Ухвала

іменем україни

13 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, треті особи: Ірпінський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області, служба у справах дітей виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2016 року, додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ УкрСиббанк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 серпня 2003 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ УкрСиббанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 27-NL/08-2003C, за яким останній отримав кредит у розмірі 70 000 доларів США зі сплатою 8 % річних строком на 10 років.

У подальшому 26 листопада 2004 року, 1 грудня 2004 року, 18 квітня 2007 року, 12 червня 2007 року та 21 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_4 були укладені додаткові угоди до кредитного договору, згідно з якими було збільшено ліміт кредитування, змінено розмір процентної ставки за кредитом, замінено реєстраційний номер кредитного договору в обліковій системі банку, змінено строк дії кредитного договору до 29 серпня 2024 року та встановлено новий графік погашення кредиту.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 червня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, за яким останній передав банку в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 368,70 кв. м, що розташований по АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована за цією ж адресою, що належать йому на праві власності.

21 серпня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким останньому відкрито кредитну лінію на суму 350 000 доларів США на строк до 21 серпня 2028 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки від 15 лютого 2008 року, за яким останній передав банку в іпотеку вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 368,70 кв. м, що розташований по АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована за цією ж адресою.

26 грудня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким останній отримав кредит у розмірі 125 000 доларів США. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав в іпотеку банку житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_3, земельну ділянку площею 0,25 га та земельну ділянку площею 0,0194 га, які розташовані за цією ж адресою, що належать ОСОБА_4 на праві власності.

Також 19 травня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 51 300 доларів США. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 7 березня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 57 кв. м, яка належить йому на праві власності.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 вересня 2013 року, задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто на його користь з ОСОБА_4 заборгованість за кредитними договорами: від 29 серпня 2003 року, 19 травня, 26 грудня 2006 року та від 21 серпня 2007 року, на загальну суму 499 133,55 доларів США. Дане рішення суду відповідачем не виконано.

Вказаним рішенням суду встановлено, що заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором від 29 серпня 2003 року станом на 1 серпня 2012 року становить 59 003,83 доларів США та 2 480 грн 29 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 55 347,64 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3 656,19 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 944 грн 21 коп. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 1 536 грн 08 коп. Заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором від 12 червня 2007 року станом на 1 серпня 2012 року становить 296 167,39 доларів США та 6 357 грн 56 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 277 777,72 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 18 389,67 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 2 377 грн 13 коп. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 3 980 грн 43 коп.

Позивач зазначав, що 19 червня 2012 року на адресу відповідача було направлено вимогу про виконання порушеного грошового зобов'язання протягом 30 календарних днів та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, яку 30 червня 2012 року було отримано вітчимом ОСОБА_4 Однак вказана вимога відповідачем не виконана.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ПАТ «УкрСиббанк» просило у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 27-NL/08-2003C (№ 0) від 29 серпня 2003 року у розмірі 59 003,83 доларів США та 2 480 грн 29 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 55 347,64 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3 656,19 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 944 грн 21 коп. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 1 536 грн 08 коп., а також за кредитним договором № 0 від 21 серпня 2007 року у розмірі 296 167,39 доларів США та 6 357 грн 56 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 277 777,72 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 18 389,67 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 2 377 грн 13 коп. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 3 980 грн 43 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 56775 від 12 червня 2007 року та договором іпотеки № 56776 від 15 лютого 2008 року: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 368,70 кв. м, що розташований по АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за цією ж адресою, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною у розмірі 3 857 619 грн 25 коп. Також позивач просив виселити відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 та зняти їх з реєстрації місця проживання у вказаному будинку.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2016 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 19 лютого 2016 року про виправлення описки, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 серпня 2003 року № 27-NL/08-2003С (№ 0) та кредитним договором від 21 серпня 2007 року № 0 звернуто стягнення на предмети іпотеки: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 368,70 кв. м, що розташований по АДРЕСА_4 та земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за цією ж адресою, що належать на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною 3 857 619 грн 25 коп. Виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із житлового будинку АДРЕСА_4 та знято їх з реєстраційного обліку за цією адресою. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 березня 2016 року у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 серпня 2003 року № 27-NL/08-2003С (№0) у розмірі 59 003,83 доларів США та 2 480 грн 29 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 55 347,64 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3 656,19 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 944 грн 21 коп. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 1 536 грн 08 коп. та за кредитним договором від 21 серпня 2007 року № 0 у розмірі 296 167,39 доларів США та 6 357 грн 56 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 277 777,72 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 18 389,67 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 2 377 грн 13 коп. та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 3 980 грн 43 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 368,70 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_4 та земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва жилого будинку і господарських споруд, яка знаходиться за цією ж адресою, що належать на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 3 857 619 грн 25 коп. Виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_4 та знято їх з реєстрації місця проживання у вказаному будинку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2016 року заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2016 року та додаткове рішення цього ж суду від 21 березня 2016 року в частині встановлення початкової ціни реалізації предмета іпотеки змінено, встановлено початкову ціну реалізації предмета іпотеки у розмірі 3 791 700 грн 00 коп. В іншій частині заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2016 року та додаткове рішення цього суду від 21 березня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і ухвалити нове рішення в частині виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а в частині звернення стягнення на предмет іпотеки направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором від 29 серпня 2003 року та кредитним договором від 21 серпня 2007 року належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, а банк згідно із Законом України «Про іпотеку» і умовами договорів іпотеки має право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Крім того, апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині встановлення початкової ціни предмету іпотеки обґрунтовано взяв до уваги звіт суб'єкта оціночної діяльності - приватного підприємства «Центр незалежної оцінки та експертизи» про незалежну оцінку майна № 68, відповідно до якого станом на 26 вересня 2016 року ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 368,70 кв. м та земельної ділянки площею 0,1000 га, які знаходяться по вул. АДРЕСА_4 становить 3 791 700 грн.

Такий висновок судів відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 9 вересня 2015 року у справі № 6-455цс15 та від 8 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16.

З урахуванням цього наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення та додаткове рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2016 року та додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 березня 2016 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко

Колегія суддів: