Справа № 171/955/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р. м. Апостолове Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Кодрян Л.І.,

за участю секретаря Титаренко Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

ОСОБА_1 вказує, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2008 року. В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2010 році родина фактично розпалась, позивач та відповідач перестали проживати разом, однак шлюб не було розірвано. В 2014 році дізнався від знайомих, що у ОСОБА_2, від невідомого йому чоловіка, народився син. На прохання відповідача позивачем було зареєстровано її сина ОСОБА_4 в будинку своїх батьків в с. Михайлівка. Водночас позивач вказує, що не може бути батьком дитини оскільки з ОСОБА_2 з 2010 року не проживає, жодних стосунків крім необхідних для виховання спільного сина ОСОБА_3 не підтримує.

Позивач просить виключити відомості про нього, як про батька ОСОБА_4, з свідоцтва про народження дитини.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу слухати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву відповідно до якої заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року розгляд справи відкладено, визнано обовязковою явку сторін у судове засідання. Однак, сторони, які належним чином повідомлені про день і час розгляду справи в суд не з'явилися.

З гідно положень ч.2 ст.197 ЦПК Українисудове засідання проводилось без технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Судом встановлено, що 29 липня 2014 року народився ОСОБА_4, батьком якого є ОСОБА_1, матірю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 367301 (а.с. 4).

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Як доказ на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано акт обстеження домоволодіння за адресою селище Пісочинське вул. Некрасова б. 25/13, Харківського району Харківської області, з якого вбачається що за вказаною адресою проживають: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право в тому числі подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Як роз'яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертиз.

За змістом ст. ст. 10, 11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Наявність тільки факту проживання сторін за різними адресами, не є і не може бути належним доказом того, що батьком малолітньої ОСОБА_4 є інша особа, а не позивач.

Таким чином суд вважає, що позивачем не доведено відсутність кровного споріднення між ним і ОСОБА_4

Відповідно до ст.ст. 31, 174 Цивільного процесуального Кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву, а якщо така заява викладена в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст.3 Конвенції „Про права дитини", в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що визнання позову ОСОБА_2, без доведення відсутності кровного споріднення позивача з малолітнім ОСОБА_4, суперечить інтересам малолітньої дитини, а тому в задоволенні даного позову необхідно відмовити.

Вирішуючи заявлену позовну вимогу про стягнення з відповідача судового збору, відповідно до положень ст.88 ЦПК України, в задоволенні такої вимоги необхідно відмовити, оскільки суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати лише стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 64, 88, 197,209, 212, 214,215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом..

СуддяОСОБА_6