Справа № 310/1665/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді - Черткової Н.І.,

при секретарі судового засідання - Димовій Л.В.,

за участю позивача- Пономарьова А.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача- Пономарьової Н.В.,

представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна об»єктом права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_3 перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 з 18 липня 2009 р. по 19 січня 2016 р. 16 грудня 2009 року в них народився син - ОСОБА_5

За час шлюбу з відповідачем ними було придбано майно, а саме : житловий будинок №19 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по вул. Тельмана в с. Луначарське Бердянського району Запорізької області згідно договору купівлі - продажу від 14 березня 2012 року, земельну ділянку площею 0,1786 га , що знаходится за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Луначарське , вул. Тельмана , будинок 19,згідно договору купівлі - продажу від 14 березня 2012 року, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 /вул. Морозова, буд.6 в м. Бердянську Запорізької області, згідно договору купівлі - продажу від 06 червня 2014 року.

Житловий будинок з надвірними спорудами № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську Запорізької області, земельну ділянку (кадастровий номер 0:01:011:0024) для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0710 га по вул. Сірка № 5 в м. Бердянську Запорізької області було отримано ОСОБА_6 в дар від свого батька ОСОБА_7 в період шлюбу з відповідачкою. Позивач вказав, що на момент розірвання шлюбу, сім'я користувалася також житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: м. Бердянськ, Запорізької області, вул. Сірка, будинок №5.

Вказаний будинок та земельну ділянку позивач отримав в дар від свого батька ОСОБА_7, згідно договорів дарування від 22 жовтня 2010 року. ОСОБА_7 купив ці об'єкти нерухомості 02 жовтня 2008 року, тобто він був власником будинку та земельної ділянки за адресою: м. Бердянськ, вул. Сірко, будинок № 5 з 02.10.2008 р. по 22.10.2010 р.

ОСОБА_3 зазначив, що в період, коли його батько був власником будинку , проводилися будівельні роботи, а саме: зроблено до будинку прибудову, побудовано будівлю літнього типу, зроблено ремонт в будинку. Батько дуже поспішав, бо відповідачка була вагітною і вони бажали переїхати в будинок до народження дитини. Під час ремонту сторони проживали у батьків позивача (АДРЕСА_2 ) та в його квартирі за адресою: АДРЕСА_3.

В червні 2009 року сторони почали приймати відпочиваючих. Будівля літнього типу була побудована в травні 2009 року , була покладена плитка в дворі.

Після народження сина, в січні 2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переїхали до будинку по вул. Сірка, 5 на постійне проживання. Всі ремонти в будинку, будівництво та благоустрій були завершені, але всі роботи по ремонту та будівництву проводилися, як самочинні. ОСОБА_3 вказав, що його батько підписував договори на проведення будівельних робіт, складав кошториси, запрошував спеціалістів, консультувався з ними, а він за його та свої кошти закупляв будівельні матеріали, допомагав у будівництві фізично.

Після закінчення будівельних робіт, треба було узаконювати проведені поліпшення. Батько планував цим зайнятися, але раптом здоров'я батька різко погіршилося та батько захотів подарувати позивачу будинок та земельну ділянку, що і зробив. 02 грудня 2010 року батько помер, а після його смерті будівництво та ремонтні роботи за адресою: м. Бердянськ, вул.Сірка , 5 не велися.

Тільки в 2013 році позивач , як власник будинку, зайнявся узаконенням, поліпшень, зроблених ще за життя батька. Про факт наявності прибудови та будівлі літнього типу свідчить технічний паспорт від 02.12.2011 року , в якому зазначено, що прибудова літ а- 11- поверхова та будівля літнього типу літ В - двоповерхова побудовані в 2009 році. Дата закінчення будівництва цих 2-х об'єктів також вказана в «Звіті про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта» від 26.06.2013 року.

Дійсно, правовстановлюючі документи на будинок з поліпшеннями були отримані позивачем за час шлюбу. Однак відповідач не може бути учасником спільної сумісної власності на зазначене майно, оскільки майно набуте мною хоч і під час шлюбу, але в дарунок , а відповідач грошової та трудової участі у будівництві жилого будинку не брала.

Та обставина, що будинок з поліпшеннями був зареєстрований в період шлюбу, не є доказом того, що він набутий за спільні кошти.

Вважає , що будинок є його особистою власністю , бо він був подарований йому батьком , а всі поліпшення до будинку було зроблено батьком в період до моменту дарування та було лише узаконено пізніше.

Позивач вказав, що будинок з надвірними спорудами № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську Запорізької області є його особистою приватною власністю , як такий, що отримано в дар та поліпшення до якого зроблені дарувальником до моменту укладення договору дарування. Тому, віднесення вказаного будинку до спільної сумісної власності подружжя є неправомірним, а отже, цей будинок не підлягає поділу.

ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання майна об»єктом права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини.

Позивач за зустрічним позовом вказав, що 18 липня 2009 року між ОСОБА_8 та нею був зареєстровано шлюб.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 25.12.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішення суду набрало законної сили 19 січня 2016 року.

Дійсно, в період шлюбу та спільного проживання, та кошти сімейного бюджету ними були придбані: житловий будинок № 19 по вул. Тельмана в м. Бердянську; земельну ділянку, площею 0,1786га по вул. Тельмана, 19 в м. Бердянську; автомобіль НОМЕР_1, НОМЕР_2. Зазначені об'єкти є спільним сумісним майном подружжя.

Що стосується квартири № 45 в будинку № 13/6 по бул. Гайдара/вул. Морозова, в м. Бердянську, то хоча вона і придбана у період шлюбу за договором купівлі-продажу, але є особистою власністю позивача за зустрічним позовом, оскільки придбана за його особисті кошти. Доказам зазначеного є застереження у п. 5.4 договору купівлі-продажу від 06.06.2014, посвідченого ОСОБА_10, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу, реєстровий № 942: «Чоловік покупця, ОСОБА_3, надав згоду на укладання цього договору, та свідчив, що предмет договору буде перебувати в особистій власності позивача, оскільки придбається за її особисті кошти, справжність підпису засвідчена- Шевченко Т.В., приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу, реєстровий номер 941, від 06.06.2014 року».

Крім того, існують підстави для визнання спільним майном подружжя житлового будинку № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську.

На підставі договору дарування від 22.10.2010 реєстраційний номер 1372, до ОСОБА_3 на право власності на житловий будинок № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську

ОСОБА_4 вказала, що в період з 22.10.2010 року по жовтень 2013 року ними за кошти з сімейного бюджету було здійснено реконструкцію житлового були «А» з прибудовою літ. «а» та будівництво будівлі літнього типу літ. "І".

Так, в житловому будинку літ. «А» ними було здійснено реконструкцію з розширенням, що призвело до зміни планування приміщенням будинку, збільшенню житлової та загальної площі будинку. Було змінено та облаштовано конструктивні елементи будинку, а саме: заміно кришу і вікна; міжкімнатні та вхідна двері; сходи на другий поверх; здійснене зовнішнє та внутрішнє утеплення будинку; влаштовано гаражні вороТА у всіх приміщення обшита гіпсокартоном; стіни першого поверху та хол другого поверху покриті декоративною штукатуркою, усі інші приміщення урсулом та шпалерами; демонтовано підлогу, підлогу першого викладено з плитки, другого - застелене ковроліном. Другий поверх будинку облаштовано системою каналізації; встановлено нову сантехнику: замінено систему опалення (труби, батареї, котел); в санвузлах облаштовано систему тепла підлоги; по всьому будинку замінено електропроводку; та встановлено новий лічильник електроенергії; замінено на систему водопостачання; облаштовано камін та новий димохід, зроблено новий каналізаційний колодязь.

За кошти сімейного бюджету було збудовано будівл літнього типу "В".

Було облаштовано придомову територію- біля будинку "а" зроблено відмостку, двір викладено декоративною плиткою, замінено паркан. встановлено ворота з системою автоматичного управління, дитячий майданчик.

У листопаді 2013 року ІДАБК Запорізької області декларацію ЗП 14 про готовність об'єкта, а саме житлового будинку № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську.

Позивач за зустрічним позовом вказала, що є підстави для визнання за нею права власності на 1/2 частку будинку № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську.

Крім того, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЛ № 657668, виданого 28.12.2011 року, ОСОБА_3 належить право власності на земельну ділянку площею 0,071га по вул. Сірка, 5 в м. Бердянську.

Також ОСОБА_4 важає можливим визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,071га по вул. Сірка, 5 м. Бердянську.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов та не визнали зустрічний позов.

В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 та її представник підтримали зустрічний позов та не визнали позов, заявлений ОСОБА_3

Суд, заслухав сторони,свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає основний позов ОСОБА_11 підлягаючим задоволенню, зустрічний позов ОСОБА_4 також підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2009 року по 19 січня 2016 року.

За час шлюбу був придбаний житловий будинок № 19 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по вул. ОСОБА_10 в с. Луначарське, вул. Тельмана, будинок 19, та земельна ділянка, площею 0, 1786 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, с. Луначарське, вул. Тельмана, будинок 19.

В ході судового розгляду сторони визнали той факт, що вищевказане майно придбано в період шлюбу та є їх спільною сумісною власністю.

В силу вимог ст.60 СК України кожна річ, набута подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно дост.70 СК Україниу разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. В звязку із тим, що договір купівлі-продажу від 14.03.2012 р. житлового будинку та земельна ділянка, розташовані за адресою: с. Луначарське, вул. Тельмана, буд. 14 були оформлені на одного із подружжя ОСОБА_4, суд, враховуючи положення зазначенних статей СК України, вважав за можливе в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: с. Луначарске, вул.Тельмана, буд.19.

Відповідно до договору дарування жилого будинку від 22.10.2010 року, реєстраційний номер 1372, до ОСОБА_3 перейшло право власності на житловий будинок № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську, його батько подарував йому цей будинок.

Під час розгляду справи встановлено, що 21.11.2013 року ІДАБК В Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність вищевказаного обєкта до експлуатації: реконструкція житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» та будівництво будівлі літнього типу літ. «В», № ЗП НОМЕР_3.

Відповідно до розділу 3 Декларації про готовність обєкту до експлуатації «реконструкція житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» та будівництвом будівлі літнього типу літ. «В»» від 21.11.2013 року, у якій початок будівництво зазначено 2002 рік, закінчення будівництва 2009 рік .

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індівідуальний) житловий будинок № 5 вулиця Сірка, складений комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 26.07.2013 року, у якому містяться відомості, що житловий будинок «А» площею 110,9 кв.м., балкон до «А»=2,5 кв.м., підвал під «А» - 11,1кв.м., підвал під «А» - 18,0кв.м., збудовані у 2002 році, а прибудова «а» площею 22,4кв.м., будівля літнього типу «В» - 78,3кв.м., балкон до «В» - 1шт., до «В» сходи - 3,1м, замощення ІІ - 228,3кв.м., паркан № 3 - 157,5кв.м., ворота № 4 - 26кв.м., хвірта № 6 - 1шт., хвіртка № 7 - 1 шт. в 2009 році.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та мереж обєкта «Житловий будинок літ. «А» з прибудовою літ. «а», будівля літнього типу літери «В», господарські споруди по вул. Сірка, буд. 5, м. Бердянськ, Запорізької обл. України від 26.07.2013 року, складеному ДНІІПВІ «НДІпроектреконструкція» У Запорізькій області, також зазначено період будівництва - 2002-2009 роки.

Але суд, визначаючи період реконструкції житлового будинку літ.»А» з прибудовою літ.»а» та будівництвом будівлі літнього типу літ.»В» за адресою: м. Бердянськ, вул. Сірка, 5 не бере до уваги вищевказані письмові докази, як належні,оскільки інформація, зазначена у вказаних документах, вказувалося, виключно зі слів або безпосередньо ОСОБА_3, її достовірність не перевірялась, крім того, зазначена у них інформація щодо періоду реконструкції та будівництва спірного житлового будинку суперечить іншим письмовим доказам по справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, що вміщують інформацію про обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 57 ЦПК України встановлено п'ять процесуальних форм одержання фактичних даних: пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновки експертів.

Письмові докази - це будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Належними будуть докази, які мають значення для справи, тобто мають властивість підтвердити взаємопов'язані з ним істотні обставини і які у відповідності з нормою матеріального права створюють фактичну основу спірних правовідносин.

Судом досліджено письмовий доказ - договір дарування від 22.10.2010 року в судовому засіданні шляхом вивчення інформації, яка міститься в ньому.

Відповідно до ч.3 п. 1 договору дарування жилого будинку зазначено, що станом на час набуття відповідачем права власності домоволодіння складалось з: двоповерхового житлового будинку «А» площею 164,1 кв.м., в тому числі ,житловою площею 76,7 кв.м., з ганком «до А», козирком «до А», двома балконами до «А» та двома підвалами «під А», вбиральні душу «Б», металевої хвіртки № 1, металевих воріт № 2, металевих парканів № 3 і № 4, цементного замощення І, що підтверджує обсяг, прийнятого в дар ОСОБА_3 нерухомого майна.

Крім того, суд бере до уваги, що зазначений договір посвідчено в нотаріальній формі, на час розгляду справи він не визнаний недійсним повністю або частково.

Відповідач, ще 22.10.2012 року, тобто до появи спору про поділ спільного сумісного майна подружжя, своїм підписом на вказаному договорі підтвердив викладену в ньому інформацію, в тому чіслі і щодо обсягу дару, також зазначена інформація підтверджена дарувателем.

Крім того, зазначену в договорі інформацію перевірено нотаріусом, оскільки відповідно до п. 50 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусов України (що діяла на час укладення договору дарування), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7.07.1994 р. за N 152/361, крім, правовстановлюючого документа на жилий будинок та інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає реєстрації, нотаріус вимагає витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, а в населених пунктах, де інвентаризація не проведена, - довідку виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів, в якій викладена характеристика відчужуваної будівлі.

Коли з довідки-характеристики вбачається, що власник, наприклад, жилого будинку здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову, в тому числі, перепланування жилого будинку, переобладнання нежилого приміщення в жиле і навпаки, або звів чи зводить господарські, побутові будівлі та споруди без встановленого дозволу або без належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, нотаріус вимагає подання рішення виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів або відповідної місцевої адміністрації про дозвіл здійснити перебудову, прибудову, перепланування чи звести господарські, побутові будівлі та споруди.

При відсутності такого рішення нотаріус відмовляє в посвідченні договору відчуження жилого будинку, власником якого здійснено таку перебудову, прибудову, переобладнання чи зведено господарські побутові будівлі та споруди.

Судом встановлено, що дарувателю- батьку позивача ОСОБА_3 було відомо про цю вимогу законодавства, саме тому, для можливості укладення договору дарування будинку № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську свому сину ОСОБА_3, оскільки він у березні 2009 році звертався з позовом до Бердянського міськрайонного суду про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Єдиним нерухомим майно, що було предметом позову, зазначено самочинно збудовану вбиральню-душ літ. Б, що розташована в домоволодінні №5 по вул. Сірка в м. Бердянську. Щодо узаконення іншого нерухомого майна, у тому числі спірного, ОСОБА_7 за життя не звертався, прав на нього не заявляв, з огляду на зазначені у позові ознаки порушенного права (неможливість відчуження будинку) та фактичну реалізацію свого наміру, необхідності самочинного будівництва не мав.

Зазначені обставини підтверджено копіями документів з матеріалів цивільної справи № 2-3167/09.

Відповідно до замовлення № 2259 від 22.09.2010 року вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до БТІ БМР щодо проведення основної інвентаризації. Вихід техника було призначено на 23.09.2010 року, документація виготовлена 24.09.2010 р., та видано ОСОБА_7

На підставі даних інвентаризації складено витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно КП з технічної інвентаризації БМР 24.09.2010 на аркуші 2 якого самочинні будівлі відсутні. Саме ці документи були підставою для визначення у договорі дарування від 22.10.2010 року складу дару.

Відомості щодо періоду будівництва суперечать іншим письмовим документам, що є у матеріалах справи і які були досліджені судом в ході судового розгляду.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.10.2008 року, посвідченому приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області, реєстровий номер 1874, ОСОБА_12 продав, а ОСОБА_7 купив житловий будинок № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську,договір був посвідчено нотаріально.

Предмет договору складався з житлового будинку площею 162,9кв.м., житловою площею 76,2кв.м., зазначений у плані літ. «А», та господарчі будівлі і споруди, зазначені у плані: ганок цементний - до «А», козирок металевий - до «А», балкон залізобетонний - до «А», балкон залізобетонний - до «А», підвал бетонний = 11,1кв.м. - під. «А», підвал бетонний = 18,0кв.м. - під. «А», хвіртка металева № 1, ворота металеві - № 2, паркан металевий - № 3, замощення цементне № І. Зазаначене спростовує дату початку будівництва і реконструкції -2002 рік, та період його проведення з 2002 по 2008 роки.

Тобто, два нотаріально посвідчені договори, укладені між ОСОБА_13 і ОСОБА_7, та між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, підтверджують проведення реконструкції житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» та будівництвом будівлі літнього типу літ. «В», після їх укладення, тобто після 22.10.2010 року.

Це також узгоджується з іншими письмовими доказами , які містяться в матеріалах справи і досліджені судом.

Так, відповідно до технічного висновку № 057/03/09 про можливість оформлення самочинно збудованих будівель, складеному 10/03/2009 року КП «Архітектурно-планувальне бюро» Бердянської міської ради зазначено наступне: «обстеженням ділянки, площею 709,0кв.м. встановлено, що самочинно збудовані наступні будівлі: вбиральня-душ «Б»». На ситуаційній схемі до техничного висновку про можливість оформлення самочинних будівель по вул. Сірка, 5 відображено домоволодіння у стані до реконструкції житлового будинку літ. «А» та будівництва господарської будівлі літ. «В».

Також твердження позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 стосовно того,що реконструкція будинку за адресою: м. Бердянськ, вул. Сірка,5 та будівництво будівлі літнього типу під літерой «В» відбувалося вже після укладення шлюбу між нею та ОСОБА_3 з 2010 року по 2013 рік також підтверджується матеріалами інвентарної справи, яка також була досліджена в ході судового розгляду.

Так, відповідно до матеріалів інвентарної справи, ОСОБА_3 08.11.2011 року до КП з ТІ БМР подавалось замовлення № 2063, щодо надання витягу з единого реєстру прав власності для реєстрації права власності за договором дарування та проведення інвентаризації будинку № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську. Вихід техніка було призначено на 02.12.2011 року, з замовлення вбачається що технічний паспорт, складений за результатами виходу техніка, було видано ОСОБА_3 30.12.2011 року.

З акту поточних змін вбачається, що вперше 02.12.2011 року зареєстровано зміни у стані домоволодіння, а саме знесення ганку до А, балкону до А, козирька до А, стр Б, № 1, № 2, № 4, Аналогічна інформація щодо часу поточних змін 02.12.2011 року зазначена у:

- плані земельної ділянки садибного (індівідуального) житлового будинку по вул. Сірка, 5 в м. Бердянську на якому графічно зображено текучі зміни (червоним кольором станом на 02.12.2011року, зеленим кольором станом на 26.07.2013 року) - прибудова «а-ІІ», будівля літнього типу «В-ІІ», №№ 3, 4, 5, ІІ,

- плані другого поверху будівлі А,а на якому позначені зміни у будівлі літ. «А» ( червоним кольором станом на 02.12.2011 року, зеленим кольором станом на 26.07.2013 року);

- журналі внутрішніх обмірів та розрахунку площ приміщень від 02.12.2011,

- оцінювальному акті про будинок літ. «А» ,у якому червоним кольором записано зміни щодо площі, висоти, обєму, периметра, відношення периметра до площі житлового будинку А, а також площі, висоти, обєму та інших показників прибудови «а»;

- оцінювальному акті про господарські будівлі та споруди в якій червоним кольором внесено інформацію поточних змін на 02.12.2011 року, а зеленим кольором - на 26.07.2013 року).

Із зазначених документів вбачається, що вперше наявність самочинних змін у складі житлового будинку № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську виявлено техником КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради - 02.12.2011 року.

Вказані письмові доказі у повній мірі узгоджуються з показами свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15. Які були перший - очевидцем будівництва, а другий - учасником.

Суд не бере до уваги показання ОСОБА_3,який був опитаний судом в якості свідка, оскільки він є стороною по справі та зацікавлений в її розгляді.

Суд не бере до уваги надані позивачем ОСОБА_3 письмові докази, а саме, договір підряду № 2 від 20.02.2009 року, сторонами за яким є ОСОБА_7 та ПП ОСОБА_16, кошторис за договором, акт прийомки виконаних будівельних робіт за 25.02-25.10.2009. Оскільки, ОСОБА_4 оспорювався факт укладання договору та проведення по зазначеному договору будь-якіх робіт, нею заявлялось клопотання про надання ОСОБА_3 оригіналів документів для дослідження та призначення судових криміналістичної та почеркознавчої експертиз, щодо давності їх складання та справжності підпису ОСОБА_7 на вказаних документах.

Ненадання оригіналів, у випадку , якщо стороною така вимога заявляється, а судом покладено відповідний обовязок, є підставою для визнання доказу недопустимим.

Крім того, те, що зазначені документи було складено після 02.12.2011 року, підтверджує та обставина, що у кошторисі до договору та акті № 2 приймання виконаних будівельних робіт зазначено: «будівля літнього типу». З досліджених судом матеріалів інвентарної справи вбачається, що станом на дату складання зазначено акту інвентаризація вказаної будівлі не проводилась, а відповідно не існувало та могло бути відомо особам, зазначеним у договорі та додатках до нього відомостей щодо статусу будівлі - «будівля літнього типу» та її нумерації «В».

Вказані відомості були вперше внесені в інвентарну справу 02.12.2011року. Зазначене підтверджує, що документи були складені пізніше у звязку із спором між сторонами по справі. Надані ОСОБА_3 -квитанція до прибуткового касового ордера № б/н від 15.04.2009 року, накладна №12243 від 20.05.2009 року, гарантійний талон 320075 від 05.12.2008 року, не підтвержують проведення будівельних робіт у зазначений в них період та в будинку № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську. Не спростовують пояснення ОСОБА_4, що деякі матеріали подружжям було придбано завчасно, але роботи проводились виключно після оформлення договору дарування за ОСОБА_3

Також відповідачем ОСОБА_3 суду надані: договір № 17 від 06.08.2009 року та акт №ОУ-0000010 здачі-прийомки робіт (надання послуг) від 01.09.2009 року. З акту не вбачається, що його складено на підставі договору № 17. Крім того, ОСОБА_3 щодо окон надано протиречиву інфомацію. Так, він стверджував, що роботи проводились за замовленням його батька за договором № 2 від 20.02.2009 року та крім того, деякі матеріали та роботи було замовлено ним.

У кошторисі до договору № 2 та акту прийомки виконаних робіт до договору № 2 у розділах 18-38, 75-88 зазначено проведення робіт по установці вікон.

Позивач - ОСОБА_3 в ході судового розгляду не зміг логично пояснити ,як одночасно вікна могли бути встановлено і за договором № 2, на справжності якого він наполягав, так і віповідно до договору № 17. Розмірі вікон, зазначені у розділах 18-38 кошторису до договору № 2 та у розділах 75-88 акту прийомки виконаних робіт до договору № 2 не відповідають розмірам зазначеним у у пунктах 3.1, 3.2, 3.3 звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта. Визначити відповідність наявних вікон металевим конструкціям, які є предметом договору № 17 від 06.08.2009 року не передбачається можливим, оскільки в договорі відсутні ідентифікаційні признаки (у тому числі розмір).

Таким чином, судом встановлено, що реконструкція та будівництво житлового будинку під літерой «А», прибудови «а» та будівництво будівлі літньго типу пі літерою «В» здійснювалось в період з 22.10.2010 року по 26.07.2013 року.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується ОСОБА_3, що у цій період сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі та мали сімейні стосунки, у тому числі, спільно мешкали, мали спільний бюджет та господраство.

З огляду на зазначене, суд вважає, що є підстави для визнання того факту, що кошти, які були витрачені на реконструкцію та будівництво спірного будинку є коштами спільного сімейного бюджету.

Крім того, визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на спірне майно, судом встановлено не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти подружжя. Суд виходить з того, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Заінтересована особа вправі в судовому порядку доводити, що майно у шлюбі було придбане за її особисті кошти. Той факт , що на момент будівництва, це- 2010-2013 роки, відповідач ОСОБА_3 знаходилася у декретній відпустці не підтверджує, що кошти, витрачені на реконструкцію спірного будинку були особистими коштами ОСОБА_3

Більш того, відповідачем ОСОБА_3 взагалі не надано об"єктивних та переконливих доказазів того, що кошти, які були витрачені на реконструкцію будинку належали особисто відповідачу, отже відповідачем не спростований в ході судового розгляду факт набуття коштів в ході спільного господарства подружжя.

Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми,хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Суд, задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4 про визнання спільною сумісною власністю житлового будинку та земельної ділянки за адресою: м. Бердянськ, вул.Сірка, 5 також взяв до уваги висновок судово-технічної експертизи № 112/11-16 від 25.11.2016 року, відповідно до якого в період з 22.10.2010 року по 19.01.2016 року в будинку № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську виконано ремонтно-будівельні роботи з покращення фізичного стану та якісних характеристик обєкта дослідження.

На підставі проведених досліджень експертом встановлено, що ринкова вартість житлового будинку № 5 по вул. Сірка у м. Бердянську у період з 22.10.2010 року по 19.01.2016 року, в наслідок реконструкції з розширенням житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» та будівництва будівлі літнього типу літ. «В», проведення у будинку капітального ремонту, збільшилась на 1 080 555грн.

Експертним дослідженням встановлено, що станом на час реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_3, ринкова вартість житлового будинку № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську складала 1 446 912грн., а станом на час припинення сімейних відносин між сторонами 2 527 467грн., таким чином у звязку з поліпшенням зробленими у період шлюбу за рахунок коштів спільного сімейного бюджету, вартість будинку збільшилась на 40%. Крім того, вивченою судом технічною документаціею та матеріалами інвентарної справи, підтверджується фізічне збільшення площі домоволодіння за час з 22.10.2010 року по 26.07.2013 року.

Так, на час набуття ОСОБА_3 права власності на житловий будинок № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську загальна площа будинку, відповідно до п. 1.1 договору дарування від 22.10.2010 року, літ. А складала 164,1 кв.м., житлова - 76,7кв.м.

Відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації від 21.11.2013 року, загальна площа будинку літ. «А» складає 188,6кв.м., житлова - 76,1кв.м., тобто загальна площа будинку збільшилась на 13% від загальної площі станом на 22.10.2010 року, додалась будівля літнього типу літ. «В» площею 78,3кв.м., що складає 48% від загальної площі будинку станом на 22.10.2010 року. Загалом площа житлового будинку літ. А, а господарської будівлі В, відносно до складу будинку станом на 22.10.2010 року збільшилась на 61%.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Положеннями ч. 1 ст. 62 СК України встановлено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Пунктом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності, укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюб його цінність істотно збільшилась внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає зясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості обєкта в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначення на час розгляду справи ринкової вартості нерухомого майна не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості обєкта.

Таким чином, хоч розмір грошових затрат і не є самостійно фактором, який свідчить про збільшення вартості будинку, у сукупності з іншими доказами він є безумовним доказом позовних вимог.

Тому суд вважає позовні вимоги про визнання будинку № 5 по вул. Сірка в м. Бердянську обєктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_3, його поділу у рівних частках між сторонами по справі, законними і обґрунтованими.

Також підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання об»єктом спільної сумісної власності земельної ділянки та її розподілу, розташованої за адресою: м. Бердянськ, вул. Сірка,5, на якій розташований будинок, виходячи із наступного.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.02.2012 року, серія ЯЛ № 657668, відповідно до якого ОСОБА_3 на підставі договору дарування земельної ділянки № 1373 від 22.10.2010, ВРВ № 802819, належить земельна ділянка площею 0,0710га, розташована в м. Бердянську по вул. Сірка, 5. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд.

У п. 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено, що, якщо на земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.

У відповідності до ст.88 ЦПК України між сторонами підлягають розподілу судові витрати.

На підставі ст.ст.ст.57, 62, 69, 70, 72 СК України та керуючись ст.ст.11,60, 214-215,221, 222 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, - задовольнити.

В порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку № 19 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по вулиці Тельмана в селі Луначарське Бердянського району Запорізької області.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1786 га, кадастровий номер :01:041:0001, (цільове призначення: обслуговування жилого будинку), що розташована за адресою: Запорізька область, Бердянський район, село Луначарське, вулиця Тельмана, № 19.

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_5 судовий збір у розмірі 3000 (три тисячі гривень), 00 копійок.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна об»єктом права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя, - задовольнити.

Визнати об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будинок № 5 по вулиці Сірка в м. Бердянську Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину будинку № 5 по вулиці Сірка в м. Бердянську Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,071 га по вулиці Сірка в м. Бердянську Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 551 (п»ятсот п»ятдесят однієї гривні), 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_5 на користь держави судовий збір у розмірі 6340 (шість тисяч триста сорок гривень), 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: