МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/6136/17
Пр. №2/521/3469/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Пасічник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Одеській міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства, виключення запису про батьківство та внесення змін до запису про батьківство,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Одеській МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області), посилаючись на те, що з травня 2011 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, з якою проживав однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1. У січні 2013 року вони з ОСОБА_4, посварилися та припинили відносини. Зазначав, що 14 травня 2016 року йому стало відомо, що ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10. Крім того, в червні 2016 року ОСОБА_4 повідомила його про те, що він є біологічним батьком її дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про існування якого він не знав, оскільки раніше відповідачка не повідомляла його про дані обставини. Того ж місяця, а саме у червні 2016 року вони з ОСОБА_4 поновили фактичні шлюбні відносини і стали проживати однією сім'єю, разом з дитиною. Стверджував, що 14 квітня 2016 року було внесено зміни до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, де батьком дитини було записано громадянина Азербайджанської Республіки - ОСОБА_3, який не є біологічним батьком дитини.

Позивач зазначав, що при його зустрічі з ОСОБА_3, останній повідомив його про те, що він не є біологічним батьком дитини та не має наміру його утримувати і займатися його вихованням, на підтвердження чого 27 січня 2017 року оформив нотаріально посвідчену заяву про відмову від виконання батьківських обов'язків щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та просив внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Вказував, що з червня 2016 року дитина проживає разом з ним та відповідачкою однією сім'єю та знаходится на його утриманні.

Посилаючись на те, що він є біологічним батьком дитини, оскільки на час народження дитини, ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі ні з ким не перебувала, позивач просив суд винести рішення, яким визнати його батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис за №4361 від 20 травня 2013 року, складеного Одеським МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, а саме виключити відомості про батька дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис за №4361 від 20 травня 2013 року, складеного Одеським МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області «ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин Азербайджанської Республіки, місце проживання: АДРЕСА_3», в графі «відомості про батька» зазначити: батько «ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, уродженец м. Овруч, Житомирської області, Україна, місце реєстрації: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 15 лютого 2002 року, та вказати прізвище дитини «ОСОБА_5», ім'я залишити без змін, по батькові вказати «ОСОБА_5», замість вказаного «ОСОБА_5»; зобов'язати Одеський МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області внести зміни до актового запису за №4361 від 20 травня 2013 року, складеного Одеським МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, змінивши прізвище та по батькові дитини з ОСОБА_5 та ОСОБА_5, ОСОБА_5 на ОСОБА_5, зазначивши батьком дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, уродженец м. Овруч, Житомирської області, Україна, місце реєстрації: АДРЕСА_2.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити, не заперечувала та підтвердила факт того, що позивач ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.58).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що з травня 2011 року по січень 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1.

У січні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посварилися та припинили фактичні шлюбні відносини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 народила сина: ОСОБА_5, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень (а.с.7-8).

З змісту вказаного документу вбачається, що підставою запису відомостей про батька була вказівка матері відповідно до частини першої статті 135 СК України. Батьком дитини було записано ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2016 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, що підтверджується копією паспорта громадянина України ОСОБА_4 (а.с.10 звор.).

Відповідно до ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Встановлено, що 14 квітня 2016 року за заявою були внесені зміни до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та було змінено: «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5», «ОСОБА_2» змінено на «ОСОБА_3», «ОСОБА_2» на «ОСОБА_3», «ОСОБА_2» на «ОСОБА_3», батьком дитини було записано громадянина Азербайджанської Республіки - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2017 року ОСОБА_3 оформив нотаріально посвідчену заяву про відмову від виконання батьківських обов'язків щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та просив внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини (а.с.12).

З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що в червні 2016 року ОСОБА_4 повідомила його про те, що він є біологічним батьком дитини відповідачки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про існування якого він не знав.

Встановлено, що у червні 2016 року сторони стали проживати однією сім'єю, разом з дитиною.

Ухвалою Малиновського районного суду від 20 липня 2017 року за клопотанням позивача була призначена судова-медична молекулярна-генетична експертиза (а.с.45).

Відповідно до висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи від 07 вересня 2017 року, а саме молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої громадянкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, з ймовірністю 99,99999%, таким чином, батьківство практично доведено (а.с.47-53).

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно доч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно правової позиції у справі за № 6-617цс17 Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 квітня 2017року, відповідно до статті 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У частині другій цієї статті закріплено, що до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

На підставі викладених норм сімейного права можна зробити наступні висновки. Законодавець у частині першій статті 20 СК України закріпив вичерпний перелік статей цього Кодексу і відповідно вимог, що випливають із сімейних відносин, до яких застосовується позовна давність. До цього переліку належить у відповідності до частини другої статті 129 СК України вимога про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком. Тому положення частини другої статті 129 СК України, яке є спеціальним, не може бути поширене на положення про визнання батьківства, передбачені у статті 128 СК України.

Що стосується позовних вимог щодо зобов'язання Одеського МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області внести зміни до актового запису за №4361 від 20 травня 2013 року, складеного Одеським МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, змінивши прізвище та по батькові дитини з ОСОБА_5 та ОСОБА_5, ОСОБА_5 на ОСОБА_5, зазначивши батьком дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, уродженця м. Овруч, Житомирської області, Україна, місце реєстрації: АДРЕСА_2, то суд вважає, що в задоволенні вказаних вимог слід відмовити, оскільки вони є передчасними.

В матеріалах справи відсутні докази того, що Одеський МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області відмовляється за рішенням суду внести зміни до актового запису за №4361 від 20 травня 2013 року, складеного Одеським МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області.

Позивач є інвалідом 2 групи, що підтверджується, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.14).

Судовий збір у справі становить 640,00 грн. Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 125, 128, 134 Сімейного кодексу України, ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Одеській міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства, виключення запису про батьківство та внесення змін до запису про батьківство - задовольнити частково.

Визнати, що ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 15 лютого 2002 року, є батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, Одеської області ОСОБА_4.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис за №4361 від 20 травня 2013 року, складеного Одеськім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а саме виключити відомості про батька дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис за №4361 від 20 травня 2013 року,складеного Одеськім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області «ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина Азербайджанської Республіки, місце проживання: АДРЕСА_3», в графі «відомості про батька» зазначити: батько «ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, уродженец м. Овруч, Житомирської області, Україна, місце реєстрації: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 15 лютого 2002 року, та вказати прізвище дитини «ОСОБА_5», ім'я залишити без змін, по батькові вказати «ОСОБА_5», замість вказаного «ОСОБА_5».

В інший частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.М.Сегеда