Справа № 357/1608/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вказувала, що з 19.05.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що мають різні погляди шлюб, сім`ю та подружню вірність, з ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки свідком яких нерідко стає їх дитина, що негативно впливає на його психічний стан, а також спричиняє їй душевні страждання, на даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, вважає збереження шлюбу неможливим, просила шлюб розірвати та розділити судовий збір між нею та відповідачем порівну.

Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 19.05.2007 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ставищанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 32, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб.

Від спільного життя подружжя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 640 грн. судового збору, однак оскільки позивач просила судові витрати розділити порівну, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 320 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ставищанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 32 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4