СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1892/17
Провадження № 2/306/742/17
Рядок статзвіту № 1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Тхір О.А.

з участю секретаря - Касинець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Свлява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тибавської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним позовом (із заявою про уточнення позовних вимог), який мотивувала тим, що у житловому будинку АДРЕСА_1 проживала її тітка ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті тітки ОСОБА_3, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, був зареєстрований її чоловік ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 та їхні діти. Після смерті тітки ОСОБА_3, залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1, та яке успадкував рідний брат покійної, а її батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, так і не оформивши спадкових прав на нерухоме майно. Крім того зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги за законом до зазначеного майна після смерті батька, інших спадкоємців не має. Позивач, звернулася до Свалявської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті тітки батька . Однак, у зв'язку з тим, що покійною, ОСОБА_3, не було проведено первинну реєстрацію будинку, такої реєстрації та оформлення права власності не здійснив і її батько, вона як спадкоємець, не має можливості оформити право власності на нього. З викладених підстав позивач просила визнати за нею право власностіна житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті, батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судове засідання сторони не з'явились.

Позивач ОСОБА_1. подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Тибавської сільської ради, в судове засідання не з'явився, однак від даної сільської ради в канцелярію суду надійшло повідомлення, у якому представник Тибавської сільської ради вказав, що Тибавська сільська ради вважає позов ОСОБА_1 підставним та просить його задовольнити, а також справу розглядати у відсутності представника сільської ради.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Тибавської сільської ради, від 22 серпня 1992 року, актовий запис № 22, встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі і житловий будинок знадвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (вредакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УКраїни (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 530 ЦК України (в редакції 1963 року), при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не

закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: братии і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Матеріалами справи встановлено, що покійна ОСОБА_3 заповіту на випадок свої смерті не залишала. Отже спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Згідно наданих позивачем матеріалів, встановлено, що відповідно до норм ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємцем до майна покійної є її рідний брат ОСОБА_5, який спадщину після смерті сестри прийняв, шляхом вступу в управління та володіння майном покійної.

З копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Тибавської сільської ради, від 01 січня 2000 року, актовий запис № 1, встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, так і не оформивши спадкове майно на своє ім'я.

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, і в тому числі на зазначений будтнок з надвірними спорудами, яку, відповідно до вимог ЦК УКраїни (в редакції 1963 року), фактично прийняла його дочка, позивач у справі ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом.

Родинні зв'язки між спадкодавцем та позивачем, як між батьком тадочкою, встановлено з копієї свідоцтва про народження (серії НОМЕР_3 від 20 грудня 1953 року) ОСОБА_1, батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_7. В судовому засіданні встановлено, що після укладення шлюбу позивач змінила прізвизе з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (про що надано копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 27.01.1973 року).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Матеріалами справи встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після її смерті не має.

Належність спадкодавцям зазначеного нерухомого майна підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно будівельного паспорту на забудову земельної ділянки індивідуального житлового будинку у АДРЕСА_1, № 138/50 від 28.07.1982 року виданого виконавчим комітетом районної ради, народних депутатів Закарпатської області, забудовником житловолго будинку зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Як вбачається з свідоцтва НОМЕР_5 садиби в сільських населиних пунктах УРСР від 28.07.1982 року № 225 на імя забудовника ОСОБА_3, згідно з рішенням районного виконавчого комітету від 08.09.1982 року дописано в документи племінницю ОСОБА_1.

Та обставина, що ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, підтверджується дозволом № 116 на право виконання будівельних робіт виданим виконавчим комітетом Свалявської районної ради народних депутатів, витягом з рішення № 225 про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу свідоцтва про про забудову садиби та актом прийому в єксплуатацію індивідуального житлового будинку.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Тибавської сільської ради № 618 12.09.2017 року, в Мала Мартинка, Свалявського району, Закарпатської області, відбулася перенумерація будинків:з 1983-1990 рік АДРЕСА_1; з 1991 року- 1997 рік АДРЕСА_1; з 1998- по теперішній час АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Тибавської сільської ради № 616 12.09.2017 року, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті була головою дварогосподарства в АДРЕСА_1(78), Свалявського району, Закарпатської області.

З довідки виданої виконавчим комітетом Тибавської сільської ради № 617 12.09.2017 року, вбачається, що на день смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, у житловому будинку в АДРЕСА_1(78), Свалявського району, Закарпатської області були зареєстровані та проживали 5 осіб, с саме: племінниця померлої - ОСОБА_1, 1953 р.н.,чоловік -ОСОБА_4, 1950 р.н., дочка - ОСОБА_11, 1974 р.н., дочка - ОСОБА_12, 1979 р.н., дочка - ОСОБА_13, 1989 р.н.,

Згідно з технічним паспортом, інвентаризаційна справа № 1/278 від 11 вересня 2017 року, житловий будинок який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, складається з: житлового будинку - «А»; господарської будівлі - «Б»; Погрібу - «В»; огорожі - № 1,2.

Відповідно до довідки виданої ФОП ОСОБА_14 від 11 вересня 2017 року № 198, інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в цінах 2017 року становить : 121 864 (сто двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят чотири) гривень. Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_5 відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом) на майно, яке підлягає реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючого документа та інформації про реєстрацію в електронному реєстрі житлового будинку. Якщо не подані такі відомості (інформація) та документи, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням відповідачем позову, суд вважає доведеними.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому слід визнатиза позивачем право власності на житловий будинк з господарськими спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.15, 61, ч.4 ст.174, ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 328, 370, 392, 1218, 1223, 1233, 1268, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Тибавської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, що знаходиться у АДРЕСА_1, і складається згідно з даними технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна, з житлового будинку - «А»; господарської будівлі - «Б»; погрібу - «В»; огорожі - № 1,2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області /підпис/ О.А.Тхір

Згідно з оригіналом

Рішення набрало законної сили 03.11.2017 року

Суддя О.А.Тхір

Секретар В.В.Касинець