Провадження № 2-о/761/2/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

народних засідателів Ніколаєва Є.О.,

Процик С.О.,.

при секретарі Голопич Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про визнання недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що її син є інвалідом ІІ групи та перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері № 1. За своїм психічним станом ОСОБА_3 страждає на стійкий психічний розлад, а тому не може розуміти значення своїх дій та потребує опіки. За таких обставин, ОСОБА_2 просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним та встановити над ним опіку.

Заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутністю тапросила задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи просив задовольнити заяву, зважаючи на висновки експерта, в частині визнання особи недієздатною. Просила відмовити у задоволенні вимог в частині призначення опікуна за відсутності висновку Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації щодо призначення опікуна та не внесення відповідного подання, оскільки ОСОБА_2 не зверталась з віждповідною заявою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом ІІ групи з 01.08.2015 р. безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК, підстава - акт огляду МСЕК № 667-В.

При цьому ОСОБА_3 з 2002 року перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері № 1у зв»язку із наслідками отриманої черепно-мозкової травми - психічними розладами.

З заявою про визнання ОСОБА_3 недієздатним звернулась його мати ОСОБА_2.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, згідно до вимог ст. 39 ЦК України, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 4092 від 31.05.2016 р., проведеної на підставі відповідної ухвали суду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії параноїчної форми, та за своїм психічним станом на теперішній час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами його сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

За таких обставин, зважаючи на висновок експертної комісії, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_2 щодо визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Представник Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації пояснив в судовому засіданні, що на даний час позбавлений можливості внести відповідне подання до суду, оскільки заявником не надано документів на підставі яких орган опіки та піклування може зробити висновок про доцільність призначення ОСОБА_3 опікуном недієздатної дружини.

За таких обставин, зважаючи на відсутність подання відповідного органу про призначення опікуна, зважаючи на те, що за відсутністю останнього суд позбавлений можливості вирішити питання про призначення опікуна заява ОСОБА_2 в цій частині задоволенню не підлягає.

Судові витрати, відповідно до положень ст. 240 ЦПК України, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3,10,15,59,60,61,212-218,240, 246-249 ЦПК України, ст. ст. 30,39,60 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 недієздатним.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Народні засідателі