Справа № 242/3514/17
Провадження № 2/185/3706/17
20 листопада 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,
за участю секретаря Мерцалової Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
17 серпня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 60 розірвати, та всі витрати по розірванню шлюбу покласти на неї.
В обґрунтування позову вона зазначила, що від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство з відповідачем не ведеться. Фактичні шлюбні відносини припинені у червні 2013 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя, і збереження шлюбу не можливе та суперечитиме її інтересам.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, проте надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Матеріалами справи встановлено, що сторони 18 червня 2011 року уклали шлюб (арк.с.3). Від шлюбу у них дітей немає.
Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з червня 2013 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін.
Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, позивач просила покласти на неї всі судові витрати, тому суд вважає, що витрати по сплаті судового збору (арк.с.1) необхідно покласти на позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 112, 113 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 18 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області згідно актового запису № 60.
Після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без змін
Судові витрати по справі покласти на позивача.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: В.О. Головін