Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 335/7689/16 головуючий у 1 інстанції: Бойко О.Ю.
провадження №22ц/778/3636/17 суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Орджонікідзвський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5М,, звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що нею та ВАТ «Сведбанк» було підписано кредитний договір №0711/0708/45-035 від 28.07.2008 року, за яким правонаступником нібито став ПАТ «Альфа-банк», за заявою якого і було вчинено виконавчий напис №7846 від 30.03.2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Відповідно до вказаного виконавчого напису, прийнято рішення про стягнення заборгованості перед стягувачем ПАТ «АльфаБанк» в розмірі 45272,28 доларів США, та пропонує звернути стягнення на належне мені майно. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено із порушенням вимог діючого законодавства, а саме Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року та інших вимог законодавства. Крім того, не було їй надіслано письмову вимогу про усунення порушень кредитного договору та були відсутні відомості про безспірність вимоги, при цьому зазначила про невизнання боргу в повному обсязі, тобто взагалі зазначає що не є боржником та не має ніяких боргових зобовязань перед ПАТ «АльфаБанк», тому звернулася до суду про визнання кредитного договору №0711/0708/45-035 від 28.07.2008 року недійсним, з підстав неотримання кредитних коштів в сумі 45000 доларів США, невідповідності реальній відсотковій ставці умовам кредитного договору, та інші. На підставі чого, вважає що нібито існуюча заборгованість визначена оскаржуваним виконавчим написом не є безспірною, так як існував та існує спір між сторонами відносно взагалі наявності боргових зобовязань за кредитним договором №0711/0708/45-035 від 28.07.2008 року між нею та ПАТ «АльфаБанк».

Просила суд визнати виконавчий напис №7846 від 30.03.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №7846 від 30.03.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6. Стягнуто з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_5 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 21 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ«Альфа банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким позов залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В силу ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що 28 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» як Банком та ОСОБА_5 як Позичальником підписано кредитний договір №0711/0708/45-035 від 28.07.2008 року, предметом якого відповідно до п.1.1, 1.2 цього договору є зобовязання Банку надати грошові кошти шляхом видачі готівки у вигляді строкового кредиту у сумі 45 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9% річних.

30 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором №0711/0708/45-035 від 28.07.2008 року за період з 10 липня 2015 року по 02 лютого 2016 року, яка складається з: заборгованість за кредитом 43228,23 дол.США; заборгованість за відсотками за користування кредитом 2044,05 дол. США; загальна сума заборгованості становить 45272,28 дол. США.

Право вимоги за кредитним договором №0711/0708/45-035 від 28.07.2008 року, неодноразово відступалося з ВАТ «Сведбанк» на користь ПАТ «Дельтабанк», який у свою чергу відступив право вимоги ПАТ «Альфабанк».

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 26.05.2016 року за вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження №51220732.

Задовольняючи позов суд попередньої інстанції виходив з того, що нотаріусом не було з'ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом, виникнення взагалі боргу та права вимоги за кредитним договором №0711/0708/45-035 від 28.07.2008 року.

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може.

Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а також Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція).

Згідно з ч. 2 п. 283 Інструкції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень.

За змістом ч. 2 п. 284 Інструкції та ст. 87 Закону України "Про нотаріат" заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Із роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" за № 2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року №483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14).

Проте не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 травня 2015 року в справі № 6-158цс15).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У справі, рішення в якій перевіряється, встановлено, що спір між сторонами на час вчинення виконавчого напису в суді не перебував, вимога банком ОСОБА_5 була направлена на суму більшу на розмір пені ніж та на яку вчинена напис, оскільки на суму пені банк не просив нотаріуса вчиніти напис. Всі необхідні документа за заначеним переліком банк нотаріусу надав. У справі відсутні належні та допустимі докази, що ОСОБА_5 зверталась письмово до банку з заявою в якій вона не погоджується з наявною заборгованістю. Оригінали документів, про відправлення такої заяви банку позивач суду не надала.

Позивачем не надано доказів того, що на час вчинення виконавчого напису сума заборгованості була іншою ніж та, яка вказана нотаріусом. Свого розрахунку позивач не надала. Висновок приватного судового експерта, фізичної особи-підприємця у іншій цивільній справі наданий вже після вчинення виконавчого напису не встановлює розмір заборгованості який існував на момент вчинення виконавчого напису.

Посилання позивача на відсутність права вимоги у ПАТ «Альфа-банк» спростовується окрім іншого і тим, що сама позивач 28.07.2008 року уже з ПАТ «Альфа-банк» уклала договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору укладеного нею з ВАТ «Сведбанк» (т. 1 а.с. 66-74).

Виходячи з вказаних встановлених обставин на час вчинення нотаріусом виконавчого напису спору між сторонами за договором щодо розміру заборгованості не існувало. Доказів, що на час вчинення виконавчого напису заборгованість була інша суду не надано, отже вчинення 30 березня 2016 року нотаріусом виконавчого напису відбулось відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2017 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Орджонікідзвський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: