Справа №576/910/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Демченко О. С.
Номер провадження 22-ц/788/819/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та доповнення до апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про зобов'язання знести самовільно збудовані об'єкти і не вчиняти певні дії

та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зобов'язання припинити втручання в особисте життя позивачки та членів її сім'ї і знищення зібраної інформації такого характеру та зобов'язання закласти вікно і частину лоджії на другому поверсі житлового будинку,-

в с т а н о в и л а :

Позивач за первісним позовом ОСОБА_6 звернулась до місцевого суду із позовом, який уточнила в ході судового розгляду справи і остаточно свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка розташована за адресою АДРЕСА_1. Поруч з її земельною ділянкою розташована земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2, яка належить відповідачу ОСОБА_5 Відповідач на належній їй земельній ділянці встановила шиферний навіс, металевий щит і вольєр з будкою для собаки, які збудовані з порушенням норм БДН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», затверджених Наказом Держбуду України від 24 березня 1992 року № 37, і без відповідної технічної документації. Зазначає, що шиферний навіс виступає за межі земельної ділянки будинковолодіння ОСОБА_5 - на територію належного ОСОБА_3 будинковолодіння АДРЕСА_1. Встановлений ОСОБА_5 на суміжному між зазначеними будинковолодіннями паркані напроти лоджії (балкону) у житловому будинку ОСОБА_3 металевий каркас висотою 4 м з прикрученими до нього металевими листами затіняє лоджію на другому поверсі в будинку ОСОБА_3 і гучно ляпає при вітрі. Від побудованого у дворі ОСОБА_5 біля суміжного паркану вольєру з будкою для собаки на незначній відстані від лоджії на другому поверсі в будинку ОСОБА_3 відходять неприємні запахи, і що з наявної у дворі ОСОБА_5 клумби, яка примикає до паркану між зазначеними будинковолодінням та на яку ОСОБА_7 іноді складає гній і сніг, відбувається підтікання під фундамент у підвальне приміщення будинку ОСОБА_3

Просила ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_5 знести самовільно збудовані в будинковолодінні АДРЕСА_2 шиферний навіс, металевий щит, вольєр і будку для собаки, не складати гній і сніг на клумбу у дворі та встановити перед клумбою жолоби для стоку води.

Відповідач звернулась до місцевого суду із зустрічним позовом і просила ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_8 припинити незаконне втручання в особисте і сімейне життя ОСОБА_5 і членів її сім'ї; припинити збирання будь-якої інформації, що стосується особистого життя ОСОБА_5 і членів її сім'ї; знищити усю незаконно отриману шляхом здійснення відеозйомки інформацію, яка містить відомості про особисте і сімейне життя ОСОБА_5, а також зобов'язати ОСОБА_3 закласти звернуті на подвір'я ОСОБА_5 вікно та частину лоджії на другому поверсі житлового будинку ОСОБА_6

Обґрунтовуючи ці позовні вимоги, ОСОБА_5 посилається на те, що ОСОБА_3 з вказаних вікна і лоджії періодично знімає на відеокамеру у мобільному телефоні подвір'я ОСОБА_5, саму ОСОБА_5 та членів її родини, втручаючись таким чином в особисте і сімейне життя ОСОБА_5, а іноді виходить на лоджію у непристойному вигляді на очах у перебуваючого у дворі ОСОБА_5 малолітнього сина ОСОБА_5 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволеного частково та зобов'язано ОСОБА_3 припинити відеозйомку подвір'я в належному ОСОБА_5 будинковолодінні АДРЕСА_2 і знищити усю зібрану щодо цього відеоінформацію, яка так чи інакше стосується приватного життя ОСОБА_5 та членів її сім'ї.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_5 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач за первісним позовом, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, проігноровано висновок експерта та пояснення свідків.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4, в межах строку на апеляційне оскарження, подав доповнення до апеляційної скарги і зазначив, що відсутні будь-як порушення прав відповідача щодо втручання у її приватне життя, не надано оцінку письмовим доказам у справі, а саме актам, що складались контролюючими органами, висновку судової будівельно-технічної експертизи, а тому просив скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов ОСОБА_3, а в задоволенні зустрічного позову відмовити за його безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апелянта та її представника, які підтримали апеляційну скаргу та доповнення до неї, заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та доповнення до неї задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела, що діями відповідача ОСОБА_5, як суміжним забудовником були порушені права позивача за первісним позовом, а факт проведення відеозйомки подвір'я ОСОБА_5 всупереч її волі підтверджується як поясненнями самої ОСОБА_3 так і наданими нею фото та відео матеріалами.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, так як він є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і вимогам закону.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачає, що ОСОБА_3 є власницею домоволодіння та земельної ділянки розташованих за адресою АДРЕСА_1 і дана обставина підтверджується Свідоцтвами про право власності на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1, а.с.22, 128-130). З техпаспорту на житловий будинок вбачається, що він є двоповерховим (т.1, а.с.138-143).

Власником суміжної земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 (т.1, а.с.165, 171). На даній земельній ділянці побудований будинок з надвірними будівлями. З техпаспорту на житловий будинок вбачається, що він є одноповерховим і на земельній ділянці розташовані надвірні будівлі (т.1, а.с.167-170).

Між власниками суміжних земельних ділянок виникають суперечки з приводу користування будівлями розташованими на цих ділянках і позивач за первісним позовом ОСОБА_3 неодноразово зверталась до різних контролюючих органів зі скаргами на ОСОБА_5 вважаючи, що навіс до будівлі гаражу, а також вольєр та будка для собаки є самочинними будівлями. Крім того вважає, що землевласник суміжної ділянки складає гній та сніг на клумбу у своєму дворі, яка межує з її земельною ділянкою, внаслідок чого вона відчуває неприємні запахи, а також талий сніг затоплює підвал її будинку. На підтвердження доводів своїх скарг, позивач здійснювала фото та відео зйомку подвір'я ОСОБА_5, а також знімала її особисто та членів її родини, при цьому вголос коментуючи їх дії, і ці фото та диски з відео зйомками долучала до своїх скарг. Дані факти не спростовувала і сама позивач.

Необхідно зазначити, що кожен має право на повагу до його гідності; ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації; право особи вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію може бути обмежене, зокрема, для захисту репутації або прав інших людей (ст.ст. 28, 32, 34 Конституції України, ст.ст. 201, 270, 271, 297, 301, 302 ЦК України).

Діяльність фізичних осіб не може порушувати особисті немайнові права; фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб, який може здійснюватися способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення; обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою; негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного; згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається лише якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру, знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом (ст. 273 ч. 3, ст. 275, ст. 277 ч. 3, ст. 301 ч. 4, ст. 307 ч.ч. 1, 3 ЦК України).

Забороняється збирання відомостей про особу без її попередньої згоди, за винятком випадків, передбачених законом; порушення законодавства про інформацію тягне за собою, зокрема, цивільно-правову відповідальність, в т.ч. у вигляді відшкодування моральної шкоди (ст.ст. 23, 47, 48, 49 Закону України «Про інформацію»).

Конституційний Суд України у рішенні від 30 жовтня 1997 року № 5-зп у справі № 18/203-97 щодо офіційного тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України «Про інформацію» та статті 12 Закону України «Про прокуратуру» розтлумачив, що до конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров'я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані). Цей перелік не є вичерпним.

З урахуванням всього вищезазначеного та аналізуючи зміст правових актів колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про необхідність часткового задоволення зустрічного позову, оскільки позивач за зустрічним позовом, перебуваючи сама та з членами своєї родини на території своєї земельної ділянки мала право на захист свого особистого та сімейного життя від втручання у нього сторонніх осіб. Також вона не надавала право на проведення фото та відео зйомки себе особисто та членів своєї родини.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги та доповнення до неї і щодо відмови в задоволенні первісного позову, оскільки згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Звертаючись з первісним позовом до суду, позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що прибудований на земельній ділянці відповідача навіс, вольєр для собаки та будка, а також встановлений металевий каркас з прикрученими до нього металевими листами є самочинними будівлями, а тому підлягають зносу.

Вподальшому позивач звернулась із заявою про зміну позовних вимог і просила ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача не складати гній та сніг на клумбі та встановити перед клумбою жолоби для стоку води, оскільки вважала, що талий сніг підтоплює підвал її будинку.

В той же час, колегія суддів вважає, що позивач не надала суду переконливих доказів на підтвердження того, що навіс, вольєр для собаки та будка, а також встановлений металевий каркас з прикрученими до нього металевими листами є самочинними будівлями, а відповідач складує сніг на клумбі поряд з парканом і що саме внаслідок цього підтоплюється підвал її будинку.

Так з актів перевірок комісій від 23.01.2015 року, від 24.02.2015 року, 05.03.2015 року які були створені за скаргами позивача вбачається, що працівниками контролюючих органів неодноразово здійснювався огляд домоволодінь сторін у справі і було встановлено, що розташування вольєру для собаки ОСОБА_5 правилам «Благоустрою населених пунктів на території Глухівської міської ради» та «Правилам тримання собак і котів в населених пунктах» не суперечить, гній та сніг на клумбі не складується, над проходом між господарською будівлею та парканом ОСОБА_5 виконане накриття з азбестобетонних листів по дерев'яним брускам з нахилом в бік її огороду. Злив опадів з накриття влаштований на земельну ділянку гр. ОСОБА_5. Під накриттям виконане замощення фігурною плиткою, вздовж паркану під накриттям влаштований лоток для водовідведення талих та дощових вод з подвір'я гр. ОСОБА_5 в бік її городу. Природний нахил території двору ОСОБА_5 забезпечує безперешкодне та достатнє водовідведення з її двору на город. Також комісіями було встановлено, що на нижній частині фундаментного блоку підвалу будинку АДРЕСА_1 виявлена зволожена пляма, але слідів протікання води через стіни в приміщення підвалу не виявлено (т.1, а.с.9, 12, 66).

Також з матеріалів справи вбачається та дана обставина підтверджується поясненнями сторін, що відповідачем ОСОБА_5 встановлено металевий щит на паркані, який, на думку відповідача за первісним позовом виконує виключно захисну функцію - захищає подвір'я ОСОБА_5 від відеозйомок ОСОБА_3 з лоджії і вікна на другому поверсі житлового будинку ОСОБА_3

В той же час, колегія суддів вважає, що позивач за первісним позовом не надала переконливих доказів на підтвердження того, що встановлений ОСОБА_5 захисний металевий щит чинить їй перешкоди у користуванні належним їй домоволодінням, оскільки, місцевий суд обґрунтовано зазначив, що даний щит розташований значно вище огорожі і тому не може негативно впливати на нормативну інсоляцію.

Обґрунтовано місцевий суд дав критичну оцінку висновку судової

будівельно-технічної експертизи і показанням в суді експерта ОСОБА_10, так як відсутні достатні підстави вважати, що наявність на огорожі між будинковолодіннями ОСОБА_3 і ОСОБА_5 по довжені прибудованого до гаражу на подвір'ї ОСОБА_5 шиферного навісу завищення огорожі металевими листами може не забезпечувати нормативної інсоляції і цим порушувати права ОСОБА_3 як суміжного забудовника, оскільки біля цієї частини огорожі на земельній ділянці будинковолодіння ОСОБА_3 взагалі відсутні будь-які будівлі і ця дільниця огорожі проходить повз город ОСОБА_3

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни постановленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та доповнення до апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -