та штрафних санкцій), знято обтяження заставою автомобіля марки Toyota, модель «Land Cruiser», 2006 року випуску, чорного кольору, VIN code НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідачі виконали умови мирової угоди частково, сплатили лише 7 957,32 доларів США. Станом на 07.09.2016 р. у них існує прострочена заборгованість у зв'язку із невиконанням мирової угоди, у розмірі 39 942,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.09.2016 р. складає 1 072 399, 53 грн. та 898,14 грн., а всього 1 073 297,67 грн.

Зазначені обставини та правильність розрахунку представник відповідачів не заперечував.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач невірно обрав спосіб захисту цивільного права з огляду на те, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції Головного управління юстиції в м. Києві від 03.04.2015 р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 22.02.2013 р. у справі № 755/3361/13-ц за пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, а відтак на думку суду позивачеві належало звернутися додержавного виконавця з заявою про поновлення цього строку. При цьому суд не погодився з доводами позивача про неможливість виконання ухвали суду про визнання мирової угоди у зв'язку з невідповідністю її вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Такого висновку суд дійшов без урахування правової позиції, викладеною у постанові Верховного суду України від 23.09.2015 р. у справі № 6-342цс-15, відповідно до якої ухвала суду про визнання мирової угоди є виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою лише в разі, якщо ця ухвала відповідає вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Системний аналіз частин першої, четвертої, п'ятої статті 175 ЦПК України, пункту 2 частини другої статті 17, статті 18, пункту 6 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» показав, що в разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди, інша сторона угоди може звернутися до державної виконавчої служби для примусового виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, якщо ця ухвала відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», але інша сторона угоди також не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Таким чином, достатньою підставою для пред'явлення позову щодо спонукання до виконання мирової угоди є саме невиконання умов морової угоди щодо погашення наявної заборгованості за кредитним договором, з розміром якої сторони погодились укладаючи мирову угоду.

Не можна погодитися і з посиланням суду на те, що наявність відкритого виконавчого провадження № 53171674 від 21.12.2016 р. про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 066-В-п/05 від 18.10.2006 р. є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінанс Траст Груп» про спонукання відповідачів до виконання мирової угоди, оскільки зазначене виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого напису нотаріуса № 5960 від 15.12.2016 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором №066-В-п/05 від 18.10.2006 р. у розмірі 1 053 064,84 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль «Toyota», модель «Land Cruiser», 2006 року випуску, чорного кольору, VIN code НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_2

В судовому засіданні встановлено, що стягнення заборгованості за зазначеним виконавчим документом не виконано, а відтак наявність відкритого виконавчого провадження зі звернення стягнення на предмет застави не є підставою для відмови в задоволенні вимог ТОВ «Фінанс Траст Груп» про спонукання до виконання мирової угоди шляхом звернення стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором, і не є подвійним стягненням заборгованості за одним і тим же кредитним договором, оскільки звернення стягнення на предмет заставного майна не відбулося, і не призвело до задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, що може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Фінанс Траст Груп».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп»задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 р. скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконання мирової угоди, укладеної між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» ОСОБА_2, ОСОБА_3, визнаної ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/3361/13-ц від 22 лютого 2013 р., шляхом примусового стягнення солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, гуртожиток заборгованості за кредитним договором у розмірі 39 942,68 доларів США, що відповідно до курсу Національного Банку України станом на 07 вересня 2016 р. складає 1 072 399,53 грн. та 898,14 грн., а всього 1 073 297,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» судовий збір у розмірі 689,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» судовий збір у розмірі 689,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: