УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі Оніщук О.Б.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

В судовому засіданні під час розгляду справи, представник позивача ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та передачі на зберігання представнику позивача ОСОБА_1 на легковий автомобіль марки «Peugeot 208», 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що зареєстрований на імя позивача, на виділення у власність якого претендує позивач, що тягне зношення цього майна та втрату ним вартості, що врешті тягне втрату цього майна і зробить неможливим виконання рішення суду про поділ майна. Перевіривши доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову та матеріали справи, з»ясувавши думку представника відповідача ОСОБА_2, який заперечив проти задоволення даного клопотання і вважає його безпідставним та немотивованим, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності до ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із змісту заяви та матеріалів справи, позивач просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту та передачі на зберігання представнику позивача на легковий автомобіль марки «Peugeot 208», 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, який є спільним сумісним майном подружжя і яким відповідач фактично користується.

Свої доводи позивач мотивує тим, що невжиття такого заходу забезпечення позову зробить неможливим або утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову, на підтвердження чого зазначає що використання даного автомобіля відповідачем тягне зношення цього майна та втрату ним вартості, що врешті потягне втрату цього майна і зробить неможливим виконання рішення суду про поділ майна.

З врахуванням обставин справи, наведених позивачем у заяві, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову, оскільки існують певні ризики того, що дане майно може бути відчужене або знищене відповідачем.

Викладений у заяві вид забезпечення позову суд визнає таким, що відповідає вимогам п.7 ч.1 ст.152 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд-

ухвалив:

З метою забезпечення позову вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на легковий автомобіль марки «Peugeot 208», 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що зареєстрований на імя ОСОБА_3 та передати його на зберігання представнику позивача ОСОБА_1, 43010, АДРЕСА_1.

Копію ухвали для негайного виконання направити начальнику відділу ДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, а після її виконання - сторонам для відому.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається на протязі п»яти днів з дня її проголошення через Володимир-Волинський міський суд Волинської області та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Головуючий:/-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_5