Справа №333/521/17
Провадження №2/333/934/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді Круглікова А.В.,

при секретарі Тарасенко О.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до відповідача: ОСОБА_3 про припинення права власності та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1В.) з позовом до ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_1С.), в якому обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначає, що у спільній частковій власності сторін знаходиться квартира АДРЕСА_1. Позивач є власником 2/3 ідеальної частки вказаної квартири, а відповідач 1/3 ідеальної частки спірної квартири. Позивач вказував, що останній зареєстрований та проживає в цій квартирі разом із матірю, сплачують комунальні платежі та грошові суми на утримання будинку. При цьому, відповідач у вказаній квартирі не проживає та не зареєстрований, жодних платежів не сплачує. Спірне житлове приміщення, як зазначав позивач, є неподільною річчю в розумінні ч. 2 ст. 183 ЦК України, а частка відповідача є незначною та не може бути виділена в натурі. Враховуючи, що спільне життя у спірній квартирі є неможливим, позивач просив суд, керуючись ст. 365 ЦК України, позов задовольнити та припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1; звернути грошові кошти на депозиті Комунарського районного суду м. Запоріжжя на користь відповідача в якості відшкодування вартості 1/3 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1; визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/3 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила повністю з підстав, викладених у письмовому запереченні, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 15.05.2017 р. судом відмовлено, через необґрунтованість, у задоволенні клопотання представника відповідача, проти якого заперечив позивач, про призначення у справі оціночної експертизи майна, а саме: квартири АДРЕСА_2.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.04.1997 р. № 8918, виданого Комунарською районною адміністрацією та технічного паспорту, складеного 18.04.1997 р., квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 54,56 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності громадянам: ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2010 р. у справі № 2-488/2010, яке набуло законної сили 24.10.2010 р., позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задоволено, визнано право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 по 1/3 частці квартири за кожним; припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

08.10.2014 р. між ОСОБА_4 (Дарувальник) та ОСОБА_1 (Обдаровуваний) укладено договір дарування частини квартири, за умовами якого (п. 1.1.) Дарувальник подарувала належну їй, а Обдаровуваний прийняв у дар 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 54,56 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м. Кількість житлових кімнат 3.

Наведений вище договір дарування частини квартири посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 2440.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2012 р. у справі № 2-914/11, яке набуло законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання права власності ОСОБА_1 на 1/3 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 внаслідок міни на 2/6 ідеальних частин в АДРЕСА_4 залишені без задоволення.

Позивачем у цій справі заявлені вимоги про припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 ідеальну частку АДРЕСА_5; звернення грошових коштів на депозиті Комунарського районного суд м. Запоріжжя на користь відповідача в якості попереднього і повного відшкодування вартості 1/3 ідеальної частки квартири АДРЕСА_6; визнання права власності ОСОБА_1 на 1/3 ідеальну частку АДРЕСА_5.

Згідно з наявним в матеріалах справи Звітом про оцінку майна від 26.12.2016 р., проведеною субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6, ринкова вартість частки, власником якої є ОСОБА_3 (1/3) складає, без ПДВ, 141 429 грн.

19.04.2017 р. ОСОБА_1 (позивач) вніс на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області 141 429 грн.

Статтею 365 ЦК України унормовано, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї (ч. 1). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч. 2).

Аналіз норми статті 365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України. При цьому, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено лише за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зазначений вище висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений в постанові від 16.01.2012 р. у справі № 6-81цс11, який згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для суддів.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, відповідачу (ОСОБА_1С.) на праві приватної власності належить квартира № 14 по вул. Рози Люксембург в буд. 14 в м. Алупка, м. Ялта, Автономна Республіка Крим.

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 01.02.2017 р.

Як пояснював представник відповідача в ході розгляду справи, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, м. Алупка, вул. Рози Люксембург, буд. 14, кв. 14. Даний факт підтверджується копією паспорту на імя ОСОБА_3 серії ЕТ № 235004, виданого Алуштинським відділом Ялтинського МУГУ МВС України в Криму від 26.03.2010 р.

При цьому, як вказувала остання, ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Також, зазначала, що оскільки вказана вище квартира, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, знаходиться на території Автономної Республіки Крим, яка є тимчасово окупованою територією України, то ОСОБА_3 позбавлений можливості володіти та користуватись зазначеною квартирою.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначається статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлюється особливий правовий режим на цій території, визначається особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного вище Закону визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у відповідача (ОСОБА_1С.) на праві приватної власності іншого житлового приміщення, яке знаходиться не на тимчасово окупованій території України.

При розгляді справи по суті спору судом прийнято до уваги, що правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Крім того, внесення одним із співвласників грошової компенсації на депозитний рахунок вартості належної іншому співвласнику частки не є безумовною підставою для позбавлення її права на частку у спірному майні.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_3 (відповідач) фактично проживає в м. Запоріжжі, іншого житла у власності, яке б знаходилось не на тимчасово окупованій території України не має, суд дійшов висновку, що припинення права власності останнього на 1/3 частку квартири АДРЕСА_7 в даному випадку може завдати йому істотної шкоди та порушити принцип рівності прав співвласників.

У звязку з чим, у задоволенні вимог в частині припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 ідеальну частку АДРЕСА_5 судом відмовляється.

Судом відхиляється посилання позивача на те, що спільне володіння і користування майном є неможливим оскільки наявні неприязні відносини між сторонами та відповідач вчиняє протиправні дії відносно позивача. Так, жодних доказів на підтвердження викладеного матеріали цієї справи не містять.

Із переглянутого в судовому засіданні відеоматеріалу, наданого ОСОБА_1, також не вбачається протиправних дій відповідача по відношенню до позивача.

Судом прийнято до уваги, що рішенням Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 13.03.2009 р., яке набуло чинності 28.07.2009 р., суд вирішив: зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартирою № 14 буд. 14 по вул. Р. Люксембург в м. Алупка; вселити ОСОБА_3, ОСОБА_2 у АДРЕСА_8.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні вимог про припинення права власності ОСОБА_3 на 1/3 ідеальну частку АДРЕСА_5, то підстави для звернення грошових коштів на депозиті Комунарського районного суд м. Запоріжжя на користь відповідача в якості попереднього і повного відшкодування вартості 1/3 ідеальної частки квартири АДРЕСА_6 та визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/3 ідеальну частку АДРЕСА_5 у суду відсутні. У звязку з чим, у задоволенні вимог в цій частині судом відмовляється.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 410 грн. покладається судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Зобовязати ТУ ДСА в Запорізькій області повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт: СА507385, виданий 24.06.1997 року Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1) сплачену на депозитний рахунок №1205 ТУ ДСА в Запорізькій області по справі 333/521/17 за платіжним дорученням від 19.04.2017 року № QS01 суму у розмірі 141429 ( сто сорок одну тисячу чотириста двадцять девять) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В. Круглікова