Справа № 446/113/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі - Грубій Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянка -Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Батятицької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Батятицької сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №333 по вул. І.Франка в с. Батятичі Кам»янка-Бузького району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він разом з батьком ОСОБА_2 доглядав за Дем»янською М.Ю. та її будинком №333 по вул. І.Франка в с. Батятичі Кам»янкаБузького району Львівської області. Дем»янська М.Ю. склала заповіт згідно якого житловий будинок та все належне майно вона заповіла його батьку ОСОБА_2 Проте батько переоформити житловий будинок на своє ім»я не міг оскільки в Дем»янська М.Ю. не було правовстановлюючих документів на даний житловий будинок. Всі документи що збереглися свідчать про належність покійні будинку, зокрема, рішення Кам»янка-Бузької районної ради від 26.05.1970 року №21 «Про надання дозволу на індивідуально житлове будівництво», план земельної ділянки, Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР. 03.02.2016 року помер його батько ОСОБА_2 Зазначеним будинком він користується понад десяти років, здійснив ремонт та добросовісно та безперервно володіє, користується даним нерухомим майном. А також виготовив технічний паспорт на будинок та звернувся до сільської ради про визнання за ним права власності на будинок, однак останні відмовили йому та рекомендували звернутись до суду.

Позивач у судове засідання не з»явився, проте суду надіслав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, однак подав заяву в якій просить розглядати справу за відсутності представника.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

29.01.2006 року померла Дем»янська М.Ю., про що 30.01.2006 року Батятицькою сільською радою Кам»янка-Бузького району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №036325.

Як вбачається з заповіту складеного 30.12.2004 р. та посвідченого секретарем виконкому Батятицької сільської ради, Дем»янська М.Ю. заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок, всі будівлі і все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право ОСОБА_2

03.02.2016 року помер ОСОБА_2, про що 04.02.2016 року відділом ДРАЦС Кам»янка-Бузького РУЮ у Львівській області видано свідоцтво про смерть серії І-СГ № 418416.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 більше десяти років користується будинком по вул. Івана Франка,333 в с. Батятичі Кам»янка-Бузького району Львівської області, що належав Дем»янській М.Ю.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно довідки № 1335 від 02.12.2016 р., виданої Батятицькою сільською радою, про те, що ОСОБА_1 більше десяти років користується будинком, який знаходиться за адресою с. Батятичі вул. Івана Франка,333 Кам»янка-Бузького району Львівської області, який належить померлій 29.01.2006 року Дем»янській ОСОБА_3.

13.12.2016 р. позивачем був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок №333 по вул. Івана Франка в с. Батятичі Кам»янка-Бузького району Львівської області.

Таким чином, позивач постійно користувався житловим будинком по вул. Івана Франка,333 в с. Батятичі Кам»янка-Бузького району Львівської області, по даний час добросовісно, відкрито та безперервно володіє ним і відповідно, в розумінні ст. 344 ЦК України набув право власності на це майно в порядку набувальної давності.

Отже судом встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені ним письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 344 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №333 по вул. Івана Франка в с. Батятичі Кам»янка-Бузького району Львівської області.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.Л. Самсін