Справа № 754/5772/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журавської О.В.

за участю секретаря - Лісовської А.О.

розглянувши подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Черуха О.М. вніс до суду подання про примусове проникнення до житла для проведення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника. Подання обґрунтовує тим, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, згідно довідки Ф-3 «Центр комунального сервісу» ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Перевірити майновий стан не виявляється можливим, оскільки 29.12.2016 року до вищезгаданої квартири державного виконавця відмовилися допускати, а 14.03.2017 року за виходом державного виконавця двері ніхто не відчиняв, про що складений акт. Крім того, 15.03.2016 року до ВДВС з'явився боржник та надав пояснення з приводу не виконання рішення суду, про що складено акт. У зв'язку з вищевикладеним рішення суду тривалий час неможливо виконати.

В судове засідання по розгляду подання сторони не з'явились.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших особі, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першої цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд дослідивши подання, письмові матеріали справи вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

З письмових матеріалів подання вбачається, що 02.11.2016 року було видано виконавчий лист на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 4 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 103 560 грн., проценти у сумі 3 733,20 грн. та судовий збір у сумі 1 057,34 грн.

Як вбачається з копії постанови, 17.11.2016 року державним виконавцем Деснянського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві було відкрито виконавче провадження.

Згідно довідки Ф-3 «Центр комунального сервісу» ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачає, що виконання рішень, перелік яких встановлюється законом про виконавче провадження, покладається на державних виконавців відповідних відділів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З урахуванням наведеного, державний виконавець при проведенні виконавчих дій зобов'язаний діяти не лише у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", але й дотримуватися інших законів, використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Так, забезпечення майнових прав не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод.

Разом з тим, саме по собі невиконання боржником зобов'язання протягом строку, визначеного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків.

На підтвердження необхідності примусового проникнення до житла боржника, державним виконавцем надано суду Акти від 29.12.2016 року та 14.03.2017 року про те, що 29.12.2016 року, державного виконавця до квартири не допустили, а 14.03.2017 року двері квартири за адресою: АДРЕСА_1, ніхто не відкрив.

Зазначені акти складений державним виконавцем у присутності тільки представника стягувача. З актів вбачається, що будь-яких інших осіб для засвідчення неможливості потрапити до квартири при проведенні виконавчих дій не залучались.

Крім того, відповідно до Акту від 15.03.2017 року до ВДВС з'явився боржник та надав письмове пояснення з приводу не виконання рішення суд. Однак, державний виконавець не надав суду відповідні письмові пояснення та жодного доказу які б розкривали суть цих пояснень.

Також, державним виконавцем додані до подання копії викликів ОСОБА_2 про необхідність з'явитися до державного виконавця для надання підтверджуючих документів про сплату. Але ніяких доказів про отримання боржником відповідних викликів суду надано не було.

Разом з тим, суду не надано доказів вжиття всіх заходів примусового виконання рішення, установлених Законом України "Про виконавче провадження", а саме: своєчасного та повного вчинення виконавчих дій, не вчинено належним чином засвідчений вихід за місцем реєстрації та проживання боржника для опису майна, яке належить йому на праві власності, ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, неможливості виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що державний виконавець передчасно та безпідставно просить про примусове проникнення до житла боржника, оскільки відсутні докази вжиття всіх заходів щодо примусового виконання судового рішення, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, та відсутні докази ухилення боржника від виконання зобов"язання.

Виходячи з вищезазначеного, використовуючи принцип справедливості, визначений ст. 1 ЦПК України, враховуючи, що державним виконавцем не надано доказів про ухилення від виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 292-294, 376 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя: