Справа № 591/1437/17
Провадження № 2-п/591/55/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді Бурда Б.В.

при секретарі - Сітало Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву представника Міністерства оборони України про перегляд заочного рішення від 15 червня 2017 року у справі № 591/1437/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МО України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він у період часу з 13.01.1980 року по 26.12.1981 року проходив військову службу в Демократичній Республіці Афганістан в складі діючої армії в період бойових дій. При виконанні службового обовязку в ДРА отримав струс головного мозку середньої ступені тяжкості ЗЧМТ (контузія головного мозку), осколкові поранення мяких тканей шиї та лоба, що в подальшому призвело до розвитку стійких залишкових явищ ЧМТ (1981 р.) , контузії головного мозку у вигляді посттравматичної енцефалопатії ІІ-ІІІ ст. ІХС. Стабільна стенокардія напруги. Дифузний кардіосклероз. СН І ст..ФК ІІ. Вторинна артеріальна гіпертензія ІІ ст.., ІІ ступеня, ризик дуже високий. Цукровий діабет, ІІ тип. Згідно довідки до акта огляду МСЕК йому була встановлена 2 група інвалідності. Зазначав, що у зв'язку з травмою, отриманою під час захисту Вітчизни, порушено його нормальний стан, він позбавлений можливості реалізовувати свої нормальні життєві функції, звички та бажання. Постійно виникає головна біль при фізичному навантаженні, запаморочення, похитування при ході, значне погіршення пам'яті, зниження слуху, працездатності, дратівливість, порушення сну, загальна різка слабкість. Він не має можливості зараз працювати, оскільки пересуватися на велику відстань без сторонньої допомоги не може Це поставило його у незручне становище, оскільки він не може матеріально забезпечувати свою родину на тому ж рівні, який був в той час, коли працював. Зазначав, що його заробітна плата була основним засобом існування його родини, а на теперішню пенсію забезпечити б самим необхідним себе, своїх дітей та дружину є просто неможливим. Це додає багато неприємних відчуттів. Вказує, що він не може вести повноцінний образ життя, постійно відчуває психологічний дискомфорт, виражений у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Усі ці фактори викликають негативні емоції й переживання. Порушено нормальні життєві зв'язки, доводиться докладати додаткових зусиль для організації життя. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму 218 800,00 грн., він виходить із тривалості й глибини своїх душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок травми, а також з фізичного та значного погіршення стану здоров'я, оскільки ушкодження здоров'я зазнав, проходячи військову службу та отримання травми та чисельних хвороб, які турбують і по сьогоднішній день, роблячи життя нестерпним, безбарвним та пригніченим. Після чисельних лікувань стан здоров'я не покращився. Тому просив стягнути з з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 218 800,00 грн., яка була завдана в результаті ушкодження здоров'я при виконанні обов'язків військової служби.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 червня 2017 року позовні вимоги були задоволені частково та стягнути з МО України на користь позивача 80 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, а на користь держави 640 грн. судового збору.

24 липня 2017 року представник відповідача подав до суду заяву про перегляд заочного рішення. Свої вимоги мотивує тим, що МО України є неналежним відповідачем, а ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на позивача не розповсюджується в даному випадку; ними не допускалося жодної протиправної діяльності, які ба стали підставою для покладення на них обовязку відшкодувати шкоду. Представник відповідача не прибув у судове засідання з поважних причин та подав клопотання про розгляд справи у відсутність відповідача. Зазначив, що вчасно заяву про перегляд заочного рішення не було подано, оскільки відповідач оскаржив рішення в загальному апеляційному порядку.

В судове засідання представник МО України не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

ОСОБА_2 заперечив клопотання представника відповідача та зазначив, що рішення суду прийняте в рамках закону та відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідачем з поважних причин пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відповідач, отримавши копію рішення, помилково оскаржив рішення суду в апеляційному порядку, а тому клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач отримав позов з додатками та був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, але його представник до суду повторно не прибув.

Відповідач після отримання позову надав письмові заперечення проти нього в якому зазначив усі ті самі обставини, на які він послався й в обгрунтовання заяви про перегляд заочного рішення.

Суд вважає, що відповідач будучі обізнаним про наявність судового спору та отримавши копію позовної заяви та судовий виклик до суду не зявився. Відповідач надав суду свої письмові заперечення, якій були враховані судом при постановленні судового рішення.

В заяві про скасування заочного рішення чи доданих до заяви додатках відповідачем не надано ніяких доказів, які б ставили зазначені висновки суду під сумнів чи вказували на нові обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Посилання представника відповідача на те, що ним було подане клопотання про розгляд справи без його участі, а тому суд безпідставно постановив заочне рішення не може бути взяте до уваги, оскільки заочне рішення може бути скасованим судом першої інстанції за наслідками його перегляду в порядку визначеному ч. 1 ст. 232 ЦПК України виключно у випадках коли відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, підстав для скасування заочного рішення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209-210, 224, 231-232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву представника Міністерства оборони України про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Згідно ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя