БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/201/17
Справа № 356/656/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2017 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшученко І. О.,
при секретарі Мамей Н. І., Харченко Ж. В.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золота" про стягнення заробітної плати
До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заробітної плати. Свою заву обґрунтовував тим, що з 02.03.2017 по 23.05.2017 працював варщиком курячих лап у цеху відповідача - ТОВ «Золота». В день звільнення з позивачем не було проведено остаточного розрахунку, не виплачено заробітну плату за квітень-травень 2017 року, а також не видано трудову книжку. Відтак, стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату за квітень-травень 2017 року.
07.08.2017 через канцелярію суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог про стягнення з відповідача заробітної плати за квітень-травень 2017 року 9212,71 грн., та стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в період з 15.06.2017 по 07.08.2017 в розмірі 6975 грн. (а.с.24).
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, вказуючи на порушення трудового законодавства відповідачем.
Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.11,15,20,34,50,53). Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представника у судове засідання не направав (а.с.10,17,21,42,52).
За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин встановив наступне.
Як вбачається з наданих суду індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_2 за формою ОК-5 від 02.08.2017, за період з березня 2017 року по червень 2017 року включно страхувальником позивача зазначено ТОВ «Золота», а також визначено суми заробітку для нарахування пенсії та кількість днів страхового стажу: за березень 2017 року 1833,35 грн. та 16 днів відповідно, за квітень 2017 року - 3400 грн. та 30 днів відповідно, за травень 2017 року - 3400 грн. та 31 день відповідно, за червень 2017 року - 2412,71 грн. та 15 днів відповідно (а.с.25-26).
Згідно ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові згідно з ч. 5 ст. 235 КЗпП України виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4.2 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то роботодавець у цей день надсилає працівникові поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається лише за письмовою згодою працівника.
Відповідно до Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки.
В разі несвоєчасної виплати належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України). Така правова позиція зазначена також в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».
Визначення розміру середньої заробітної плати, в тому числі, і у випадку вимушеного прогулу, здійснюється у відповідності з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. (далі - Порядок).
Як визначено пунктами 2, 8 Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, а нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Як вбачається з наданих суду індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 від 02.08.2017 вбачається, що заробітна плата позивача у спірний період з квітня по червень 2017 року нараховувалась та з неї сплачувались страхові внески відтак, позивач в спірний період перебував у трудових відносинах з відповідачем (а.с.25-26).
Разом з тим, наданими представником позивача відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) період його роботи на підприємстві відповідача з 16.04.2017 по 15.06.2017 та відповідну заборгованість по виплаті заробітної плати за квітень-червень 2017 року в сумі 9212,71 грн., судом розцінюються критично, так як з вказаних відомостей вбачається, що страхові внески ТОВ «Золота» сплачувались за період, відмінний від вказаного позивачем, а саме з березня 2017 по червень 2017 року, а зазначена у відомостях сума є сумою заробітку для нарахування пенсії в розумінні ст. 41 Закону України України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відтак, не підтверджує існування заборгованості відповідача.
В судовому засіданні судом роз'яснено положення ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України, проте представник позивача не скористався своїм правом, щодо витребування доказів, від заявленого клопотання про витребування з ТОВ «Золота» довідки про роботу на даному підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати та заборгованості по заробітній платі, представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 13.09.2017 відмовився.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В той же час, суду, ні позивачем, ні його представником не надано доказів працевлаштування позивача, а саме, наказів про працевлаштування позивача, та його звільнення, з зазначенням конкретних дат, доказів виконання обов'язків за трудовим договором, як підставу для нарахування заробітної плати, розміру такої заробітної плати та її структури, а також наявності заборгованості по її виплаті у визначеному позивачем розмірі, присутності позивача на підприємстві в день звільнення або пред'явлення відповідачу вимоги про розрахунок в порядку ч. 1 ст. 116 КЗпП України, а також доказів вини відповідача в порушенні положень ч. 5 ст. 235 КЗпП України щодо затримки видачі позивачу трудової книжки.
Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, про відмову у задоволення позовних вимог у звязку з необгрунтованістю та безпідстаністю.
Керуючись ст. 115, 116, ч. 5 ст. 235 КЗпП України, ст. 6, 10, 11, ч. 1 ст. 57, ст. 60, ч. 2-3 ст. 213, 214, 215, 218 ЦПК, суд
У задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Апеляційного суду Київської області в загальному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в Апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання рішення, апеляційної скарги.
Суддя І. О. Капшученко