Справа № 754/5658/17
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить: 1) розірвати укладений ним із відповідачкою шлюб; 2) неповнолітню дитину залишити проживати з відповідачкою.

До позову додано копія квитанції про сплату судового збору в сумі: 640 грн..

Вважаю, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви про розірвання шлюбу з одночасним поділом майна судовий збір справляється за розірвання шлюбу і за поділ майна.

У позові фактично заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

На момент подання позову, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, передбачена мінімальна ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, тобто за одну вимогу в сумі: 640 грн..

До позову додано документ про сплату судового збору лише однієї позовної вимоги.

У порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позову не додано оригінал документа, що підтверджує повну сплату судового збору.

Крім того, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність та позовних вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про визначення місця проживання дитини, які не взаємопов'язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Спільний розгляд, різних не взаємопов'язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи.

При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв'язку з цим провадження у справі і що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, і в наслідку, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Крім того, за змістом положень ст. 126 ЦПК, вирішення питань про об'єднання і роз'єднання позовних вимог, це виключне право судді або суду, а не позивача.

Також у порушення ч. 2 ст. 118 та п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, що в даному конкретному випадку, позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, пов'язані між собою і їх доцільно розглядати в одному провадженні та чим конкретно це підтверджується.

У порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, зміст позову не містить і в позові не викладено обставин та не зазначено доказів того, про захист яких конкретно своїх прав, свобод і інтересів просить позивач, пред'являючи позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з відповідачкою, в чому виражається порушення цих прав та чим конкретно це підтверджується.

За таких обставин, позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: