Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Ткачука О.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 7 вересня 2016 року,

встановила:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 26 листопада 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4, остання отримала кредит у розмірі 45 500 доларів США на умовах, визначених договором, термін до 25 листопада 2027 року. Неналежне виконання боржником умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, яка станом на 19 вересня 2014 року склала

159 877, 32 доларів США, що еквівалентно 2 147 152,47 грн.

Ураховуючи наведене та заяву про зменшення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 109 748,50 доларів США, що еквівалентно 1 473 922,36 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 7 вересня

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26 листопада 2007 року в розмірі 30 142,84 доларів США заборгованості по процентам, що еквівалентно

809 033,82 грн, 5 697,43 доларів США заборгованості по комісії, що еквівалентно 152 919,02 грн, 268 400 грн пені, 250 грн штрафу (фіксована частина), 1 792,01 доларів США штрафу (процентна складова), що еквівалентно 48 097,64 грн, та 12 058,20 грн понесених судових витрат. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позов, апеляційний суд на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку в порядку ст. 212 ЦПК України, встановив фактичні обставини справи, вірно виходив із того, що правовідносини сторін випливають з кредитного договору. Оскільки відповідач виконував обов'язки, покладені кредитним договором, неналежним чином, позивач має право на повернення коштів у судовому порядку.

Установивши, що рішенням Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2011 року з ОСОБА_4 стягнута заборгованість в розмірі 384 480,35 грн, а заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 9 вересня 2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, які не виконані, апеляційний суд вірно виходив із того, що правовідносини сторін кредитного договору не припинилися, а відтак не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Посилання заявника на те, що суд вийшов за межі позовних вимог, так як стягнув кошти відповідно до курсу долара США на момент ухвалення рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки в згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК, якщо в договорі зазначено еквівалент в іноземній валюті, то розрахунки повинні проводитися в гривнях за курсом НБУ на момент платежу.

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Житомирської області від 7 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.С.Ткачук

О.В.Умнова