Справа № 2-7692/11 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Провадження № 22-ц/773/628/17 Категорія: 27 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі :

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Грушицького А.І., Шевчук Л.Я.,

секретар - Черняк О.В.,

за участю: представника позивача Домальчука Р.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 12 січня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 12 січня 2012 позов у даній справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Волинського обласного управління АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №75/07-К/02 від 07.11.2007року в розмірі 209227 доларів 05 центів США та 435775грн. 70коп. пені за простроченими відсотками та кредитом. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Волинського обласного управління АБ «Укргазбанк» сплачений судовий збір в розмірі 2823грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 березня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2012 року у даній справі відмовлено.

Відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду першої інстанції, в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права при його ухваленні, просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №75/07-К/02 про надання кредиту на суму 190000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5% річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 06.11.2015 року. У цей же день, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитлове напідпідвальне приміщення загальною площею 106,8 кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності.

В зв'язку з неналежним виконанням боржником умов кредитного договору, станом на 23.11.2011 року у відповідача ОСОБА_3 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 209227,05доларів США та 435775грн.70коп. пені за прострочення кредиту, які банк просив стягнути з відповідача.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

В матеріалах справи відсутні дані і відповідачем ОСОБА_3 не подано доказів того, що заборгованість за кредитним договором погашена і не спростовано розрахунок, поданий позивачем. Суд правомірно стягнув основну суму заборгованості у доларах США, так як відповідач отримав кредит в іноземній валюті.

Покликання ОСОБА_3, що судом безпідставно стягнуто заборгованість за кредитним договором поза межами строку позовної давності не заслуговують на увагу суду. Під час розгляду справи в суді першої інстанції ним не подавалась заява про застосування позовної давності, хоча він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи 12 січня 2012 року, що вбачається з розписки, яка міститься в матеріалах справи. (а.с. 30), а відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Подання такої заяви суду апеляційної інстанції не є можливим. Відповідач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і не скористався правом на подання заяви про застосування позовної давності.

Крім того, як встановлено судом, заборгованість виникла з лютого 2009 року, з позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся 02.11.11р., тобто в межах позовної давності.

Щодо доводів про безпідставне стягнення пені понад строк позовної давності, встановлений законом в один рік, то ці доводи спростовуються п.5.8 кредитного договору, який підписаний сторонами, відповідно до умов якого строк позовної давності за цим Договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суму заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляцій за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов цього договору.

Доводи відповідача про те, що в договорі банком не передбачено права достроково стягнути заборгованість в разі невиконання зобов'язань по сплаті боргу не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог, позов задовольнив частково, і зазначив в мотивувальній частині висновок щодо вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а отже вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки були предметом розгляду судом.

За змістом ст. 30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

ПАТ АБ «Укргазбанк» є юридичною особою, ним пред'явлено позов і в його користь, як юридичної особи, стягнуто заборгованість за кредитним договором. Зазначення в рішенні суду «в особі Волинського обласного управління АБ «Укргазбанк», яке не є юридичною особою, не впливає на правильність ухваленого рішення. Державна реєстрація юридичної особи відбулася 21.07.1993 року, а зміни свідоцтва про державну реєстрацію у зв'язку із зміною найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» внесені 12.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи серії А01 №374086.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 12 січня 2012 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді