Справа № 366/477/17 Головуючий у І інстанції Слободян Н. П.
Провадження № 22-ц/780/2551/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 25.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Іванківського районного суду Київської області від 10 березня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року позивач ПАТ «СК «Юнівес» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача в порядку регресу 14483 грн. 41 коп.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 22 вересня 2016 року сталася ДТП за участю забезпеченого автомобіля «Chevrolet Lacetti» (державний номер НОМЕР_1) під керуванням ОСОБА_2 та «KIA Vegna» (державний номер НОМЕР_2) Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2016 року по справі №753/18218/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet Lacetti» (д.н.з. НОМЕР_1) застрахована згідно полісу обовязкового страхування АК/1507041 в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС».

За вказаною ДТП ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно страхового акту ГО-3631/ЦО від 12.12.2016 року було здійснене страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля в сумі 14483 грн. 41 коп. і цим самим відшкодувало завдану шкоду.

Посилаючись на ч.2 ст.1187 ЦК України, п.г п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив стягнути сплачені кошти в порядку регресу, так як ОСОБА_2 не надав ПрАТ протягом трьох днів з дня настання ДТП письмове повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразку, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 10 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не надано доказів того, що через неповідомлення про ДТП саме ОСОБА_2 у позивача виникли необґрунтовані виплати.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що транспортний засіб засобу «Chevrolet Lacetti» (державний номер НОМЕР_1) був застрахований згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним 19.09.2016 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» (поліс №АК/1507041).

22 вересня 2016 року в місті Києві біля метро Позняки по проспекту П.Григоренка сталася ДТП за участю, належного ОСОБА_3, автомобіля «Chevrolet Lacetti» ( державний номер НОМЕР_1), яким керував відповідач, та транспортного засобу «KIA Vegna» (державний номер НОМЕР_2), що належав ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб «KIA Vegna» (державний номер НОМЕР_2).

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 10.11.2016 року по справі №753/18218/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

Про вказану подію ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» повідомлено 22.09.2016 року учасником ДТП ОСОБА_5

Зазначена подія була визнана страховим випадком, про що 12.12.2016 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» склало страховий акт №ГО-3631/ЦО по договору страхування №АК 1507041 від 19 вересня 2016 року.

14 грудня 2016 року ПрАТ «СК «Юнівес» було здійснено страхову виплату на рахунок ОСОБА_4 в загальній сумі 14483 грн. 41 коп., що підтверджується платіжним дорученням №10588 від 14.12.2016 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 звертався до ПрАТ «СК «Юнівес» з повідомленням про настання страхового випадку.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17.02.2011 року №3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразку, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Таким чином, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи, причетної до ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У даному випадку позивача у встановлений триденний строк було повідомлено про ДТП з боку учасника ДТП - водія автомобіля «KIA Vegna» (д.н.з. НОМЕР_2) ОСОБА_5 і факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами, що підтверджується довідкою про ДТП № 548920. Відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування у сумі, визначеній у звіті про оцінку, який був замовлений саме ПрАТ.

Як вірно прийшов до висновку суд першої інстанції, доказів того, що через неповідомлення про ДТП саме ОСОБА_2 у позивача виникли необґрунтовані виплати, не надано.

Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Саме така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 16.09.2015 року №6-284цс15, який є обов'язковим для застосування за правилами ст.360-7 ЦПК України, і ця позиція відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 року №6-186цс16.

Враховуючи обставини даної справи, положення норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та правові висновки Верховного Суду України, які є обов'язковими для всіх судів України, суд прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не призвів до неможливості визначення суми страхового відшкодування або необґрунтованих витрат страхувальника.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» відхилити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: Л.А. Волохов

ОСОБА_6