Справа № 159/3438/16-ц
Провадження № 2/159/49/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 листопада 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

представника позивачів - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідачів - ОСОБА_5

розглянувши клопотання представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ОСОБА_5 про залишення без руху позовної заяви у справі за позовом Дем»янчука ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, Ковельської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Ковельської міської ради від 28.01.2010 року №66/9, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку і скасування його державної реєстрації, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

До початку судового розгляду даної справи по суті представником відповідачів ОСОБА_5 було заявлено письмове клопотання про залишення без руху поданої Дем»янчуком В.Ю. та ОСОБА_8 позовної заяви у зв»язку зі сплатою позивачами судового збору не в повному розмірі за усіма заявленими ними позовними вимогами.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання задовольняє його, виходячи з наступного.

Згідно положень пункту 1 статті 6 Конвенції про прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Суди повинні забезпечувати належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку. При цьому, враховується, що судові витрати не є збитками по своїй суті та не входять до складу ціни позову.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015 року, у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із статтею 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання позову немайнового характеру.

У разі якщо судовий збір підлягає сплаті в мінімальному розмірі, а один із кількох позивачів звільнений від сплати судового збору, інший позивач (позивачі) зобов'язаний сплатити суму судового збору в повному обсязі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Станом на час звернення до суду з даним позовом розмір ставки судового збору при зверненні фізичної особи з позовом немайнового характеру складав 551,20 коп.

Як убачається з матеріалів даної цивільної справи позивачами не в повній мірі було сплачено судовий збір при зверненні до суду з даним позовом. Так, заявляючи одночасно три вимоги немайнового характеру - 1) визнання недійним та скасування рішення міської ради, 2) визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, 3) усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, - обоє позивачів сплатили судовий збір лише за дві таких вимоги одного з позивачів, тоді як, відповідно до вище згаданих положень Закону та Постанови ПВССУ кожен з позивачів мав би сплатити по 551 грн. 20 коп. за кожну з трьох заявлених кожним із них позовних вимог немайнового характеру окремим платіжним документом.

Покликання представника позивачів на уточнення ними позовних вимог у ході судового розгляду справи і на те, що за такими позовними вимогами вони уже не ставлять вимогу про визнання недійсним та скасування рішення Ковельської міської ради і вважають заявленими лише дві позовних вимоги, а, відтак, рахують, що оплаті судовим збором підлягають лише дві позовних вимоги немайнового характеру, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно матеріалів даної цивільної справи, позивачами дійсно двічі уточнювались позовні вимоги (а.с.109-111, 225-226, том 1), однак, заявлена у позовній заяві від 12.09.2016 року вимога про визнання недійним рішення Ковельської міської ради не була залишена без розгляду судом та від такої вимоги сторона позивача не відмовилась у ході судового розгляду справи, а тому, така вимога на даний час підлягає судовому вирішенню.

Отже, як установлено судом, обоє позивачів мають сплатити судовий збір в сумі по 551,20 грн. за третю вимогу немайнового характеру та оплатити окремим платіжним документом по 551,20 грн. судового збору за дві вимоги немайнового характеру іншого з співпозивачів, а всього оплаті підлягають судові витрати в сумі 1653,60 грн. судового збору (551,20+551,20+551,20).

Докази на підтвердження звільнення одного або обох із співпозивачів від сплати судового збору суду не надано.

Ураховуючи те, що дана цивільна справа була передана іншому складу суду лише у вересні 2017 року і питання щодо сплати судового збору у передбаченому законом порядку не було вирішено попередніми складами суду, на вирішенні яких перебувала дана цивільна справа, таке питання підлягає вирішенню на даному етапі та з урахуванням заявленого представником відповідача клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, п.10 Постанови ПВССУ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Дем»янчука ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, Ковельської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Ковельської міської ради від 28.01.2010 року №66/9, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку і скасування його державної реєстрації, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, - залишити без руху.

Надати позивачам ОСОБА_9»янчуку В.Ю. та ОСОБА_8 строк для усунення зазначених у даній ухвалі недоліків та сплати судового збору протягом п»яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючаОСОБА_1