САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/467/17
Провадження № 2/206/490/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" травня 2017 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Самарський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності та звільнення майна з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, який обґрунтував тим, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2014 року встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу його та ОСОБА_3 з січня 2008 року по лютий 2013 року. Також цим же рішенням визнано спільним майном подружжя автомобіль ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ та визнано за ним права власності на ? частину цього автомобіля. Даний автомобіль знаходиться тільки у його користуванні, хоча ? його частина до тепер належить відповідачу. У звязку з чим, уточнивши позовні вимоги просив суд припинити право ОСОБА_3 на належну їй ? частку у спільному майні, а саме автомобіля ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ, з виплатою їй компенсації у розмірі 10000 грн., визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ, звільнити з під арешту автомобіль ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ, як такий, що не належить боржнику ОСОБА_3, а належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом скасування та вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів про обтяження та заборону відчуження зазначеного автомобіля, які вносились відповідно до постанов : Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 07 червня 2013 року, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 16 серпня 2013 року, Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 03 листопада 2014 року, Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 08 грудня 2016 року про арешт майна боржника ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. В подальшому в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про закінчення розгляду справи в її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та зокрема зазначила, що автомобілем з самого моменту придбання користувався тільки позивач. Вона автомобілем керувати не вміє. Автомобіль їй не потрібен, тому не заперечує проти припинення її права власності та виплати їй грошової компенсації в розмірі 10 000 грн. В подальшому в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про закінчення розгляду справи в її відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст.ст. 364, 365, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч.4 ст.358 ЦК України умова не є обов'язковою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.16) автомобіль ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ належить ОСОБА_3

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2014 року, яке набрало чинності 21.02.2014 року, встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з січня 2008 року по лютий 2013 року. Визнано автомобіль ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ (а.с.11-15).

Частиною 1 статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в ст.365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 від 15.05.05.2013 року висловив правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З постанови Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п.1-3 ч. 1 ст.365 ЦК України, яка обов'язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п.4 ч.1 цієї статті.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що в даних правовідносинах є встановленими і доведеними всі умови, передбачені ч.1ст.365 ЦК України.

Суд вважає, що спільне користування майном між сторонами є неможливим, і наявні умови, передбачені п.3 ч.1 ст. 365 ЦК України, які дають право суду ухвалити рішення про припинення права на частку в спільному майні.

Суду не представлено доказів того, що частка відповідача може бути виділена в натурі і спірний автомобіль можна поділити за положеннями п. п.1, 2 ч.1 ст.365 ЦК України.

Крім того, згідно до звіту про оцінку транспортного засобу від 22.11.2016р. встановлено, що ринкова вартість спірного автомобіля складає 20000 грн. Позивачем на депозитний рахунок суду внесено ? частину вартості автомобілю, що складає 10000 грн., про що була надана до суду квитанція.

Все вище наведене свідчить, що обов'язкові умови для припинення права на частку, які повинні бути в сукупності та передбачені ч.1ст. 365 ЦК України мають місце в даних правовідносинах, і тому, враховуючи наведений вище висновок Верховного Суду України, суд вважає що є всі підстави для ухвалення рішення про припинення права відповідача на частку в спільному майні та визнання у звязку з цим за позивачем права власності на весь автомобіль.

Разом з тим у звязку з припиненням частки відповідача на автомобіль ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ та існуванням постанов: Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 07 червня 2013 року, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 16 серпня 2013 року, Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 03 листопада 2014 року, Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 08 грудня 2016 року про арешт рухомого майна боржника ОСОБА_3, вищезазначений автомобіль підлягає звільненню з під арешту, оскільки відповідачка ОСОБА_3 вже не є співвласником даного автомобіля, а таке обтяження обмежує право позивача на вільне володіння своєю власністю.

Що стосується вимог про скасування та вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів про обтяження та заборону відчуження, які вносились відповідно до вищезазначених постанов про арешт рухомого майна боржника ОСОБА_3, то вони не підлягають задоволенню, оскільки дані записи вносились у звязку з арештом всього рухомого майна ОСОБА_3, а не тільки спірного автомобіля.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Припинити право ОСОБА_3 на 1/2 частку автомобіля ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ з виплатою їй компенсації у розмірі 10000 грн., внесених на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (номер рахунку 7442, код 26239738, банк ГУ ДКСУ в м. Київ, МФО 820172).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ.

Звільнити з під арешту автомобіль ВАЗ модель 21703, світло-сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер АЕ 1153СХ, який був накладений постановою Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 07 червня 2013 року, постановою Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 16 серпня 2013 року, постановою Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 03 листопада 2014 року, постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 08 грудня 2016 року, який належить на праві власності ОСОБА_2.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1920 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко