Ухвала

іменем україни

04 грудня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, зазначаючи, що 06 серпня 2007 року між нею та Приватбанком укладений кредитний договір № ZPD0G200000057, відповідно до якого банк надав позивачу кредит у розмірі 7 тис. доларів США.

Указаний кредитний договір позивач вважала таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, містить несправедливі та дискримінаційні умови, положення договору надають значну перевагу відповідачу, позбавляючи позивача значного обсягу прав. Банком в письмовій формі не надано повної інформації про умови кредитування, а також орієнтованої сукупної вартості кредиту.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила визнати недійсним кредитний договір, укладений 06 серпня 2007 року між нею та Приватбанком.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, ухвалюючи рішення, зазначав, що при підписанні спірного кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами та печатками сторін.

Підписанням даного кредитного договору позивач засвідчила, що проінформована про всі можливі витрати і ризики у зв'язку із укладенням та виконанням договору. Судом не встановлено доказів, які б указували на порушення Приватбанком принципу добросовісності під час укладення кредитного договору.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, правильно застосувавши норми матеріального права: ст. ст. 215, 526, 626-629, 638 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», на підставі належним чином оцінених доказів,наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалені судами рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2017 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

І.М.Завгородня