Справа № 185/6080/17
Провадження № 2/185/3367/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2017 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,
В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 18 квітня 2016 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір позики, відповідно до якого останній взяв у неї грошові кошти в розмірі 1320,00 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобовязався повернути 03.05.2016 року. Крім того, договором передбачено сплата позичальником процентів за користування позикою у розмірі 10% в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку.
Виконання позичальником зобовязань за договором позики забезпечується договором поруки від 18.04.2016 року, який був укладений позивачем та ОСОБА_4, згідно з яким поручитель поручився перед позивачем за виконання позичальником зобовязань за договором позики від 18.04.2016 року.
Позичальник зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом.
У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про причину неявки суду не повідомили.
Суд, з урахуванням думки позивача, ухвалив: розглянути справу без участі відповідача, заочно.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.
Так, в судовому засіданні було встановлено, що 18 квітня 2017 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого останній взяв у позивача грошові кошти в розмірі 1320,00 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобовязався повернути 03.05.2017 року). (а.с. 4).
Пунктом 4.1 договору передбачено, що позичальник зобовязаний повернути грошові кошти 03 травня 2017 року в сумі 1320 (одна тисяча чотириста сорок) грн. 00 коп. (а.с. 4).
Крім того, згідно із п. 4.2. договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі, позичальник сплачує проценти у розмірі 10% за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Відповідно до копії розписки ОСОБА_5 від 18.04.2017 року ним отримано від ОСОБА_2 гроші в розмірі 1320 грн., 00 коп., які він зобовязався повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 03 травня 2017 року (а.с. 5).
Виконання позичальником зобовязань за договором позики забезпечується договором поруки від 18.04.2017 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно з яким поручитель поручився перед позикодавцем за виконання позичальником зобовязань за договором позики від 18.04.2017 року (а.с. 10).
Позичальник неналежним чином виконав умови договору.
Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Крім того, у звязку з неповерненням грошей у строки, передбачені п. 4.1 договору, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування позикою в розмірі, передбаченому п. 4.2 договору, а саме 10% в день від суми простроченої заборгованості які нараховуються до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
заборгованість за тілом позики: 1320,00грн.;
Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач у повному обсязі виконала свої зобовязання, натомість боржник порушив умови договору, в наслідок чого позивач не може повернути кошти, які були надані позичальнику згідно договору позики.
Таким чином, сума заборгованості по договорами позики, заявлена в позові підлягає стягненню з відповідачів частково, так як розрахунок заборгованості в позові зроблений позивачем за невірний період, а саме з 04.05.2016 року, тоді як договір та розписка були укладені та підписані 18.04.2017 року, строк виконання, зазначений в договорі - 03.05.2017 року.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,131,137,212,224,225 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 320 (триста двадцять) грн. з кожного окремо.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Зінченко