Справа № 750/1399/17
Провадження № 2/750/750/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Логвіної Т.В.

при секретарі Примак Т.В.,

за участю сторін, представників позивача та третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

встановив:

Позивач у лютому 2017 року звернулась до суду з позовом та просить виселити відповідача з квартири № 87 будинку № 173 по вул Мстиславська в м. Чернігові мотивуючи тим, що відповідач у 2015 році самовільно, без будь-яких законних підстав заселився у спірну квартиру, співвласником якої є позивач, чим заважає позивачу та опікуваним нею дітям вільно користуватись цим жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у 2015 році він заселився до спірної квартири зі згоди іншого співвласника квартири своєї колишньої дружини ОСОБА_3 та проживав там до жовтня 2016 року, на даний час мешкає по вул. 1 Набережна, 16 в м. Чернігові, іноді навідується до спірної квартири до своїх дітей, ніяких перешкод в користуванні спірним житлом позивачу не створює, його речей там не має.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради просив позов задовольнити.

Заслухавши пояснення, допитавши свідка ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.11.2002 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Як на підставу позову про виселення відповідача з квартири позивач посилається на ст.391 ЦК України, згідно якої власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно частини 1статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Сторонами не заперечується, що відповідач ОСОБА_2 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2015 року до жовтня 2016 року та на даний час в ній не проживає.

Будь яких доказів того, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою № 87 у будинку № 173 по вул. Мстиславська в м. Чернігові, суду надано не було.

Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач у квартирі, співвласником якої є позивач, не проживає, що унеможливлює його виселення, позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування іншим шляхом ніж виселення не заявлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 209, 212, 213 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення в порядку ч. 1 статті 294 ЦПК України.

Суддя