Провадження № 2/521/5304/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Гуревського В.К.
За секретаря Ардаковської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, ОСОБА_5, просила суд визнати договір № 49 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, загальною площею 37,9 кв. м., житловою площею 18,6 кв. м., укладений 08 квітня 2000 року на Чорноморській товарній біржі, між ОСОБА_2, ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах своїх неповнолітніх дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,з другої сторони, дійсним, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини. Правочин оформлявся на Чорноморській товарній біржі 08 квітня 2000 року, був укладений між сторонами, всіх істотних умов угоди дотримано. На сьогоднішній момент позивач проживає в спірній квартирі, сплачує комунальні послуги. Враховуючи, що сторони виконали свої обов'язки за договором, позивач просить визнати у судовому порядку правочин дійсним. В позасудовому порядку позивач не може вирішите це питання.
Позивач надала до суду заяви про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі та треті особа в судове засідання не з'явилися повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та третіх осіб, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів та третіх осіб, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
ОСОБА_2, ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах своїх неповнолітніх дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,з другої сторони, уклали договір № 49 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, що укладений 08 квітня 2000 року на Чорноморській товарній біржі.
Вищевказана квартира складається з 1-ї кімнати житловою площею 18,6 кв. м., загальною площею 37,9 кв. м., та належала ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Одинадцятою державною нотаріальною конторою м. Одеси від 28 серпня 1995 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-5209, зареєстрованого в Одеському МБТІ в книзі №143 пр., під реєстровим №315, на стор. №124.
Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо усіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу № 49 від 08 квітня 2000 року, укладений на Чорноморській товарній біржібез наступного нотаріального посвідчення договору.
Після укладення зазначеного договору сторони повністю виконали всі його умови. Факт передачі покупної ціни продавцями від покупця, підтверджується пунктом 6 умов зазначеного договору № 49, зареєстрованого на Чорноморській товарній біржі, відповідно до якого продавцями отримана сума за відчужувану квартиру.
Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцям екземпляру договору, другий екземпляр залишений на збереження на біржі. Оскільки сторонам виданий один екземпляр зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна - спірної квартири, що зареєстрована в КП «ОМБТІ та РОН» і наданий суду, квартира продавцями передана покупцю, суд вважає, що до покупця перейшло право власності на спірну квартиру. До укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна це житло належало на праві власності відповідачам, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР відповідачі, як власники майна, вправі був здійснювати її відчуження.
В теперішній час позивач має намір розпорядитися належним майном, але нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений на Чорноморській товарній біржі, позивач не має можливості, оскільки відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення.
Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.
Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
За положеннями ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1998 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ГК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.
У звязку з тим, що в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення угоди і така можливість фактично втрачена, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 16, 220, 334, 640 ЦК України, ст.ст. 11, 15, 60, 61, 174, 213, 215, 224-226, 228 ЦПК України, СУД
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати договір № 49 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, загальною площею 37,9 кв. м., житловою площею 18,6 кв. м., укладений 08 квітня 2000 року на Чорноморській товарній біржі, між ОСОБА_2, ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах своїх неповнолітніх дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,з другої сторони, - дійсним.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.К.Гуревський