У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В, ХоптиС.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 15 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 13 листопада 2005 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від якого вони мають дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. 15 серпня 2017 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці шлюб між ними розірвано.

За час шлюбу за спільні кошти ними було придбане рухоме та нерухоме майно, а саме: автомобіль «Аudi 100», 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1; транспортний засіб «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_2; автомобіль «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_3. Крім того, ними було придбано земельну ділянку, площею 1,25 га, в адміністративних межах Давидівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області та земельну ділянку, площею 0,0665 га, у садівничому товаристві «Садівник» по АДРЕСА_1. Оскільки вони припинили шлюбні відносини, то згоди щодо поділу спільного сумісного майна подружжя ними не досягнуто.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просила суд визнати за кожним з них право власності на Ѕ частку вищевказаного спірного рухомого та нерухомого майна, стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за Ѕ частку у рухомому майні, а саме: автомобіль «Аudi 100», 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, автомобіль «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, автомобіль «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, та припинити право спільної сумісної власності подружжя на вказані транспортні засоби.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частку автомобіля «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, та на Ѕ частку земельної ділянки площею 1,25 га, що знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку від 24 березня 2011 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 15 червня 2017 року рішення районного суду у частині вирішення позову ОСОБА_3 про поділ автомобіля «Audi 100», 1989 року випуску, автомобіля «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, та автомобіля «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, скасовано. Позов ОСОБА_3 у цій частині задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію за Ѕ частку вартості автомобіля «Audi 100», 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, у розмірі 43 413 грн 91 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 компенсацію за Ѕ частку вартості автомобіля «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, у розмірі 58 635 грн 25 коп. Виділено у власність ОСОБА_4 автомобіль «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, вартістю 179 214 грн 76 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію Ѕ частки вартості автомобіля «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, у розмірі 89 607 грн 38 коп. Право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на автомобіль «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, припинено. Рішення районного суду у частині розподілу судових витрат змінено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 12 712 грн 92 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду у частині стягнення з неї компенсації Ѕ частки вартості автомобіля «Volkswagen Passat» змінити й ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на її користь компенсацію Ѕ частку вартості цього автомобіля.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому вкасаційному порядку в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що згідно з листом управління державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області від 20 серпня 2015 року автомобіль «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, 28 липня 2009 року зареєстровано за позивачкою, який після розірвання шлюбу перереєстровано на підставі довідки-рахунку. Отже, вищевказане рухоме майно поділу між подружжям не підлягає, унаслідок відсутності такого майнам у їх власності.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині вирішення позову ОСОБА_3 про поділ автомобіля «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, й задовольняючи позов у цій частині, виходив із того, що позивачкою не підтверджено належними доказами відчуження вказаного автомобіля відповідачем, оскільки цей автомобіль був зареєстрований за нею і 17 лютого 2015 року відчужений, а, отже, наявні підстави для стягнення з позивачки на користь відповідача грошову компенсацію за Ѕ частку вищевказаного транспортного засобу.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_3 з 13 листопада 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від якого вони мають дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15 серпня 2017 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

Згідно з довідкою управління державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області від 7 травня 2015 року за ОСОБА_4 18 жовтня 2006 року зареєстровано автомобіль «Audi 100», 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який 6 серпня 2014 року зареєстровано за ОСОБА_7 22 березня 2011 року за ОСОБА_4 зареєстровано автомобіль «Mitsubishi Outlander», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_3.

Відповідно до довідки управління державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області від 20 серпня 2015 року за ОСОБА_3 28 липня 2009 року зареєстровано автомобіль «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, який перереєстровано 17 лютого 2015 року на підставі довідки-рахунку.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції й стягуючи з позивачки на користь відповідача компенсацію Ѕ частки вартості автомобіля «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, не врахував таке.

Чинним Цивільним процесуальним кодексом України визначені повноваження апеляційного суду.

Згідно зі ст. ст. 303, 304 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка, у тому числі просила суд визнати за нею та відповідачем за кожним право власності на Ѕ частку автомобіля «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за цю частку у вказаному рухомому майні.

Вимоги про стягнення грошової компенсації за зазначений вище транспортний засіб з неї на користь ОСОБА_4 позивачем не заявлялись.

ОСОБА_4 зустрічні позовні вимоги про стягнення компенсації за автомобіль на його користь також не заявляв.

Вихід за межі позову є порушенням принципів диспозитивності і змагальності цивільного судочинства (ст. ст. 10, 11 ЦПК України).

Крім того, у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення чч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

За таких обставин, коли фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановлені, рішення апеляційного суду частково не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його часткового скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 15 червня 2017 року у частині вирішення позову ОСОБА_3 про визнання права власності на частку автомобіля «Volkswagen Passat», 1999 року випуску, скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта