Справа № 212/8038/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Борис О.Н., присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участі: секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., з участю: прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3, представника заявника ОСОБА_4, лікаря-психіатра ОСОБА_5, особи, у відношенні якої внесено заяву - ОСОБА_6, законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_8 про госпіталізацію громадянина визнаного у встановленому законом порядку недієздатним у психіатричний стаціонар, -

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2017 року до суду надійшла заява головного лікаря КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_8 з приводу госпіталізації громадянки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка визнана у встановленому законом порядку недієздатною у психіатричний стаціонар. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню з 2003 р., з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2013 року ОСОБА_6 визнана недієздатною, її опікуном призначений - ОСОБА_7

ОСОБА_6 з 1989 року спостерігається лікарем-психіатром, неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «КПНД» ДОР», останнє лікування з 06.07.2017 року по 18.10.2017 року, після чого продовжила приймати ліки вдома. На протязі останнього тижня її стан погіршився, ОСОБА_6 не спить ночами, роздратована, постійно говорить сама з собою, загрожує, лається, показує кулаки, ліки приймати відмовляється, на вмовляння не реагує, відчуває страхи, проявляє агресію до брата. Після огляду, комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_6 страждає на тяжке психічне захворювання у вигляді: шизофренії, параноїдної форми та потребує лікування лише в умовах стаціонару.

У судовому засіданні представник заявника КЗ «КПНД» ДОР» ОСОБА_4 та лікар-психіатр ОСОБА_5, підтримали заяву, пославшись на викладені в ній обставини та просили її задовольнити.

ОСОБА_6 у суді не заперечувала проти її госпіталізації для проходження лікування.

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 у судовому засіданні заяву КЗ «КПНД» ДОР» підтримав, просив її задовольнити.

Заслухавши представника заявника, лікаря-психіатра, особу відносно якої внесено заяву, законного представника, думку прокурора, яка просить задовольнити заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1989 року спостерігається лікарем-психіатром, з 1998 року є інвалідом ІІ групи, у 2003 році визнана інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню, з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма (а.с. 7).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 214/1639/13-ц, 2-о/214/102/13 від 11.11.2013 року, яке набрало законної сили 22.11.2013 року, ОСОБА_6 визнано недієздатною, її опікуном призначений брат - ОСОБА_7 (а.с. 4).

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні у КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», останній раз з 06.07.2017 року по 18.10.2017 року, після чого продовжила приймати ліки вдома. На протязі останнього тижня, психічний стан ОСОБА_6 погіршився, остання не спить по ночам, роздратована, постійно говорить сама з собою, загрожує, лається, показує кулаки, ліки приймати відмовляється, на вмовляння не реагує, відчуває страхи, проявляє агресію до опікуна, рекомендації лікарів не виконує, що підтверджено заявою ОСОБА_7 (а.с. 3).

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до рішення комісії ЛКК КЗ «КПНД» ДОР» № 1443 від 12.12.2017 року, ОСОБА_6 орієнтована правильно. Контакт носить формальний характер. Нестійкий фон настрою, емоційно лабільна. Мислення паралогічне. Виказує маячні ідеї до адреси оточуючих. На лікування не налаштована. Відмовляється від стаціонарного лікування в диспансері. Критики не має. Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_6 страждає на тяжке психічне захворювання у вигляді: шизофренії, параноїдної форми та потребує лікування лише в умовах стаціонару.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 №2-рп/2016 по справі 1-1/2016 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю та рекомендовано ОСОБА_9 України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідності до цього рішення.

В статтях 279 та 280 ЦПК України, які діють на даний час, законодавець закріпив, що за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 209, 213-215, 279-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_8 про госпіталізацію громадянина визнаного у встановленому законом порядку недієздатним у психіатричний стаціонар - задовольнити у повному обсязі.

Госпіталізувати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнану у встановленому законом порядку недієздатною у психіатричний стаціонар Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Борис О.Н.

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2