АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1970/17 Справа № 205/8108/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Дніпро

18 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Пищида М.М.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на ? частину квартири, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_4, зміну черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_4 та надання їй права на спадкування разом зі спадкоємцями другої черги, а також просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1 /т.1 а.с. 2, 12-14, /.

ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, у грудні 2014 року звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 11.12.2013 року /т.1 а.с. 52-53, 105-106/.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на ? частину квартири відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартири АДРЕСА_2, загальною площею 32 кв. метри, житлова площа 18,3 кв. метри, в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_4, померлої 11.121.2013 року. Вирішено питання щодо судових витрат /т.2 а.с. 188-195/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /т.2 а.с. 201-202/.

Перевіривши законність та обгрунтовність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спаювання у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті зав життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У ст. 1264 ЦК України зазначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умовами, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3, загальною площею 33,1 кв. метри, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та її чоловіку ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим АП ДМЗ ім. Петровського 06.06.1995 року /т. 1 а.с. 137/.

Після смерті чоловіка, ОСОБА_4 успадкувала його частку квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 05.02.1999 року, реєстровий № 3-452 /т.1 а.с. 30/.

Відповідно до листа КП «ДМБТІ» Дніпропетровської області від 16.04.2014 року квартира АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_4 /т.1 а.с. 85/.

11.12.2013 року померла ОСОБА_4, про що відділом реєстрації смерті реєстраційної служби ДМУЮ 13.12.2013 року зроблено актовий запис № 8541 /т.1 а.с. 136/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_4.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3, є рідним братом ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу /т.1 а.с. 74-79/.

ОСОБА_6 у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри /т.1 а.с. 67-68/. Також до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 /т.1 а.с. 69/.

Постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 11.06.2014 року ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом, так як існує інший спадкоємець за ст. 1262 ЦК України, а також не встановлено факт родинних відносин за ст. 1264 ЦК України /т.1 а.с. 83/.

Постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 05.12.2014 року ОСОБА_7 відмовлено у вчинені нотаріальних дій та видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом квартири АДРЕСА_4 через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно /т.1 а.с. 90-91/.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила встановити факт родинних відносин, змінити черговість одержання права на спадкування, визнати за нею право власності на ? частину квартири посилаючись на те, що вона більше пяти років проживала однією сім'єю з ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_5. Вони спільно сплачували послуги по квартирі, проводили ремонтні роботи, позивач купувала ліки та доглядала за нею, також ОСОБА_4 бажала скласти на ОСОБА_2 заповіт, однак не встигла. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за законом четвертої черги, однак їй було відмовлено, так як за спадщиною звернувся спадкоємець другої черги ОСОБА_3

ОСОБА_3 у грудні 2014 року звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 та просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом після смерті його сестри ОСОБА_4, яка померла 11.12.2013 року, посилаючись на те, що він є спадкоємцем другої черги, спадкоємці першої черги відсутні, однак він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через те, що ОСОБА_2 утримує у себе правовстановлюючі документи на квартиру, та не дає доступу до квартири.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014 року за заявою ОСОБА_2 її позовні вимоги залишено без розгляду /т.1 а.с. 93, 94/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської від 20.04.2015 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014 року про залишення без розгляду позовної заяви скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду /т.2 а.с. 53-54/.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2Г про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості права на спадкування, визнання права власності залишено без розгляду /т.2 а.с. 82-83/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 року скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2016 року справу направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду /т.2 а.с. 107-108/.

18.02.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на квартиру /т.1 а.с. 129-130/.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року їй було відмовлено у прийнятті зустрічного /т.1 а.с. 140-141/.

24.10.2016 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на цю ухвалу, в якій просила скасувати ухвалу та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду /т.2 а.с. 170-171/.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 року апеляційна скарга була повернута апелянту ОСОБА_2 як така, що не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку визначеному ч.1 ст. 293 ЦПК України /т.2 а.с. 181/.

05.12.2016 року ОСОБА_2 знову звернулася до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016 року апеляційну скаргу було повернуто /т.2 а.с. 188/.

Таким чином, суд першої інстанції розглянувши позов ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на ? частину квартири правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як в порушення ст.ст. 10, 59-60 ЦПК України позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_4, проживання з нею однією сім'єю не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

Також ОСОБА_2 не надано доказів щодо знаходження ОСОБА_8 у безпорадному стані та здійснення позивачкою будь-яких дій по її опікуванню, матеріальному забезпеченню або надання іншої допомоги на протязі тривалого часу, а саме по собі проживання на протязі тривалого часу із спадкодавцем однією сім'єю не свідчить про право зміни черговості одержання права на спадкування у відповідності норми закону.

Суд першої інстанції, розглядаючи зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, правильно прийшов до висновку що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню, так як він є рідним братом ОСОБА_4, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, спадкоємців першої черги немає, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів дає йому право на звернення до суду з таким позовом.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданим нею доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Щодо доводів апелянта про те, що у лютому 2015 року вона звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору довічного утримання укладений 15.06.2007 року між нею та ОСОБА_4 з передачею їй квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на квартиру /т.1 а.с. 129-130/, але ці позовні вимоги до цього часу не розглянуті, то з ними погодитися не можна, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у прийнятті зустрічного позову /т.1 а.с. 140-141/.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 року апеляційна скарга була повернута апелянту ОСОБА_2 як така, що не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку визначеному ч.1 ст. 293 ЦПК України /т.2 а.с. 181/.

05.12.2016 року ОСОБА_2 знову звернулася до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2016 року апеляційну скаргу було повернуто /т.2 а.с. 188/.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2016 року цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом обєднана в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості права на спадкування, визнання права власності /т.2 а.с. 37/.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повертаючи позовну заяву вирішив питання щодо зустрічного позову ОСОБА_2, що не позбавляє її права окремо ще раз звернутися до суду з таким позовом.

Щодо посилань ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що судом розглянуті не існуючі її позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин,зміну черговості права на спадкування, визнання права власності, які були залишені без розгляду, то з ними погодитися не можна, так як усі ухвали суду першої інстанції про залишення без розгляду її позовних вимог було скасовано судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказам належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необгрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_9