РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/733/17

16 травня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючої-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Госедло Л.І.

за участю позивача: ОСОБА_2

представника служби у справах

дітей Надвірнянської РДА: Струк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації, як представник органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

30.03.2017 р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Надвірнянської РДА, як представник органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивує тим, що з 17.09.2010 р. по 24.12.2013 р.вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 У шлюбі народився син ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2013 р. їх шлюб розірваний, неповнолітню дитину залишено проживати з нею. Рішення вступило в законну силу 24.12.2013 р.

Відповідач протягом останніх трьох років ухиляється від виконання батьківських обов»язків по вихованню сина, не спілкувається з ним, не цікавиться його здоров'ям та розвитком, матеріально не допомагає, не вживає заходів щодо забезпечення достатнього рівня життя дитини, не відвідує дитячого садок та не бачиться з сином. .

Надвірнянська районна державна адміністрація, як орган опіку та піклування, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 10.05.2017 р. дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об'ємі з підстав зазначених у позовній заяві. Просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник третьої особи - служби у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації, як органу опіки і піклування в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 та пояснила суду, що Надвірнянська районна державна адміністрація, як орган опіку та піклування враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 10.05.2017р. дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач в судове засідання не з»явився, однак від нього поступила заява в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнає.

Суд вислухавши поясненнясторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, представлені сторонами і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог, прийшов до наступного висновку:

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину та піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч .2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 157 СК України той з батьків, що проживає окремо зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.4).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2013 р. шлюб між сторонами розірваний, неповнолітню дитину залишено проживати з матір»ю. Рішення вступило в законну силу 24.12.2013 р.

Згідно акту обстеження матеріально- побутових умов проживання ОСОБА_2 від 23.03.2017 р. за № 595, складеного депутатом Надвірнянської міської ради, ОСОБА_2 виховує сина сама. Батько дитини після розлучення участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає в повній мірі, з дитиною не спілкується більше року (а.с. 9).

Згідно довідки, виданої Надвірнянським дошкільним навчальним закладом ясла-садок» Квітка-Карпат» від 29.03.2017 р. № 45 вбачається, що за час перебування дитини з 01.08.2014 р. в дитячому садку ніхто ніколи не бачив його батька ОСОБА_4, він не приводив, не забирав, не приходив на святкові ранки, не дзвонив і не цікавився життям сина (а.с. 10).

Надвірнянська районна державна адміністрація, як орган опікиу та піклування враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 10.05.2017 р. дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29).

Як вбачається з тверджень позивача, жодних перешкод відповідачу у виконанні батьківських обов'язків не чинилося. Отже відповідач без поважних причин не виконує своїх батьківських обов'язків щодо свого неповнолітнього сина та ухиляється від їх виконання.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, пояснивши суду, що проживають по сусідстві з позивачем та ствердили, що після розлучення батько дитини не приходить до сина, не спілкується з ним, не дбає про його фізичний та духовний розвиток.

Крім того, згідно наявної заяви відповідача ОСОБА_4 від 09.04.2017 р., останній визнав позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14.

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню неповнолітньої дитини, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, підготовку до самостійного життя, не спілкується з нею, родинний зв'язок між батьком і дитиною втрачений.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав при вирішенні спорів про позбавлення батьківських прав суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання.

Враховуючи положення п. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За таких встановлених судом фактичних обставин, суд вважає заявлені вимоги про позбавлення батьківських прав - обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене та інтереси неповнолітньої дитини, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 166, 165, 167, 171, 180-183 СК України, постановою № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 10, 11, 19, 88, 212, 213-214, 215, 218 ЦПК України, суд.-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації, як представник органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовільнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_1, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Надвірна, Івано-Франківської області, актовий запис про народження № 90 від 18.04.2011 р., складений відділом ДРАЦС Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 640 грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги,

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 19.05.2017 року