РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

за участю секретаря Реуцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шевченкове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

08 вересня 2017 року позивач по справі звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд виділити їй мано на суму 24 400 гривень набуте за час перебування у шлюбі з відповідачем.

В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі з жовтня 2007 року перебувала у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 17 липня 2017 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час шлюбу сторони разом з дітьми проживали у ІНФОРМАЦІЯ_3 та за спільні кошти провели ремонт і придбали майно в квартиру:

провели ремонт у квартирі на суму 12 000 гривень;

встановили опалення на суму 8 000 гривень;

замінили 3-и вікна на суму 5 000 гривень;

встановили міжкімнатні двері в кількості 2 шт. на суму 600 гривень;

встановили супутникову антену на суму 1 200 гривень;

постелили лінолеум на суму 1 500 гривень;

придбали штори в квартиру на суму 1 000 гривень;

провели утеплення квартири пінопластом з вулиці на суму 4 000 гривень;

придбали дитячі меблі на суму 3 000 гривень;

меблевий гарнітур до спальної кімнати на суму 3 500 гривень;

диван на суму 1 500 гривень; меблеву стінку на суму 3 500 гривень;кухонний уголок на суму 3 500 гривень;

витяжку на кухню на суму 1 000 гривень; ноутбук на суму 2 000 гривень; холодильник на суму 4000 гривень; пральну машинку вартістю 4 500 гривень; килими 2 штуки по 500 гривень кожен; посуд на суму 1 600 гривень; кухонний комбайн вартістю 1 200 гривень; підставку під квіти на суму 600 гривень; постільну білизну на суму 1 000 гривень та квіти на суму 3 000 гривень.

На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, а тому позивач просить виділити їй із спільно нажитого майна у шлюбі:

дитячі меблі вартістю 3 000,00 гривень, до складу яких входять ліжко дитяче вартістю 2 000,00 гривень, стіл дитячий вартістю 500,00 гривень та комод дитячий вартістю 500,00 гривень;

диван вартістю 1 500,00 гривень; кухонний уголок вартістю 3 500,00 гривень; пральну машину вартістю 4 500,00 гривень; два килими вартістю по 500,00 гривень кожен; посуд вартістю 1 600,00 гривень; кухонний комбайн вартістю 1 200,00 гривень; постільну білизну вартістю 2 000,00 гривень; квіти вартістю 3 000,00 гривень; підставку під квіти вартістю 600,00 гривень, на загальну суму майна 24 400,00 гривень.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтвердили позовні вимоги та наполягали на задоволенні позову в даному кількості майна.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, зазначивши, що вартісні суми майна, вказані у позові, не відповідають дійсності, а також, що деяке спільне майно, як зазначає позивач в позові, взагалі ними за час шлюбу не було придбане.

Суд заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є обєктом права спільної сумісної власності.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобовязані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

З 13 жовтня 2007 року ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 17 липня 2017 року було розірвано, що підтверджується копією зазначеного рішення в матеріалах справи (а.с.6,7).

Від шлюбу сторони мають двох синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ВЛ № 115344 від 18.03.2008 року (а.с.9) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 323312 від 26.07.2013 року (а.с.8).

За час шлюбу сторони разом з дітьми проживали у ІНФОРМАЦІЯ_3, яка належить близьким родичам відповідача і частково в розмірі 1/ 4 частині відповідачу ОСОБА_2 на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № 169 (дублікат) в матеріалах справи (а.с.22).

В період шлюбу за спільні кошти, як зазначає позивачка, було проведено ремонт у квартирі на суму 12 000 гривень: встановили опалення на суму 8 000 гривень;

замінили 3-ри вікна на суму 5 000 гривень;

встановили міжкімнатні двері в кількості 2 шт. на суму 600 гривень;

встановили супутникову антену на суму 1 200 гривень;

постелили лінолеум на суму 1 500 гривень;

придбали штори в квартиру на суму 1 000 гривень;

провели утеплення квартири пінопластом з вулиці на суму 4 000 гривень;

придбали дитячі меблі на суму 3 000 гривень;

меблевий гарнітур до спальної кімнати вартістю 3 500 гривень;

диван на суму 1 500 гривень; меблеву стінку на суму 3 500 гривень;кухонний уголок вартістю 3 500 гривень;

витяжку на кухню вартістю 1 000 гривень; ноутбук на суму 2 000 гривень; холодильник на суму 4000 гривень; пральну машинку на суму 4 500 гривень; килими 2 штуки по 500 гривень кожен; посуд на суму 1 600 гривень; кухонний комбайн вартістю 1 200 гривень; підставку під квіти на суму 600 гривень; постільну білизну на суму 1 000 гривень та квіти на суму 3 000 гривень.

Заявляючи вимогу про поділ спірного майна, позивачка посилалася на те, що вищевказане майно придбано сторонами у справі за спільні кошти під час перебування у шлюбі.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В ст. 60 ЦПК України, зазначено кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В суді встановлено, що ремонт квартири здійснювався за кошти відповідача ОСОБА_2 і його брата, на те, що на ремонт витрачено 12 000,00 гривень, як зазначає позивачка, ніякими доказами крім її свідчень не підтверджується, відповідач зазначає, що на ремонт квартири ним і його братом було витрачено 4 тисячі гривень, особисто його коштів було витрачено 2 тисячі гривень.

На опалення в квартирі, як пояснює позивачка, було витрачено 8 000 гривень, свідчення позивачки спростовуються письмовими доказами відповідача , а саме наданим ним товарним чеком від 01.10.2012 року на покупку в квартиру опалювального апарату «АОГВ АТОН» на суму 3 000 гривень. Позивачка не заперечує, що саме такий опалювальний апарат стоїть в їх квартирі, але до даного апарата був докуплений бай пас на суму 200 гривень, про що сторони не заперечують, тобто на опалення квартири було витрачено 3 200 гривень.

Позивачка також зазначає, що за їх спільні кошти було куплено 3 пластикових вікна на суму 5 000 гривень, відповідач заперечує, що вікна були куплені в період їх спільного шлюбу пояснивши, що вікна були поставлені ще при житті його матірю, як і двоє міжкімнатних дверей, які позивачка оцінила в 600 гривень, позивачка будь яких письмових доказів з цього приводу суду надати не може.

Сторони погодились, що сума супутникової антени складає не 1 200,00 гривень як зазначено в позові, а 800 гривень так як відповідач надав товарний чек № 27 від 25.07.2013 року, на дану суму (а.с.41).

Постелений лінолеум в квартирі, як домовились, сторони в суді, оцінюють вартістю 700,00 гривень.

Штори в квартиру, як зазначив відповідач, купувалися його матірю, відповідачка наполягала, що сторони купувались в період їх спільного життя.

З пояснень позивачки, утеплення квартири пінопластом здійснювалося за спільні кошти, що становило 4 000,00 гривень, документального підтвердження цьому не надала, проте відповідачем по справі надано до суду товарний чек від 18.06.2015 року, з якого вбачається, що на весь матеріал по утепленню квартири витрачено 1 921,00 гривень (а.с.40).

Вартість дитячих меблів у сумі 3 000,00 гривень сторонами не заперечується.

Меблевий гарнітур вартістю 3 500 гривень в спальну кімнату та диван вартістю 1 500 гривень було придбано, як пояснив відповідач, матірю при житті, позивачка стверджувала, що даний гарнітур і диван був придбаний ними в період шлюбу.

Вартість меблевої стінки позивач в позові вказує 3 500,00 гривень, проте згідно наданого відповідачем товарного чеку ЧП «Макаров» від 10.11.2013 року ціна зазначена 2 100,00 гривень (а.с.42).

Кухонний уголок було придбано, як зазначає відповідач, матірю, позивачка зазначає, що даний уголок був придбаний за їх спільні кошти.

Вартість витяжки на кухню у 1 000,00 гривень сторонами не заперечується.

Ноутбук, як зазначив відповідач, було подаровано йому його братом, позивачка пояснила, що за даний компютер вони брату віддавали спільні кошти в розмірі 2 000 гривень.

Як пояснює в суді відповідач нового холодильника та пральної машинки взагалі не було, звідки фотокартки, на яких відображений холодильник і пральна машина в його квартирі, надані позивачкою, пояснити не може, а допускає думку, що вона могла це зробити, коли він був по півроку на заробітках в Росії, але даних речей він взагалі в квартирі не бачив, в квартирі стоїть ще старий холодильник і пральна машина, які придбала при житті його мати.

При огляді квартири відповідача судом, а саме при огляд доказів за їх місцем знаходження відповідно до ст.140 ЦПК України, за клопотанням позивача і його представника холодильника і пральної машинки, які були відображені на фотокартках позивачки виявлено не було.

Сторонами узгоджено вартість килимів по 500 гривень за килим, а також вартість кухонного комбайну у 1 200,00 гривень і вартість посуду у 1 600,00 гривень, що не заперечується сторонами у справі.

Вартість постільної білизни в суму 1000 гривень відповідач заперечує та пояснює, що коли вони прийшли проживати до квартири, постільна білизна осталась від матері, ними було куплено білизни всього на 300 гривень. В суді сторонами узгоджено ціну білизни у 300,00 гривень.

Квіти вартістю 3 000,00 гривень також відповідачем заперечується, позивачка не заперечує проти зміни вартості квітів на 1 500 гривень, з цією ціною відповідач погоджується.

З вартістю підставки під квіти у 600,00 гривень сторони погоджуються.

Свідки у справі зі сторони позивача ОСОБА_5 брат позивача по справі, у судовому засіданні підтримав пояснення останньої та пояснив, що дійсно сторонами у справі було здійснено ремонт у квартирі, проте скільки витрачено коштів не знає; було встановлено 2 вікна. За час шлюбу встановлено двері, супутникову антену, постелено лінолеум; коли і ким купувалися штори і за яку ціну свідок не знає; спільним зусиллями було проведено утеплення квартири, проте скільки коштів на це було витрачено сказати не може; спільно сторонами купувалися дитячі меблі, на які було витрачено близько 3 000,00 гривень; також спільно сторонами купувалися меблевий гарнітур та диван, проте скільки на це було витрачено коштів не знає; підтвердив, що дійсно спільно сторонами купувалася меблева стінка, кухонний уголок, витяжка; спільно придбано ноутбук, на який витрачено близько 2 000,00 гривень; зазначив, що холодильник привозив брат, моделі не памятає; зазначив, що спільно сторонами купувалася і пральна машина по якій ціні не знає; з приводу покупки посуду нічого не знає; підтвердив, що сторонами купувалися килими, проте яка сума витрачена на їх придбання не знає; також підтвердив, що дійсно спільно сторонами у справі купувалися кухонний комбайн та підставка для квітів; з приводу постільної білизни нічого не знає.

Свідок у справі зі сторони позивача ОСОБА_6, у судовому засіданні пояснив, що сторонами у справі спільно було здійснено ремонт квартири та встановлено опалення, ціну ціх робіт не знає; з приводу встановленних 3-х вікон нічого пояснити не зміг; підтвердив, що дійсно замінювалися двері, скільки на це пішло коштів не знає; Встановлено супутникову антену за час шлюбу; постелений лінолеум; коли і ким купувалися штори не знає; спільним зусиллями було проведено утеплення квартири; ким і коли купувалися меблевий гарнітур та диван не знає; підтвердив, що дійсно спільно сторонами купувалася меблева стінка, кухонний уголок, витяжка та дитячі меблі; З приводу придбаних ноутбука та холодильника нічого пояснити не зміг; зазначив, що пральна машина була; Спільно купувався посуд; за килими нічого не знає; також підтвердив, що дійсно спільно сторонами у справі купувалися кухонний комбайн, підставка для квітів та самі квіти; з приводу постільної білизни нічого не знає.

Свідок у справі зі сторони позивача ОСОБА_7, у судовому засіданні пояснив, що не бачив і не знає ким і коли здійснювався ремонт квартири; знає, що опалення встановлював сусід, проте скільки на це було витрачено коштів не знає; зазначив, що було замінено одне велике вікно; двері замінювалися в період шлюбу; підтвердив, що дійсно спільно сторонами було встановлено супутникову антену, постелений лінолеум та купувалися штори; з приводу утеплення квартири нічого не знає; підтвердив, що за час шлюбу сторонами спільно купувалися дитячі меблі; ким і коли купувалися меблевий гарнітур не знає; диван купувався спільно; підтвердив, що дійсно спільно сторонами купувалася меблева стінка, кухонний уголок та витяжка; з приводу придбаних ноутбука та холодильника нічого пояснити не зміг; зазначив, що пральна машина купувалася; килими купувалися також спільно сторонами; з приводу придбаного посуду нічого не знає; також підтвердив, що спільно сторонами у справі купувалися кухонний комбайн, підставка для квітів та самі квіти; з приводу постільної білизни нічого не знає.

Свідок у справі зі сторони позивача ОСОБА_8 сестра позивача по справі, у судовому засіданні підтримала пояснення позивачки та пояснила, що дійсно сторонами у справі було здійснено ремонт у квартирі, проте скільки витрачено коштів не знає; встановлювалися опалення та нові вікна, суму не знає; з приводу встановлених дверей та супутникової антени нічого не знає; постелено лінолеум, придбані штори; спільним зусиллями було проведено утеплення квартири, проте скільки коштів на це було витрачено сказати не змогла; спільно сторонами купувалися дитячі меблі, меблевий гарнітур та диван, меблева стінка, кухонний уголок, витяжка та дитячі меблі; спільно придбано ноутбук; зазначила, що також був придбаний спільно сторонами холодильник та пральна машина, проте моделі не знає; з приводу килимів нічого пояснити не змогла; спільно сторонами купувався посуд; також підтвердила, що спільно сторонами у справі купувалися кухонний комбайн, підставка для квітів, самі квіти та постільна білизна.

Свідок у справі зі сторони відповідача ОСОБА_9, у судовому засіданні пояснила, що дійсно сторонами здійснювався ремонт тільки дитячої кімнати; встановлено котел; двері були замінені матірю відповідача і при матері був постелений лінолеум і штори; меблевий гарнітур та диван належав матері відповідача; сторонами був придбаний кухонний уголок; спільно було придбано витяжку, дитячий комод, ліжко та стіл. За інше майно чи було воно придбане спільно сторонами, чи ні пояснити не змогла.

Свідок у справі зі сторони відповідача ОСОБА_10, у судовому засіданні пояснила, що памятає тільки як ремонт квартири здійснювався матірю відповідача по справі; підтвердила, що дійсно сторонами було встановлено котел та міняли одне вікно; двері були замінені матірю відповідача по справі; сторонами було встановлено супутникову антену; зазначила, що лінолеум був постелений ще матірю; штори також належали матері; підтвердила, що утеплення квартири сторони здійснювали спільно; меблевий гарнітур та диван були матері відповідача; меблева стінка та кухонний уголок також були придбані матірю; підтвердила, що сторонами спільно було придбано витяжку, дитячий комод, ліжко та стіл. Крім того, пояснила, що при матері купувалися ноутбук, холодильник та пральна машина; ОСОБА_4 у квартирі також були ще до укладення сторонами шлюбу; Посуд належав матері; квіти купували спільно сторонами у справі. За інше майно чи було воно придбане спільно сторонами, чи ні пояснити не змогла.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Як на підставу своїх заперечень стосовно ціни позову відповідачем було надано до суду письмові докази про вартість майна придбаного сторонами в період шлюбу що спростовують вартість майна зазначеного в позові, а саме:

вартість встановленого опалення в квартирі де проживали сторони складає 3 200 гривень, а не 8 000 гривень (а.с.43-44), вартість утеплення квартири складає 1920 гривень, а не 4 000 гривень, вартість супутникової антени 800 гривень, а не 1 200, вартість меблевої стінки 2 100 гривень, а не 3 500гривень як зазначила позивачка в позові.

Крім того, при огляді квартири судом на чому наполягав представник позивача і сам позивач де проживали сторонами судом не було виявлено холодильника вартістю 4 000 гривень і пральної машинки вартістю 4 5000 гривень на які вказував позивач в позові в звязку з чим надав суду фотокартки (а.с.34-35, 38) в квартирі знаходилась стара пральна машина «Малютка» і старий холодильник.

Відповідно до вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за привалами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Відповідно до п. 24 Потсанови до складу майнв, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна і огляду доказів за їх місцем знаходження судом не було виявлено холодильника і пральної машини, а також кімнатних квітів на 3 000 гривень на які посилалась позивачка в позові, тому суд не враховує дане майно, а також кількість і вартість квітів при поділі.

Суд, також критично ставиться до показів свідків як зі сторони позивача ОСОБА_5 і ОСОБА_8 так як вони являються рідними братом та сестрою позивачки по справі також суд критично ставиться до пояснень свідків зі сторони відповідача ОСОБА_9, так як вона являється рідною тіткою відповідача, а свідок ОСОБА_11, жінкою брата відповідача.

Інші свідки зі сторони позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7, у судовому засіданні частково підтвердили пояснення позивача і пояснили, що сторонами у справі спільно було здійснено ремонт квартири та встановлено опалення, ціну цих робіт вони не знають; з-приводу встановлених 3-х вікон нічого пояснити не змогли; підтвердили про встановлену супутникову антену, постелений лінолеум, було проведено утеплення квартири, але ким і коли купувалися меблевий гарнітур та диван не знають; підтвердили про покупку меблевої стінки, витяжки та дитячої мебелі.

З приводу придбаних ноутбука та холодильника нічого пояснити не змогли. Свідок ОСОБА_7 підтвердив що пральна машина була придбана сторонами в період шлюбу, купляли кухонний комбайн, підставку для квітів та самі квіти, але на час огляду квартири де проживали сторони холодильника і пральної машинки не було.

Не заінтересований свідок зі сторони відповідача ОСОБА_10,пояснювала, що ремонт квартири здійснювався матірю відповідача по справі, підтвердила, що сторонами було встановлено котел, двері були замінені матірю відповідача по справі, сторонами було встановлено супутникову антену, зазначила, що лінолеум був постелений ще матірю; штори також належали матері, підтвердила, що утеплення квартири сторони здійснювали спільно, меблевий гарнітур та диван були при матері відповідача.

Підтвердила, що сторонами спільно було придбано витяжку, дитячі меблі при матері купувалися ноутбук, холодильник та пральна машина. Килими у квартирі також були ще до укладення сторонами шлюбу; посуд належав матері; квіти купували спільно сторонами у справі. За інше майно чи було воно придбане спільно сторонами, чи ні пояснити не змогла.

Однак належних та допустимих у розумінні ст. 57-60 ЦПК України доказів позивачкою про придбання зазначеного майна в позові позивачкою а саме:

вартості лінолеума, штор в квартиру, меблевого гарнітуру вартістю в спальну кімнату, дивана,кухонного уголка, ноутбука, холодильника, пральної машини суду не надано та судом в процесі розгляду справи не здобуто навіть при виїзді суду на квартиру за клопотанням позивачки де сторони проживали.

Виділити позивачці майно в натурі - дитячі меблі вартістю 3 000,00 гривень - (ліжко дитяче вартістю 2 000,00 гривень, стіл дитячий вартістю 500,00 гривень, комод дитячий вартістю 500,00 гривень),

два килими вартістю по 500,00 гривень на суму 1 000 гривень,

посуд вартістю 1 600,00 гривень,

кухонний комбайн вартістю 1 200,00 гривень,

квіти вартістю 750 гривень, підставку під квіти вартістю 600,00 гривень, всього на суму 9 150 гривень, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за половину вартості невиділеного майна:

за ремонт в квартирі 1 000 гривень, за опалення в квартирі 1 600 гривень, за супутникову антену 400 гривень, за лінолеум 350 гривень, за утеплення квартири 1 000 гривень, за меблеву стінку 1 050 гривень, за постільну білизну 150 гривень, всього -5 550 гривень.

Загальна сума виділеного і компенсованого майна позивача ОСОБА_1 складає 14 тисяч 700 гривень.

Залишити в користуванні відповідачу: меблеву стінку вартістю 2 100 гривень,

опалювальний газовий апарат «АОГВ АТОН» на суму 3 200 гривень,

супутникову антену вартістю 800 гривень, лінолеум вартістю 700 гривень,

постільну білизну вартістю 300 гривень, всього на суму 7 000 гривень.

До даної суми необхідно зарахувати витрати на утеплення квартири в розмірі 2 000 гривень і вартість ремонту в квартирі на суму 2 000 гривень,

Загальна сума виділеного майна в натурі відповідачу ОСОБА_2 складає 11 100 гривень. Відповідач не прохає суд стягнути з позивача на його користь компенсацію половини вартості виділеного позивачці майна.

Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214- 215 ЦПК України,

ст. 60 - 63, 68- 69, 70, 71 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 рухоме майно в натурі - дитячі меблі вартістю 3 000,00 гривень - (ліжко дитяче вартістю 2 000,00 гривень, стіл дитячий вартістю 500,00 гривень, комод дитячий вартістю 500,00 гривень), два килими вартістю по 500,00 гривень на суму 1 000 гривень, посуд вартістю 1 600,00 гривень, кухонний комбайн вартістю 1 200,00 гривень, квіти вартістю 750,00 гривень, підставку під квіти вартістю 600,00 гривень, витяжку кухонну вартістю 1 000 гривень, всього майна на суму 9 150 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за половину вартості невиділеного майна в розмірі 5 550 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 393 гривні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Стеганцов