Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/587/17
№ провадження 2-о/624/19/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Кегичівка 12 грудня 2017 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді Куст Н.М., за участю секретаря Проскурні Л.М., прокурора Костогризова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, справу за заявою керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор просить визнати спадщину, яка залишилась від померлої ОСОБА_1, яка складається із права на земельну частку (пай) площею 5,13 умовних кадастрових гектарів посвідченого сертифікатом, який видавався по ВАТ «Насінневе» НОМЕР_1, зареєстрованого за №20 від 08 серпня 2002 року, відумерлою.

Згідно із заявою, прокурором встановлено, що на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району знаходиться майно, яке залишилось без власника та не передане до комунальної власності територіальної громади.

З'ясовано, що згідно актового запису про смерть від 19 вересня 2007 року № 49 та витягу ДРАЦС про смерть ОСОБА_1, остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Місцем смерті ОСОБА_1 є смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області. Відповідно до інформації відділу у Кегичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 12 червня 2017 року № 175/113-17 громадянка ОСОБА_1 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 5,13 га НОМЕР_1 зареєстрований за № 20 від 08 серпня 2002 року. Вказане підтверджується записами у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються по ВАТ « Насінневе».

Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався.

У день смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, яка складається із права на вищевказану земельну частку (пай).

Згідно довідки зі спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 48023325 від 09 червня 2017 року ОСОБА_1 заповіти не складались.

Згідно довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48023352 від 09 червня 2017 року спадкова справа стосовно спадщини ОСОБА_1 не відкривалась та свідоцтво про право на спадщину не видавались.

Відповідно до довідки Слобожанської селищної ради від 09 червня 2017 року № 02-24/600, на день смерті ОСОБА_1 проживала із своїм сином - ОСОБА_2

Відповідно до вироку Кегичівського районного суду Харківської області від 29 січня 2008 року у справі № 1-14/08 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілої.

Вказаним вироком, який набрав законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 умисно наніс своїй матері ОСОБА_1 тяжкі тілесні ушкодження внаслідок яких остання померла.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 61 ЦПК України вказаний вирок має преюдиційне значення для суду та встановлені ним обставини не потребують доказування.

Таким чином, ОСОБА_2, в силу положень ч. 2 ст. 1224 ЦК України не має права на спадкування, оскільки умисно позбавив життя свого спадкодавця - ОСОБА_1

За таких обставин, спадщину ОСОБА_1 не прийнято ні на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України (проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), ні шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори в порядку ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Кегичівському районі Харківської області від 06 вересня 2016 року № 8-20.22-0.3-1588/2-16, середня грошова оцінка 1 гектара ріллі по Слобожанській селищній раді Кегичівського району Харківської області, згідно матеріалів грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення по господарствах району, розроблених Харківським філіалом інституту землеустрою УААН в цінах 1995 року, становить 4203,38 грн., а з урахуванням коефіцієнту індексації станом на 01 січня 2016 року - 35399,92 грн.

Таким чином, вартість земельної частки (паю), яка належить ОСОБА_1 загальною площею 5,13 в умовних кадастрових гектарах на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області становить 181601,59 грн. станом на 01 січня 2016 року.

На підставі ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за місцем його місцезнаходження.

Держава зацікавлена у ефективному та раціональному використанні землі, для чого створюються відповідні умови набуття права власності на земельні ділянки.

Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.10 зазначеного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами як безпосередньо, так і через сільські ради, що передбачено ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом. Статтею 45 Цивільно-процесуального кодексу України визначено, що з метою представництва інтересів громадянина і держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами (заявами).

Згідно із положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі №1-1/99 встановлено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств і організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Обґрунтовуючи наявність у даному випадку державного інтересу прокурор зазначає, що відповідно до ст. 5 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад, сіл, їх об'єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах).

Згідно із п. 23 ст. 2 БК України, доходи бюджету складають - податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, плату за надання адміністративних послуг, власні надходження бюджетних установ).

Статтею 4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Згідно із положеннями ст. 21 Закону України «Про оренду землі» за користування земельною ділянкою орендар вносить орендодавцеві орендну плату, розмір, форма і строки внесення якою встановлюється за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 4 ст. 69 БК України до доходів загального фонду місцевих бюджетів, що не враховується при визначені обсягу міжбюджетних трансфертів належить плата за землю, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Так, територіальна громада в особі Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області має право на прийняття вказаної земельної частки (паю) у комунальну власність територіальної громади. Однак, унаслідок невиконання нею свого обов'язку щодо подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою, земельна частка (пай) площею 5,13 умовних кадастрових гектарів на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області, не перейшла у власність територіальної громади, в свою чергу місцевий бюджет недоотримає кошти за її використання, що є порушенням інтересів держави. У зв'язку з цим спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1 необхідно визнати відумерлою.

Представник Слобожанської селищної ради у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву прокурора визнає.

Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у судове засідання також не з'явився, надав клопотання, яким повідомляє, що ним отримана повістка у це судове засідання, але при цьому копії позовної заяви прокурора з додатками до управління не надходило.

В зв'язку з тим, що надати обґрунтовану правову позицію стосовно позовних вимог прокурора через неотримання зазначених документів не вбачається можливим, представник заінтересованої особи просить перенести розгляд справи та надіслати на адресу управління позовну заяву прокурора та додатки до неї.

Прокурор проти перенесення розгляду справи заперечив, вважає це затягуванням строку її розгляду, свою заяву підтримав, просив її розглянути та задовольнити в цьому судовому засіданні.

Розглянувши клопотання представника заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що матеріали справи містять копію супроводжувального листа про направлення заінтересованій особі копії ухвали від 19 жовтня 2017 року про заміну сторони провадження та копії заяви прокурора з додатками до неї та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 587/17 від 19 жовтня 2017 року з відміткою про отримання Головним управління Держгеокадастру у Харківській області зазначених документів 23 жовтня 2017 року.

Крім того, з листів Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 18 жовтня 2017 року №9-20-14.2-14885/0/19-17 та від 26 жовтня 2017 року №9-20-14.2-15168/0/19-17, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що заінтересована особа була обізнана про те, що у провадженні Кегичівського районного суду перебуває справа №624/587/17 за позовом прокурора про визнання спадщини відумерлою, та що на адресу управління надійшли копія заяви прокурора з додатками та ухвала суду від 19 жовтня 2017 року про заміну сторони у справі.

За таких обставин, суд, керуючись ч. 1 ст. 277 ЦПК України, відповідно до якої, справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов'язковою участю заявника та з обов'язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб, визнав можливим розгляд заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою без участі представника заінтересованої особи, яку було повідомлено про дату, час і місце судового розгляду справи.

У судовому засіданні досліджені копії: актового запису №49 від 19 вересня 2007 року про смерть ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1; копія витягу ДРАЦС про смерть щодо актового запису про смерть ОСОБА_1; копія вироку Кегичівського районного суду від 29 січня 2008 року, яким ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі за нанесення своїй матері ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть; копії Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 09 червня 2017 року про відсутність інформації щодо ОСОБА_1; копія листа відділу Держземагенства у Кегичівському районі Харківської області від 06 вересня 2016 року №8-20.22-0.3-1588/2-16 про середню нормативну грошову оцінку 1 га землі ріллі в розрізі сільських селищних рад Кегичівського району Харківської області; копія листа відділу у Кегичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 12 червня 2017 року №175/113-17 про те, що згідно записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Кегичівською районною державною адміністрацією по ВАТ «Насінневе», громадянці ОСОБА_1 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, зареєстрований за №20 від 08 серпня 2002 року, розміром 5,13 умовних кадастрових гектарів; копія книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), де під №20 внесено дані про ОСОБА_1, як власника земельної частки (паю), площею 5,13 умовних кадастрових гектарів; копія довідки Слобожанської селищної ради від 09 червня 2017 року №02-24/600 про те, що ОСОБА_1 на день смерті 19 вересня 2007 року проживала в с. Козацькому (Комунарське) із сином - ОСОБА_2, 1970 р. н. Заповіт у Слобожанській селищній раді не посвідчувався; повідомлення керівника Первомайської місцевої прокуратури Слобожанській селищній раді Кегичівського району Харківської області від 14 вересня 2017 року №03-03/2817/17 про намір пред'явити заяву в порядку окремого провадження в інтересах держави в особі Слобожанської селищної ради; заява ОСОБА_2 від 25 жовтня 2017 року про те, що він відмовляється від оформлення спадщини своєї матері.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Правовідносини у справі регулюються ст. 1277 ЦК України, главою 9 ЦПК України, право на звернення до суду прокурора в інтересах територіальної громади визначене ч. 2 ст. 45 ЦПК України.

Заяву подано з дотриманням строку, встановленого ст. 276 ЦПК України, справа підсудна Кегичівському районному суду, за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини, і підлягає розгляду у порядку ст. 277 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою, і вона переходить у власність місцевої територіальної громади.

Відповідно до ст. 277 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Судом встановлено, що спадкоємців за законом та за заповітом після померлої ОСОБА_1 немає, з дня відкриття спадщини пройшло більше одного року, в зв'язку з чим, спадщина може бути визнана відумерлою та передана у власність територіальній громаді за місцем знаходження нерухомого майна.

Судові витрати при розгляді даної справи не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 215, 234, 274-278 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину, яка залишилась від померлої ОСОБА_1, яка складається із права на земельну частку (пай) площею 5,13 умовних кадастрових гектарів посвідченого сертифікатом, який видавався по ВАТ «Насінневе» НОМЕР_1, зареєстрованого за №20 від 08 серпня 2002 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області, через цей районний суд, протягом 10 днів з дня отримання його копії, і набирає законної сили: при відсутності скарги-після закінчення цього строку, у разі її подання - після розгляду судом апеляційної інстанції.

Суддя Н.М. Куст