АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 683/3628/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1905/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:головуючої-судді Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю сторін та їх представників, представника третьої особи,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Старокостянтинівська житлово-експлуатаційна контора виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ОСОБА_2, звертаючись до суду з цим позовом до відповідачів, вказувала, що вона із матір'ю проживають в кв. АДРЕСА_1. В цьому ж будинку поверхом вище над їхньою квартирою розташована квартира №27, у якій проживає відповідач ОСОБА_3 із сім'єю. З 09 по 14 грудня 2016 року відповідач безперервно заливав її квартиру водою, про що 19 та 22 грудня 2016 року були складені акти спеціалістами ЖЕК та КП «Водоканал», в цих актах зазначено і винну особу - ОСОБА_3 Спеціалістами ЖЕКу було встановлено, що залиття квартири сталося з причини пошкодження каналізаційної труби, яку необхідно було замінити. Внаслідок тривалого затоплення квартири позивачці завдано майнову шкоду, а також моральну шкоду.

З врахуванням неодноразових уточнень позовних вимог, остаточно просила, стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як власника квартири солідарно 21949,5 грн. майнової та 10000 грн. моральної шкоди, а також понесені судові витрати в розмірі 3382,40 грн.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2017 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції, відмовляючи у позові, помилково виходив з того, що позивачем не доведено факту залиття її квартири саме з вини відповідачів. Не враховано, що складеними актами від 19.12.2016, 22.12.2016, 03.01.2017 р.р.) підтверджується тривале залиття її квартири у період з 09 по 14.12.2016 року, вода потрапляла до квартири саме через стики у перекритті стелі по стінах з квартири №27. Вважає, що згідно ст.ст.10,60 ЦПК України надала суду достатні докази в обґрунтування позовних вимог. Не враховано, що актом КП «Водоканал» встановлено, що мешканці квартири № 27 провели ремонт у ванній кімнаті та водопровідні і каналізаційні мережі, які проходять через їхню квартиру цілком сховані у стінах та підлозі, що перешкоджало їх обстеженню та виявленню причини затоплення.

Судом неправильно застосована ст. 1166 ЦК України, оскільки ч. 2 даної статті зобов'язує відповідачів доводити відсутність їх вини у спричиненні шкоди.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, не застосував матеріальний закон, який підлягав застосуванню, порушив норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим оспорюване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Так, встановлено, що позивач разом із матір'ю проживають в квартирі АДРЕСА_1.

В цьому ж будинку поверхом вище над їхньою квартирою розташована квартира №27, у якій проживає відповідач ОСОБА_3 із сім'єю. Власником вказаної квартири є ОСОБА_4

За даними комісійного акта від 19.12.2016 року, складеного працівниками Старокостянтинівської ЖЕК, 16.12.2016 року було обстежено квартиру АДРЕСА_1 та встановлено, що дану квартиру неодноразово затоплювали сусіди з квартири №27 та зазначено пошкодження у квартирі.

Згідно акта від 22.12.2016 року, складеного працівниками КП «Водоканал», мешканців квартири АДРЕСА_1 9 та 14 грудня 2016 року було затоплено водою квартирою №27, мешканцем ОСОБА_3 Працівниками КП «Водоканал» було обстежено дані квартири та частково замінено каналізаційну трубу, яка виходить із квартири №27 через ванну кімнату і коридор квартири № 25.

Внаслідок залиття квартири позивачу завдано шкоди, розмір якої згідно звіту про визначення розміру матеріального збитку, із врахуванням фізичного зносу, внаслідок пошкодження оздоблення приміщень квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в результаті проникнення води через перекриття даної квартири складає 21733 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту залиття її квартири саме внаслідок протиправної поведінки відповідачів.

Проте з таким висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала.

Частина 2 ст. 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Так, матеріалами справи підтверджується факт залиття квартири позивачки у період з 09 по 14 грудня 2016 року.

Цю обставину підтвердили також свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, їхні показання цілком узгоджуються з письмовими доказами у справі.

Причина протікання води через перекриття у квартиру позивачки не була встановлена в ході складання актів працівниками ЖЕК та «Водоканалу», а також не була предметом дослідження спеціаліста - суб'єкта оціночної діяльності в ході визначення розміру збитків.

Разом з тим, апелянт ОСОБА_2 визнала, що після заміни «коліна» каналізаційної труби, яке мало тріщину і знаходилося у залізабетонному перекритті між квартирою № 27 і квартирою № 25, протікання води згори у її квартирі припинилося.

Отже, колегія суддів констатує, що протікання води через перекриття у квартиру позивачки мало місце у зв'язку з пошкодженням (тріщиною) каналізаційної труби, яка відводить каналізаційні стоки від місця під'єднання у ванній квартири № 27 до стояка системи водовідведення.

Водночас твердження позивача, що 09 грудня 2016 року залиття її квартири сталося внаслідок залишення кранів відкритими відповідачем, не ґрунтується на доказах.

Згідно наданої Старокостянтинівською ЖЕК схеми внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 труба водовідведення з ванної кімнати квартири № 27 проходить міжповерхове залізобетонне перекриття, і далі, проходячи попід стелю у ванній, коридорі та туалеті квартири № 25, врізається у стояк системи водовідведення.

Таке фактичне влаштування системи водовідведення у всіх квартирах будинку підтвердили і сторони.

Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затвердженого постановою Нацкомісії у сфері регулювання енергетики та комунальних послуг № 303 від 10.03.2016 року, внутрішньобудинкова система водовідведення (відведення холодної та/або гарячої води) - це система від місця скидання стоків у перший колодязь на випуску з будинку до трійника включно на відгалуженні від стояка, що розташований у квартирі споживача (житловому приміщенні в гуртожитку).

Отже, за змістом наведеної норми, каналізаційна труба від місць під'єднання у квартирі власника до трійника на відгалуженні від стояка відноситься до сантехнічного обладнання квартири, яку вона обслуговує.

За змістом ст.ст. 317, 319 ч.1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 4-5 ст.319 ЦК України власність зобов'язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідач ОСОБА_4 як власник квартири № 27 несе обов'язки щодо належного утримання та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема, сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири.

ОСОБА_4 не забезпечила належне утримання та експлуатацію мережі водовідведення квартири, у зв'язку з чим сталося пошкодження труби водовідведення, що призвело до залиття квартири позивача.

Факт порушення експлуатації каналізаційної мережі квартири № 27 (пошкодження труби, забиття стічної труби нечистотами) підтверджено актом працівників КП «Водоканал» від 22.12.2016 року, комісійним актом ЖЕК від 19.12.2016 року, показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, повідомленням КП «Водоканал» № 01-15/479 від 28.11.2017 року.

Суд першої інстанції, стверджуючи про відсутність вини відповідачів, не врахував, що пошкодження труби водовідведення мало місце у глибині залізобетонного міжповерхового перекриття, а не в квартирі позивачки, за антресолями, при цьому вина позивачки у пошкодженні труби відсутня.

Відсутність безпосереднього доступу відповідачки до місця пошкодження труби не спростовує її вину як заподіювача шкоди, що презюмується за змістом ч.2 ст. 1166 ЦПК України і не спростовано достатніми та допустимими доказами.

Відтак підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача майнова шкода, завдана пошкодженням оздоблення приміщень квартири у розмірі 21733 грн. згідно звіту спеціаліста - суб'єкта оціночної діяльності від 31.01.2017 року, а також вартість каналізаційного «коліна», придбаного позивачем з метою заміни пошкодженого.

Розмір майнової шкоди, визначений висновком спеціаліста, не спростований іншими доказами, у зв'язку з чим відхиляються посилання сторони відповідача щодо неналежності цього доказу.

Обговорюючи питання відшкодування моральної шкоди, колегія суддів приймає до уваги таке.

Так, в силу ч.ч.1-2 ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї, у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

За положеннями ч.1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

ОСОБА_6, матір позивача, не бере участь у справі, відтак посилання позивача на заподіяння їй моральної шкоди у зв'язку із залиттям квартири не приймається до уваги.

Разом з тим, колегія суддів вважає доведеним факт заподіяння моральної шкоди позивачці внаслідок залиття квартири.

З врахуванням встановлених обставин справи, недосконалої системи водовідведення у будинку, де мешкають сторони, ступеню вини відповідача, підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь позивача 500 грн. відшкодування моральної шкоди.

У позові до ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки останній не є власником чи володільцем на відповідних правових підставах квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на сплату судового збору (1163,31 грн.), а також витрати на експертне дослідження та правову допомогу (1500 грн., 720 грн.), всього - 3383,31 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 21949,50 грн. відшкодування завданої майнової шкоди та 500 грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3383,31 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуюча у першій інстанції: Бондарчук Л.А. Провадження № 22-ц/792/1905/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія:34