АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/1442/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/789/839/17 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

при секретарі - Танцюра О.В.

та сторін - адвоката Багрія Б.Є., позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та його представника - адвоката Микитовича М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - Зборівська міська рада, відділ Держземагенства у Зборівському районі, ДП "Центр державного земельного кадастру" Тернопільська регіональна філія про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

у вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,0457 га - для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_3 в частині накладення земельних ділянок та зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою. В подальшому позивач позовні вимоги уточнила і просила суд визнати повністю недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 і скасувати його державну реєстрацію, посилаючись на те, що не має можливості зареєструвати свою земельну ділянку для присвоєння кадастрового номеру та внесення відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки при внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку ОСОБА_4 працівниками відділу Держземагенства у Зборівському районі було зроблено помилку, яка призвела до часткового накладення меж їхніх земельних ділянок.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 від 22 червня 2005 року, виданий ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0457 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Додатковим рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0457 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Зборівською міською радою 22 червня 2005 року ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до нього відмовити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що судом взято до уваги заяву ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог на стадії розгляду справи по суті. Також, прийнято до уваги пояснення представника ДП "Центр державного земельного кадастру", який в свою чергу є зацікавленою в результаті розгляду справи особою, оскільки надає позивачці на комерційній основі послуги з розробки землевпорядної документації на підставі укладеної між ними цивільно-правової угоди. Крім цього, зазначає, що ОСОБА_2 пропущено строк позовної давності, оскільки даний строк слід рахувати з 17 вересня 2004 року, а позивачкою було подано позов 25.09.2014 року, тобто зі спливом 10-ти років після встановлення меж і виготовлення оспорюваного державного акта про право власності на землю, що є підставою для відмови в позові. Не залучено до участі в розгляді справи в якості відповідачів: Зборівську міську раду та відділ Держземагенства (правонаступника Зборівського районного відділу земельних ресурсів), оскільки фактичним предметом розгляду в судовому засіданні є технічна документація по виготовленню державного акта на право власності на земельну ділянку, яку затверджували вказані особи.

Рішення суду в частині відмови в усуненні перешкод в користуванні земельною ділянкою сторонами не оскаржується.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник адвокат Микитович М.М. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_2, її представник ОСОБА_3 та адвокат Багрій Б.Є. апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов у частині визнання державного акту відповідача недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що встановлено факт накладення спірних земельних ділянок зі сторони відповідача, строк звернення до суду ОСОБА_2 не пропущений, оскільки про порушення свого права позивач дізналася наприкінці вересня 2013 року, отримавши рішення Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Зборівському районі від 25 вересня 2013 року №РВ-013 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, а позов пред'явлено до суду 25 вересня 2014 року.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК України).

Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки, зокрема, Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови №7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118. 123. 128. 143-146. 149. 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статі 12 ГПК України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні акти. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0511 га по АДРЕСА_1, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4 від 16 лютого 2000 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 285 (том 1 а.с. 11) та виданого на підставі рішення VIII сесії ХХІІІ скликання Зборівської міської ради 23 скликання 8 сесії від 31 березня 1999 року № 84 (том 1 а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0457га по АДРЕСА_1, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 22 червня 2005 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 34 (том 1 а.с. 33) та виданого на підставі рішення сесії Зборівської міської ради від 19 жовтня 2004 року № 264 (том 1 а.с. 7).

Отже, право власності позивача на земельну ділянку виникло раніше, ніж у відповідача.

Відповідно до висновку експерта, за результатами проведеної земельно-технічної експертизи № 744/17-22 від 22.11.2017, існують накладання контурів земельних ділянок. Фактична площина земельної ділянки ОСОБА_2 і площина земельної ділянки, відповідно до державного акту серії НОМЕР_2, що виданий ОСОБА_4 22 червня 2005 року - накладаються в районі погребу ОСОБА_4, в частині земельної ділянки під житловим будинком, в районі двору ОСОБА_2 та в районі огорожі із зеленого металопрофілю та господарської будівлі ОСОБА_2 Площа накладання ділянок становить 43 кв.м Накладання площин земельних ділянок зумовлено технічною помилкою під час виготовлення технічної документації по виготовленню державного акта на право власності на землю ОСОБА_4 (том 2 а.с. 18-33).

Факт накладення земельних ділянок підтверджується і витягами з кадастрового плану, наданими відділом Держземагенства у Зборівському районі та поясненнями представника відділу Держземагенства у Зборівському районі, допитаного в судовому засіданні першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що суд обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_2 щодо визнання недійсним державного акту серії НОМЕР_2 від 22 червня 2005 року, виданого ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0457 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки про порушення свого права позивач дізналася наприкінці вересня 2013 року, отримавши рішення Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Зборівському районі від 25 вересня 2013 року №РВ-013 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, а позов пред'явлено до суду 25 вересня 2014 року.

Також, колегія суддів не приймає до уваги, що судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права, а саме безпідставно прийнято "уточнені" 18 січня 2016 року позовні вимоги з огляду на те, що відповідно до ст.31 ч.2 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, як це було зроблено позивачем, при цьому, ним не змінювалося ні предмету, ні підстави позову.

Крім цього, безпідставні є доводи ОСОБА_4 відносно того, що не залучено до участі в розгляді справи в якості відповідачів: Зборівську міську раду та відділ Держземагенства (правонаступника Зборівського районного відділу земельних ресурсів), оскільки їх інтереси чи права вказаним позовом не зачіпаються.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ч.1,5 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 оплатила проведення судової експертизи в сумі 3218,80 грн., що підтверджується актом № 744 здачі-приймання висновку судового експерта від 22.11.2017, тому слід стягнути з ОСОБА_4 жителя АДРЕСА_2, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку міста АДРЕСА_3, Тернопільської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 понесені нею витрати пов'язані з проведенням судової земельно-технічної експертизи, що підтверджується актом №744 здачі - приймання висновку судового експерта у розмірі 3 218 (три тисячі двісті вісімнадцять) гривень 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 жителя АДРЕСА_2, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку міста АДРЕСА_3, Тернопільської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 понесені нею витрати пов'язані з проведенням судової земельно-технічної експертизи, що підтверджується актом №744 здачі - приймання висновку судового експерта у розмірі 3 218 (три тисячі двісті вісімнадцять) гривень 80 копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак