Справа № 204/7280/16-ц
Провадження № 2/204/304/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради про визнання в порядку спадкування за законом права забудовника, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, яку згодом уточнив та остаточно просив суд, ухвалити рішення, яким просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 24 вересня 2009 року, права та обовязки забудовника щодо житлового будинку, розташованого по вул. Василя Сидоренка, буд. 48 у м. Дніпрі, який складається з житлового будинку літ. А-1, площею 76,1 кв.м., літньої кухні літ. Б, площею 11,5 кв.м., сараю літ. Г, площею 9,3 кв.м., гаражу літ. Д, площею 23,4 кв.м., душу літ. Е, площею 1,4 кв.м., уборної літ. Ж, площею 1,4 кв.м., огорожі, споруд № 1-6 та мостіння № І. В обґрунтування позову зазначає, що 24 вересня 2009 року батько позивача помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої окрім іншого входив житловий будинок № 48 по вул. В.Сидоренко у м. Дніпрі. Спадкоємцями першої черги по закону на відкриту спадщину після смерті ОСОБА_4 були його дружина ОСОБА_5 та його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_6 20 травня 2010 року померла ОСОБА_5, при цьому до дня своєї смерті вона так і не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 Вона не оформлювала та не зареєструвала право власності на спадкове майно. ОСОБА_6 також не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2012 року, їй було призначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_4, але вона не скористалася наданим їй часом і не подала заяви про прийняття спадщини, а тому втратила право на спадкування після їхнього батька. Спірний будинок було побудовано у 1963 році, тобто до укладення шлюбу із ОСОБА_5 Оскільки, він на день смерті батька проживав разом із ним, але був зареєстрований за іншою адресою в 2011 році був змушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, та рішенням суду його заява була задоволена. За його заявою про прийняття спадщини Третьою нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 312/2013. На цей час він є єдиним спадкоємцем після його батька. Тому, відповідно до вимог законодавства, у встановлений строк звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом. Але нотаріус у видачі свідоцтва відмовив, так як на будинок відсутні правовстановлюючі документи. Так як у період часу з березня 1959 року по березень 1963 року його батько на земельній ділянці, площею 400 кв.м., відведеною для будівництва, рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради № 379 від 01.04.1958 року побудував житловий будинок з господарськими спорудами. Після закінчення будівництва його батько не звернувся до ОСОБА_7 ЮТІ задля здійснення реєстрації будинків з обслуговуючими їх будівлями, так як вважав, що право власності на будинок і так вже належить йому. На цей час житловий будинок готовий на 100%, будівля внесена до плану земельної ділянки, але з відміткою про необхідність введення в експлуатацію. 10 жовтня 2016 року він звернувся до ОСОБА_7 міської ради із заявою про надання йому довідки про належність житлового будинку спадкодавцеві, проте ДМР відмовило йому в наданні такої довідки мотивуючи свою відмову відсутністю норми, яка б регулювала порядок надання таких довідок. Враховуючи, що позивач через наявність зазначених проблем, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Дніпровської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала у повному обсязі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження II-ЯК № 0086577 від 19 вересня 1965 року Будинком щастя Ленінського району м. Дніпропетровська.

24 вересня 2009 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 364224, виданого Відділом реєстрації смерті ОСОБА_7 міського управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок № 48 по вул. Василя Сидоренка (Вахрушева) у м. Дніпрі. Заповіту на випадок своєї смерті спадкодавець не залишив.

Згідно технічного паспорту на індивідуальний будинок № 48 по вулиці Вахрушева у м. Дніпро від 04 лютого 2005 року, домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А-1, площею 76,1 кв.м., літньої кухні літ. Б, площею 11,5 кв.м., сараю літ. Г, площею 9,3 кв.м., гаражу літ. Д, площею 23,4 кв.м., душу літ. Е, площею 1,4 кв.м., уборної літ. Ж, площею 1,4 кв.м., огорожі, споруд № 1-6 та мостіння № І.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, встановлено факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_4 в житловому будинку № 48 по вул. Вахрушева в м. Дніпро починаючи з січня 2005 року і по день його смерті 24 вересня 2009 року.

Відповідно до довідки державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори № 1183/02-14 від 23 травня 2016 року, за заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини за законом, після померлого 24 вересня 2009 року ОСОБА_4, 15 травня 2013 року відкрито спадкову справу № 312/2013.

ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, проте відповіддю Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Вахрушева, буд. 48.

У судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 мав законні підстави для користування земельною ділянкою та будівництва житлового будинку, оскільки на підставі рішення виконкому Красногвардійської районної ради депутатів трудящихся № 379 від 01 квітня 1958 року, ОСОБА_4 було відведено земельну ділянку для побудови індивідуального житлового будинку на вулиці Вахрушева, 32-а у м. Дніпропетровську. Земельну ділянку для будівництва житлового будинку ОСОБА_4 отримав у 1958 році. Строк користування земельною ділянкою було зазначено як безстроковий.

Відповідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

Право користування земельною ділянкою, наданою для забудови, згідно ч.2 ст. 413 ЦК України, може передаватися землекористувачем у порядку спадкування.

Отже, якщо об'єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; - право завершити будівництвом об'єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); - право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об'єкт; - право одержати на своє ім'я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України, передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, можливо зробити висновок, що якщо обєкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обовязки, одне з яких право користування земельною ділянкою.

Оскільки, позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання за ним прав і обов`язків забудовника житлового будинку та господарських будівель, в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може, то суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_3 права і обов`язки забудовника житлового будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Василя Сидоренка (раніше вул. Вахрушева), буд. 48, в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 57-60, 209, 212-215, ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1222 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 міської ради в особі виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради про визнання в порядку спадкування за законом права забудовника задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_8, померлого 24 вересня 2009 року, права та обовязки забудовника щодо житлового будинку, розташованого по вул. Василя Сидоренка (раніше вул. Вахрушева), буд. 48 у м. Дніпро, який складається з: житлового будинку літ. А-1, площею 76,1 кв.м., літньої кухні літ. Б, площею 11,5 кв.м., сараю літ. Г, площею 9,3 кв.м., гаражу літ. Д, площею 23,4 кв.м., душу літ. Е, площею 1,4 кв.м., уборної літ. Ж, площею 1,4 кв.м., огорожі, споруд № 1-6 та мостіння № І, з правом отримання на його імя документів, що підтверджують право власності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська