Єдиний унікальний номер 234/8110/17 Номер провадження 22-ц/775/2066/2017
Головуючий у 1 інстанції Данелюк О.М.
Категорія 48 Доповідач Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Будулуци М.С., Жданової В.С.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/8110/17.

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради про визначення місця проживання дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року,

(суддя - Данелюк О.М., рішення ухвалене 26 жовтня 2017 року у м. Краматорську Донецької області, повний текст рішення складено 31 жовтня 2017 року),

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року до суду з зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_1 звернувся його представник ОСОБА_2, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3 позивач має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З травня 2014 року шлюбні стосунки між подружжям припинились, відповідачка пішла із сім'ї та стала проживати окремо зі своєю матір'ю. Донька залишилася проживати з батьком.

15.09.2014 року. за позовом ОСОБА_4 шлюб розірвано Краматорським міським судом. У період проживання доньки із батьком він сприяв участі матері в її вихованні, ніколи не перешкоджаючи їх спілкуванню.

В жовтні 2017 року відповідачка, взявши дитину в батька, відмовилася повернути її в сім'ю. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду з позовом про встановлення місця проживання дитини разом із батьком. З урахуванням деяких фактів, які негативно характеризували батька, судом було відмовлено у задоволенні позову та дитина залишилась проживати з матір'ю.

Станом на теперішній час обставини, за яких суд відмовив у встановленні місця проживання дитини з батьком усунені. Позивач має постійне місце проживання та роботи, де позитивно характеризується, має достатній стабільний дохід для задоволення матеріальних потреб дитини. Має добрі житлові умови, обладнану дитячу кімнату, проживає разом з батьками, які бажають допомагати по догляду за дитиною. Сім'я позивача має позитивний емоційний стан, дитина в сім'ї окута любов'ю та піклуванням. За часів виховання в сім'ї позивача дитина отримувала повноцінний розвиток, відвідуючи кружки.

На відміну від умов виховання та утримання батьком, мати не приділяє дитині такого рівня уваги. Окрім дитячого садочку, дитина не відвідує розвиваючих кружків, вона припинила займатися танцями. Житлові умови сім'ї, де в теперішній час проживає дитина, значно гірші, ніж в батька. Він мешкає у трикімнатній квартирі з батьками, які будуть йому допомагати у вихованні дитини та вважає, що в інтересах дитини буде краще, якщо вона буде проживати з ним, бо він зможе забезпечити найбільш благоприємні умови для її виховання, догляду та матеріального забезпечення у майбутньому. Просив суд визначити місце проживання дитини з батьком за адресою: АДРЕСА_3

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради про визначення місця проживання дитини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, визначивши місце проживання дитини разом з батьком в квартирі АДРЕСА_1.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, посилається на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, оскільки судом не наведено жодних обставин та доказів, якими позивач і його представник обґрунтовують позов; поза увагою суду залишились світогляд відповідачки та її сім'ї, який полягає в прагненні порушення територіальної цілісності України та втрати суверенітету (підтримка стосунків з учасниками терористичних угруповань та своєю сестрою, яка після звільнення м. Краматорська постійно мешкає на окупованій території Луганської області, відвідує м. Донецьк), що створює реальну загрозу вивезення дитини на тимчасово непідконтрольну територію; з приводу цих обставин судом не наведено в рішенні показання свідків, не надано оцінки долученим до справи скриншотам з вебсторінок соціальних мереж відповідачки «Вконтакте» та «Одноклассники», заяві позивача до Служби безпеки України про притягнення відповідачки до кримінальної відповідальності за ст. 2581 ч.1 КК України, залишено без вирішення клопотання представника позивача про витребування у шкіряно-венерологічному диспансері історії хвороби відповідачки, яка містить пояснення про коло статевих зв'язків, до яких належать бойовики терористичної організації ДНР під час окупації м. Краматорська; апелянт посилається також на те, що рішення суду не містить жодного пояснення та доказів і відповідно їх аналізу щодо зазначених вкрай негативних та небезпечних для дитини обставин, які створює відповідачка; апелянт вважає неправильним висновок суду про те, що обидві сторони мають задовільні житлово-побутові умови, не оцінивши перевагу умов проживання з одним чи іншим з батьків; порушення норм процесуального права, а саме п. 1,2 ч.1 ст. 169 ЦПК України, призвели до невірного висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доцільність визначення місця проживання дитини разом з відповідачкою.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач і його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання апеляційного суду не з'явилась; про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Від органу опіки та піклування Краматорської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача і його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження і дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 51 Конституції України, ст. 7 СК України, відповідно до яких рівність прав і обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, виходив з віку дитини, її ставленні до батьків.

Такі висновки суду є правильним і грунтуються на нормах матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до рішення Краматорського міського суду від 15.09.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до довідки з місця мешкання відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та має склад сім'ї: мати ОСОБА_5, донька ОСОБА_4, сестра ОСОБА_6, племінниця ОСОБА_7

Відповідно до довідки з місця роботи відповідачка ОСОБА_3 працює в Краматорському управлінні по газопостачанню та газифікації на посаді слюсара з експлуатації та ремонту підземних газопроводів з 08.10.2014 року та отримує заробітну плату (з квітня по вересень 2017 року у розмірі 17601,50 грн.).

Згідно характеристики ОСОБА_3 за місцем роботи характеризується позитивно.

Згідно характеристики ОСОБА_1 працює шихтовиком СП1 та за місцем роботи характеризується позитивно.

Відповідно до довідок сторони не перебувають на обліку у КЛПУ "Міська психіатрична лікарня", КЛПУ "Міський шкіряно-венерологічний диспансер м. Краматорська" та КЛПУ "Міський онкологічний диспансер м. Краматорська".

Відповідно до довідки відповідачка ОСОБА_3 не перебуває на обліку в КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Краматорська".

Відповідно до довідки Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, притягувався до кримінальної відповідальності; 21.12.2004 року його засуджено Краматорським міським судом Донецької області за ч.1 ст.122 КК України; 30.05.2007 року засуджено Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України. ОСОБА_3 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася.

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов сторін вони мають задовільні умови проживання.

Відповідно до характеристики малолітньої ОСОБА_4 дитина характеризується з позитивної сторони, у вихованні дитини участь приймає батько ОСОБА_1 та його родина - бабуся ОСОБА_8, дідусь - ОСОБА_9

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради, враховуючи психологічні та вікові особливості дітей даного віку, інтереси малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, орган опіки та піклування Краматорської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 в сім'ї матері, ОСОБА_3.

З матеріалів справи також вбачається, що у листопаді 2014 року ОСОБА_1 звертався до Краматорського міського суду з позовом про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 з ним; рішенням Краматорського міського суду від 17 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено; місце проживання малолітньої ОСОБА_4 визначено з матір'ю ОСОБА_3.

Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року у ч.1 ст. 3 передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що станом на час звернення з позовом обставини, за яких суд відмовив у встановленні місця проживання дитини з батьком, усунені, а також тим, що мати дитини не приділяє достатнього рівня уваги.

Розглядаючи справу суд першої інстанції проаналізував пояснення позивача, відповідачки, пояснення свідків, надавши їм належну оцінку, дослідив наявні в матеріалах справи докази і дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів для визначення місця проживання дитини саме з батьком.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на те, що поза увагою суду залишився негативний, на думку апелянта, світогляд відповідачки та її сім'ї не є підставою для скасування зазначеного рішення, оскільки обставинами, викладеними в апеляційній скарзі позовні вимоги не обґрунтовувались, підстави позову позивачем в суді першої інстанції не змінювались і не уточнювались, а відповідно до ч.6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що суд дійшов неправильного висновку щодо задовільних житлово-побутових умов обох сторін, є безпідставним, оскільки перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Посилання апелянта на те, що розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування призвів до невірного висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доцільність визначення місця проживання дитини разом з відповідачкою, визначивши вирішальним серед доказів висновок органу опіки та піклування є безпідставним, оскільки процесуальне законодавство не містить обов'язковість участі тієї чи іншої сторони у судових засіданнях, а з матеріалів справи не вбачається, що вирішальним доказом для суду став висновок органу опіки та піклування. В рішенні суду зазначено, що суд ретельно оцінив докази по справі, прагнучі забезпечити дотримання найкращих інтересів дитини, що вбачається з матеріалів справі і узгоджується з положеннями ч.2 ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з викладеного апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: