ЄУН № 336/6647/17
пр. № 2/336/3163/2017
УХВАЛА

Іменем України

30 листопаду 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: пята Запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом ОСОБА_2, вказавши, що позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги після ОСОБА_3, який помер 07.11.2012 року, однак, в установленому порядку після смерті спадкодавця до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертались. По суті вимог позивач просить встановити факт постійного проживання позивача із ОСОБА_3 з 2008 року, а також визнати за позивачем право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3

При вивченні позовної заяви суд дійшов висновку, що вона за своїм змістом не в повній мірі відповідає вимогам ст. 119, 120 ЦПК України у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В позовній заяві позивачем не вказано в чому полягає порушення його права з боку відповідача ОСОБА_2, яка, як зазначає позивач в позовній заяві, спадщину після смерті ОСОБА_3 не приймала, тож в позовній заяві не вказано яким чином відповідач оспорює чи не визнає спадкові права позивача та які підстави для захисту права позивача саме в судовому порядку в обраний ним спосіб.

Статтею 1272 ч. 3 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, пропуск спадкоємцем встановленого строку для звернення з заявою про прийняття спадщиною є підставою для звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а не про визнання права власності в порядку спадкування за відсутності спору про право.

Крім того, позивачем визначено ціну позову у 118687 гривень на підставі наданої копії висновку до звіту про ріелторську оцінку майна.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" за результатами проведеної оцінки майна складається звіт чи акт про оцінку майна.

Водночас до копії звіту не надано жодного документу на підтвердження того, що особа, якою наданий такий звіт, є оцінювачем та має в порядку, установленому чинним законодавством, право здійснювати оцінку нерухомого майна.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно дійсною вартістю майна.

Враховуючи, що предметом спору є квартира, тож суд вважає, що позивачем ціна позову визначена у сумі, яка очевидно не відпоює дійсній вартості майна.

Статтею 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, отже позивач повинен сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру окремо, а також за вимогу майнового характеру, виходячи з ціни позову.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, оскільки ціна позову очевидно не відповідає дійсній вартості майна, тож, виходячи з вимог ст. 6 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», суд попередньо визначає розмір судового збору у розмірі трьох прожиткових мінімумів станом на 01.01.2017 року, що підлягає сплаті позивачем (4800 гривень). Отже, з урахуванням вже сплаченої суми, позивачеві належить доплатити судовий збір в сумі 4253 гривень.

Крім того, відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При перевірці судом зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що за квитанцією від 22.08.2017 року на суму 640 гривень кошти за подання позову у цій цивільній справі не надходили та не зараховувались.

Квитанція про сплату судового збору вже була використана ОСОБА_1 при зверненні з позовом до Запорізької міської ради у серпні 2017 року, а після повернення позовної заяви позивачеві, судом було ухвалено рішення про повернення судового збору.

Натомість позивач знову надає ту ж саму квитанцію про сплату судового збору, який сплачувався ним за подання іншої позовної заяви та був повернутий позивачеві.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно надати позовну заяву, яка відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, зазначивши підстави звернення з позовом саме до відповідача, вказавши яким саме чином відповідач оспорює або не визнає спадкових прав позивача, сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру та доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, виходячи з розміру, попередньо визначеного судом (за вимогу майнового характеру доплаті підлягає 4253 гривень. За вимогу немайнового характеру належить сплатити 640 гривень).

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: пята Запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк