Справа 431/5530/17
Провадження 2-о/431/1409/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі судді Олійник С.В.,

за участю секретаря Яковенко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 11 грудня 2016 року вона народила дитину, хлопчика, на тимчасово окупованій території України в м. Краснодон, не перебуваючи в шлюбі. Батьком дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України просить записати ОСОБА_2, громадянина України. Відповідно до положень ст.ст. 145-147 СК України, дитині визначено прізвище, імя та по батькові ОСОБА_3. Єдиним наявним документом, що підтверджує факт народження дитини на території непідконтрольній державній владі України, є медичне свідоцтво про народження, що знаходиться на території непідконтрольній державній владі України. Отримати документи, що підтверджують факт народження за зразками чинного законодавства України, здійснити реєстрацію факту народження дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження не є можливим. Встановлення факту народження в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України. Просить суд встановити факт народження ОСОБА_3, який народився 11 грудня 2016 року на тимчасово окупованій території України в м. Краснодон. Батьки: мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Луганськ, громадянка України, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком записати відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України ОСОБА_2, громадянина України.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, вказавши в заяві про розгляд справи у їх відсутності.

Представник заінтересованої особи Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду із задоволенням заяви про встановлення факту народження особи в певний час та про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Згідно з копією медичного свідоцтва про народження виданого медичною установою м. Краснодон від 14 грудня 2016 року, ОСОБА_1 народила дитину, хлопчика, 11 грудня 2016 року.

Мати дитини в зареєстрованому шлюбі не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по-батькові дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ч.1 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Відповідно до ч.1 ст. 146 СК України, імя дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матірю дитини.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. м. Краснодон Луганської області.

Постановою ВР України від 12.05.2016р. №1351-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей», у Луганській області перейменовано місто Краснодон на місто Сорокине.

За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Беручи до уваги копію медичного свідоцтва про народження № 485 від 14 грудня 2016 року, виданої медичною установою на тимчасово окупованій території України, слід виходити з наступного.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації прав заявника, суд вважає, що надана заявником ксерокопія медичного свідоцтва про народження є підтвердженням того, що дійсно дитина ОСОБА_3, народився 11 грудня 2016 року на тимчасово окупованій території України в м. Сорокине (Краснодон). Батьки: мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Луганськ, громадянка України, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, батько відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України ОСОБА_2, громадянин України.

Встановлення факту народження особи в певний час має для заявника юридичне значення, оскільки їй необхідно отримати свідоцтво про народження своєї дитини.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України у разі неможливості реєстрації факту народження органом державної реєстрації актів цивільного стану встановлення факту народження особи у певний час здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно ч.2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Таким чином, враховуючи наведене та оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України - законною, обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10-11, 212-215, 256-2571, 259, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України - задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України ОСОБА_3, 11 грудня 2016 року на тимчасово окупованій території України в м. Сорокине (Краснодон). Батьки: мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Луганськ, громадянка України, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, батько відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України ОСОБА_2, громадянин України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.В. Олійник