Справа № 550/87/17
Провадження № 2/550/73/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Михайлюк О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Самойленко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_2 в якому просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно за законом, а саме:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належав на праві приватної власності ОСОБА_3;

- земельну ділянку площею 0,0900 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована по АДРЕСА_1, що належала на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 03.12.1996 року Вільницькою сільською радою народних депутатів згідно рішення виконавчого комітету Вільницької сільської ради народних депутатів від 20.09.1996 року №67 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69;

- земельну ділянку площею 0,3200 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що надана для ведення особистого селянського господарства, розташована по АДРЕСА_1, що належала на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 03.12.1996 року Вільницькою сільською радою народних депутатів згідно рішення виконавчого комітету Вільницької сільської ради народних депутатів від 20.09.1996 року №67 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69 (а.с. 3-7).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_3, якому на праві приватної власності належало вищезазначене нерухоме майно - земельні ділянки та житловий будинок, які входять до складу спадщини. Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, є також відповідач - ОСОБА_2 - дочка померлого. Позивач зазначає, що у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 03.12.1996 р., а також відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, позивач не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. За таких обставин, позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки та житловий будинок.

У судове засідання позивач та представник позивача - адвокат Новицький В.В. не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає і справу просить розглянути без його участі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 10.02.1980р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивачем по справі) 10.02.1980р. було укладено шлюб (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 29.05.1981р. ОСОБА_2 (відповідач по справі) є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 02.01.2013р. (а.с. 8).

Із спадкової справи №21/2013 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Спадкоємцями після померлого є позивач - ОСОБА_1, яка є дружиною померлого ОСОБА_3, та відповідач - ОСОБА_2, яка є дочкою померлого ОСОБА_3. Інші спадкоємці - ОСОБА_5 - дочка померлого та ОСОБА_6 - мати померлого, у встановленому законом порядку подали заяви про відмову від належної їм частки в спадщині та не відкликали їх проти шести місяців з моменту відкриття спадщини (а.с. 84-126).

З матеріалів справи, а саме - з договору купівлі-продажу від 25.03.1985р., посвідченого 25.03.1985р. секретарем виконавчого комітету Вільницької сільської ради народних депутатів Чутівського району Полтавської області, вбачається, що померлому ОСОБА_3 належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 139-140).

Згідно листа №3342 від 11.04.2017р. ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» відомості про реєстрацію речового права на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні. Згідно Інформаційної довідки №87174734 від 16.05.2017р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відомості про реєстрацію прав та заборон відчудження щодо об'єкта нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відомості - відсутні.

Суд зазначає, що станом на момент укладення 25.03.1985р. договору купівлі-продажу житлового будинку, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 р. за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, незважаючи на відсутність державної реєстрації права власності на житловий будок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, спадкодавець ОСОБА_3 набув права власності на зазначений житловий будинок, оскільки будинок придбаний спадкодавцем до набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно технічного паспорту, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 07.10.2014 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, складається з: житлового будинку «А-1» площею 63,5 кв. м., житлового будинку літ. «Ж-2», площею 62,5 кв. м., підвалу літ. «Ж1- 2», площею 16,7 кв. м., гаражу літ. «В», площею 24 кв. м., сараю літ. «Е», площею 23,9 кв. м., літньої кухні літ. «З» площею 46,0 кв. м., сараю літ. «И» площею 17.6 кв. м., вбиральні літ. «К», площею 1,9 кв. м., сараю літ. «Л» площею 11,7 кв. м., огорожі «№2», воріт огорожі №3 (а.с. 19-27).

Також, з матеріалів справи вбачається, що спадкодавцю - ОСОБА_3 на праві приватної власності належать земельна ділянка площею 0,0900 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельна ділянка площею 0,3200 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 03.12.1996р. Вільницькою сільською радою народних депутатів згідно рішення виконавчого комітету Вільницької сільської ради народних депутатів від 20.09.1996 року №67, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69, а також витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-014 та НВ-014 від 03.04.2014 року, виданих відділом Держземагенства у Чутівському районі (а.с. 28-31,55).

Постановами №02-31/1713 від 31.10.2014р. та №02-31/346 від 28.03.2017р. державними нотаріусами Чутівської державної нотаріальної контори Новицькою О.В. та Махринською О.В. відмовлено спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.с. 123,136).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Суд зазначає, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Статтями 1268 - 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для її прийняття (ч. 5 ст. 1269 ЦК України).

Стаття 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З приписів ст. 392 ЦК України вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ст. 1 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ( ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Як було встановлено, спадкодавцю - ОСОБА_3 на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно, яке входить до складу спадщини: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1; земельна ділянка площею 0,0900 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована по АДРЕСА_1; земельна ділянка площею 0,3200 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташована по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тобто, спадщина після померлого ОСОБА_3 з часу відкриття спадщини належить спадкоємцям.

У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Судом встановлено, що спадкоємцями, які в установленому законом порядку подали заяви про прийняття спадщини, є позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2, які згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги.

Докази відкликання заяв про прийняття спадщини у строк, встановлений для прийняття спадщини, відповідно до ч. 5 ст. 1269 ЦК України, в матеріалах справи та спадкової справи - відсутні.

Частинами 1, 3 статті 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортного засобу, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, подавши в установленому законом порядку заяви про прийняття спадщини та не відкликавши своїх заяв про прийняття спадщини, прийняли спадщину.

Докази укладення нотаріально посвідченої угоди про зміну розміру частки у спадщині когось із вказаних спадкоємців сторонами не надано та в матеріалах справи - відсутні.

Таким чином спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину в рівних частках кожний, по ? частці.

Тобто, позивач має право на ? частку спадкового майна, а не на все майно, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає визнання відповідачем позову, оскільки згідно встановлених обставин справи таке визнання відповідачем позову суперечить приписам закону.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що частка позивача у спадковому майні складає ?, а також те, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також на земельні ділянки, які належали спадкодавцю на праві власності, позивач не має можливості в установленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати своє право власності на нерухоме майно, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 373, 374, 1216, 1218, 1220-1223, 1225, 1261, 1296 - 1297 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, право власності на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: житлового будинку «А-1» площею 63,5 кв. м., житлового будинку літ. «Ж-2», площею 62,5 кв. м., підвалу літ. «Ж1- 2», площею 16,7 кв. м., гаражу літ. «В», площею 24 кв. м., сараю літ. «Е», площею 23,9 кв. м., літньої кухні літ. «З» площею 46,0 кв. м., сараю літ. «И» площею 17.6 кв. м., вбиральні літ. «К», площею 1,9 кв. м., сараю літ. «Л» площею 11,7 кв. м., огорожі «№2», воріт огорожі №3, в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, право власності на ? частки земельної ділянки площею 0,0900 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по АДРЕСА_1, оформленої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 03.12.1996р., в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, право власності на ? частки земельної ділянки площею 0,3200 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_1, оформленої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 03.12.1996р., в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Михайлюк