АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/925/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 24 (1) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

із секретарем Борщ А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Нікопольського міськрайонного суду від 28.01.2014 р. за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 28.01.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог до Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради, Нікопольської міжрайонної прокуратури, Комунального закладу «Нікопольська міська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» про реабілітацію внаслідок репресій, видачі довідок про реабілітацію, припинення карткової історії хвороби та відшкодування моральної шкоди.

06.02.2017 р. року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Нікопольського міськрайонного суду від 28.01.2014 р у зв'язку з нововиявленими обставинами. В обгрунтування заяви зазначає, що рішення суду не відповідає ЗУ «Про реабілітації жертв політичних репресій».

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 рокузаява ОСОБА_2 про перегляд рішення Нікопольського міськрайонного суду від 28.01.2014 рокуза нововиявленими обставинами залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність судового рішення ЗУ «про реабілітацію жертв політичних репресій» ставить питання про скасування ухвали суду та визнати його необґрунтовано репресованим з 01.03.1982 року у вигляді ІІ групи інвалідності та видати відповідну довідку.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. З наявних у матеріалах справи зворотних поштових повідомлень видно, що сторони повідомлені завчасно, належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернувся до суду з пропуском місячного строку встановленого для звернення до суду з даною заявою та не заявив клопотання про його поновлення.

Колегія судів вважає даний висновок суду правильним, таким, що узгоджується із вимогами законодавства.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з ч.1 ст.362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК.

При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до частини другої статті 362 ЦПК днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин.

Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена.

Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними.

Як убачається з матеріалів справи, рішення Нікопольського міськрайонного суду ухвалено 28.01.2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради, Нікопольської міжрайонної прокуратури, Комунального закладу «Нікопольська міська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» про реабілітацію внаслідок репресій, видачі довідок про реабілітацію, припинення карткової історії хвороби та відшкодування моральної шкоди.(а.с. 92-93, 120-121 том 1).

Заяву про перегляд зазначеного рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_3подав 06 лютого 2017 року, із посиланням, що ІІ групу інвалідності йому встановлено 01 березня 1982 року безстроково, ставить питання про визнання його необґрунтовано репресованим та видати довідку про реабілітацію. ( а.с.12 том2).

Отже, посилання заявника ОСОБА_3, як на нововиявлену обставину на те, що рішення суду не відповідає вимогам Закону України «Про реабілітації жертв політичних репресій»,встановлення інвалідності ІІ групи 01.03.1982 року безстроково та на ухвалу Мегионського міського суду Тюменської області РФ від 23 вересня 1985 року про визнання заявника недієздатним, тобто дані обставини існували на час розгляду справи. Із заявою позивач звернувся 06 лютого 2017 року із пропуском місячного строку, та не ставив питання про його поновлення та не надав доказів поважності причин пропуску строку, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами без розгляду у звязку із пропуском місячного строку для звернення до суду після виникнення таких обставин, за відсутності клопотання про його поновлення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з дотриманням норм процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Я.М. Бондар

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_4