АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/795/17 Номер провадження 22-ц/786/3172/17Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: позивача ОСОБА_2 та її представника- адвоката ОСОБА_3, представників відповідача - адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 21 листопада 2017 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що має з відповідачем спільного повнолітнього сина ОСОБА_7, який навчається в Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г. Короленка на денній формі навчання до червня 2020 року. Вказує, що син потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки несе витрати у звязку з навчанням у місті, а батько у добровільному порядку допомогу на навчання не надає. Просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до виповнення чином 23-річного віку.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 21 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_7, який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначено стягнення аліментів проводити щомісячно, починаючи з 01 вересня 2017 року і до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_7двадцяти трьох річного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 512 грн., а в іншій частині віднесено за рахунок держави.

Рішення оскаржила позивач, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинами справи, просить змінити оскаржуване рішення, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку.

Згідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, зі змінами, що були внесені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набули чинності 15 грудня 2017 року, у звязку із початком роботи Верховного Суду, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вбачаючи, що провадження у справі відкрито до набрання чинності вищевказаної редакції Кодексу, то розгляд справи проводиться колегією суддів за положеннями, що діють після набрання чинності редакції Кодексу від 15 грудня 2017 року.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи,ОСОБА_6 і ОСОБА_2 перебували з 11 лютого 1995 року у шлюбі, який розірваний рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 28 вересня 2012 року (а.с. 6).

ОСОБА_7, 24 серпня 1999 року, є сином сторін та с 1 вересня 2016р.навчається на першому курсі денного відділення державної форми навчання Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка. Закінчує навчання 30 червня 2020 року (а.с. 14).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_6 працює водієм в Оржицькому районному центрі зайнятості. Нарахований протягом вересня 2016 року серпня 2017 року складає 48 330, 04 грн., тобто приблизний заробіток в місяць упродовж року становить 4 027, 50 грн. в місяць (а.с. 16).

Позивач ОСОБА_2 працює на посаді вчителя у відділі освіти Оржицької РДА в смт. Оржиця та згідно довідки її середній заробіток становить 5 169, 67 грн. в місяць (а.с. 76).

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що обовязок матеріально допомагати дитині, що продовжує навчання покладається на обох батьків, а тому, вбачаючи, що у відповідача є сімя він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Крім того, згідно із ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови можливості батьків надавати таку матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що повнолітній син сторін навчається у вищому навчальному закладі м. Полтави, позаяк його зареєстрованим і фактичним місцем проживання є смт. Оржиця, що зумовлює понесення матеріальних витрат повязаних із проїздом до місця навчання, вартість яких згідно долучених до матеріалів справи квитків (а.с. 17), становить близько 93 гривень в одну сторону. Крім того, продовження навчання викликає необхідність оплати житла (гуртожитку) у м. Полтаві, річна вартість якого, згідно квитанції (а.с. 17), становить 4 400 грн.

Як встановлено судом, син сторін перебуває на бюджетній державній формі навчання, однак, згідно довідки не отримує стипендії (а.с. 14, 15) і не має самостійного доходу.

Таким чином, колегія суддів вважає встановленим той факт, що повнолітній син сторін, що продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги батьків.

Згідно пояснень позивача і третьої сторони по справі ОСОБА_7, а також підтверджується довідкою виконкому Оржицької селищної ради (а.с. 13), на даний момент повнолітній син сторін знаходить на утриманні матері.

Із долученої до матеріалів справи виписки по рахунку відповідача вбачається, що з моменту досягнення сином повноліття і до 26 жовтня 2017 року ОСОБА_6 було надано синові допомогу у розмірі 212 грн. (а.с. 58). Надання інших коштів у добровільному порядку відповідачем не доведено, а тому судова колегія погоджується із висновком місцевого суду про стягнення зі відповідача матеріальної допомоги сину до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Разом з тим, оцінюючи можливість відповідача надавати матеріальну допомогу сину, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення аліментів у визначеному судом розмірі.

Так, ОСОБА_6 отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, яка в середньому розмірі становить 4 027, 50 грн. на місяць та має у власності і користуванні земельні ділянки і паї для ведення особистого і товарного сількогосподарського виробництва, три з яких здає в оренду (а.с. 78).

Так, фермерським господарством «Підкова» у серпні 2017 року перераховані аліменти з орендної плати ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 в сумі 6234,09 грн. ( а.с.52).

Доводи апеляційної скарги щодо наявного у відповідача доходу від здачі в оренду земельних ділянок оцінені колегіею суддів при ухваленні даного рішення, так як кошти, отримані ОСОБА_6 підлягають відрахуванню в частковому виразі до визначеного судом розміру аліментів.

Обґрунтованим є також висновок місцевого суду, що відповідач має обовязки матеріального характеру перед іншими особами, з якими проживає сімєю, оскільки з 28 листопада 2017р. він уклав шлюб з ОСОБА_8

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на Конвенцію про права дитини, так як син сторін з 24 серпня 2017р. набув повноліття та має повну цивільну дієздатність.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Виходячи з викладеного, рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

ОСОБА_11 ОСОБА_1