Провадження № 2/369/4075/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатов Д.Д.

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина за законом на належне їй майно. До складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1201 га, розташована в АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_2.

Спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, що відкрилась є - позивач та її чоловік ОСОБА_4.

Так позивач зазначає, що він прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме: в квартирі АДРЕСА_1.

19 вересня 2017 року позивач звернувся у Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса від 19 вересня 2017 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є пропуск позивачем строку, передбаченого ст. 1268 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання з ОСОБА_3 на час відкиття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,1201 га, розташовану в АДРЕСА_2, з кадастровий номером НОМЕР_3 з цільовим призначенням для будівництва та обслужування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В судове засідання позивач не з»явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити.

В судове засідання відповідач не з»явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Cерія НОМЕР_4 видане виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 16.

Після смерті ОСОБА_3, відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку загальною площею 0,1201 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

19 вересня 2017 року позивач звернувся у Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини

Постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2016 року позивачу відмовлено у визнанні права на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв»язку з тим, що ОСОБА_1 протягом шести місяців, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 19 липня 2016 року заяву про прийняття спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області не подав. Факт реєстрації разом зі спадкодавицею на день її смерті відсутній.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до постанови нотаріуса від 19.09.2017 року № 835/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв на право власності вищевказаного спадкового майна, оскільки ОСОБА_1 пропустив передбачений законодавством шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верхового Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на майно в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню, оскільки позивач, як спадкоємець має право на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та враховуючи те, що в інший спосіб, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1276, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179,209, 212-215, 218, 223, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1201 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. Д. Усатов