Номер провадження: 22-ц/785/7946/17
Номер справи місцевого суду: 495/2190/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Алло» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу та повернення вартості товару, стягнення неустойки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 вересня 2017 року,

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.12.2015 року у торгівельній точці №2716 ТОВ «Алло», яка знаходиться у м. Білгород - Дністровському по вулиці Першотравневій, 77 позивач придбав мобільний телефон Samsung SM-355H Galaxy Core2 Black за 2454,216 грн. (із врахуванням ПДВ) та захисне скло, послуги з наклеювання скла, стартовий пакет на загальну суму 2798, 73 грн., що підтверджується видатковою накладною №716-006092 від 19.12.2015 року.

Оскільки придбаний позивачем телефон має істотні недоліки, систематично потребує перебування на гарантійному ремонті, що позбавляє позивача вільно ним користуватися, просив розірвати договір купівлі - продажу мобільного телефону Samsung SM-355H Galaxy Core2 Black, укладений між ОСОБА_2 і ТОВ «Алло»; стягнути з ТОВ «Алло» на його користь вартість придбаного мобільного телефону згідно видаткової накладної №2716-006092 від 19.12.2015 року в розмірі 2454,21 грн.; неустойку в сумі 2625,78 грн.; судові витрати в сумі 640 грн. за сплату судового збору та 300 грн. за послуги адвоката.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 вересня 2017 рокупозовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано договір купівлі - продажу мобільного телефону Samsung SM-355H Galaxy Core2 Black, укладений 19.12.2015 року між ОСОБА_2 і ТОВ «Алло» в особі торгівельної точки № НОМЕР_1 «Алло», яка знаходиться у м. Білгород - Дністровському по вулиці Першотравневій, 77.

Стягнуто з ТОВ «Алло» на користь ОСОБА_2 вартість мобільного телефону Samsung SM-355H Galaxy Core2 Black згідно видаткової накладної № 2716-006092 від 19.12.2015 року в розмірі 2454,21 грн. Вирішено питання судових витрат. В задоволенні інших вимог позову відмовлено.

Зазначене рішення суду частково оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення в частині відмови стягнення неустойки та ухвалення в цей частині нового рішення про задоволення позову.

Судове рішення переглядається в частині позовної вимоги про стягнення неустойки.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

З приводу заявленої позивачем вимоги про виплату неустойки, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до абз. 3 ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Згідно ч. 2 п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №172 від 19 березня 1994 року «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів» у Додатку №2 затверджено вичерпний перелік товарів з яких утворюється обмінний фонд. До зазначеного переліку входить така категорія товарів, як: «апарати телефонні, у тому числі мобільного зв'язку».

Отже, законодавець зобовязує продавця створити на магазині обмінний фонд з «апаратів телефонних, в тому числі мобільного звязку», а у випадку відсутності такого обмінного фонду - сплачувати споживачеві передбачену Законом України неустойку.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» розяснено, що споживачеві, який звернувся із заявою про безоплатне усунення недоліків товару, на його вимогу надається (з доставкою) на час ремонту аналогічний товар (але без урахування моделі). Перелік таких товарів наведено в додатку №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 pоку №172.

Таким чином, відповідач свій законний обовязок щодо створення обмінного фонду та надання його на час ремонту товару позивача виконав.

У випадках, коли споживач відмовляється від отримання підмінного товару на час гарантійного ремонту, відповідач не має нести відповідальність у вигляді сплати неустойки, адже відповідач не припускав порушень прав споживача. Отримання товару з обмінного фонду є саме правом споживачів, тобто кожен споживач самостійно приймає рішення чи отримувати йому товар з обмінного фонду чи відмовитись від його отримання.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 надавався обмінний фонд, а саме: мобільний телефон Nokia 105, однак позивач відмовлявся від його отримання, наполягаючи на видачі йому саме ідентичного товару. Тобто, позивач скористався своїм правом отримати мобільний телефон для користування на час перебування придбаного ним телефону в ремонті на власний розсуд.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2про стягнення неустойки. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з розясненнями, викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 вересня 2017 рокув частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2про стягнення неустойки залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_3

ОСОБА_4