Справа № 571/1151/16-ц
Провадження № 2/571/29/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Гордійчук Т.О., за участю позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Борівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Борівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та вказує, що 08 грудня 2007 року померла мати ОСОБА_5. Позивач є донькою померлої та є інвалідом 2 групи загального захворювання. Після смерті матері залишилося спадкове майно житловий будинок та господарські будівлі по вул. Центральна,12а, с. Нетреба, Рокитнівського району Рівненської області. В даний час позивачу стало відомо, що мати ОСОБА_5, 16.07.2007 року зробила заповітне розпорядження, згідно якого свій будинок, який знаходиться в с. Нетреба та господарські будівлі заповіла дочці ОСОБА_3. Заповіт був посвідчений секретарем виконкому Борівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій.

Позивач є неграмотною, закінчила лише 8 класів сільської школи, тому не знала порядку звернення та оформлення спадщини після смерті матері. В даний час сестра ОСОБА_3 чинить перешкоди в користуванні спадковий майном. Являючись інвалідом 2 групи загального захворювання, позивач має право успадкувати після смерті матері ОСОБА_5 незалежно від змісту заповіту половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом. Від прийняття спадщини позивач не відмовлялась, тому у відповідності до ч.4 ст. 1268 ЦК України являється такою, що прийняла спадщину.

Посилаючись на норми статей 1216,1241,1268 ЦК України просила постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 1/4 частку будинку та господарських будівель, які знаходяться в с. Нетреба, вул. Центральна,12а, Рокитнівського району Рівненської області, по померлому спадкодавцю ОСОБА_5. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» ст. 5 п.9 просить звільнити від сплати судового збору.

Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові та доповнила, що близько 8-9 років в с.Нетреба не проживає. Зареєстрована у м.Києві, проживає у Львівській області. На похоронах матері стало відомо, що житловий будинок мати заповіла сестрі ОСОБА_3, однак, даний заповіт був вчинений з порушенням закону. Заповіт складений матірю без згоди інших дітей. Рік назад вона звернулася до Борівської сільської ради де їй дали довідку про те, що мати на час смерті проживала одна. До нотаріальної контори або до сільської ради із заявами про прийняття спадщини не зверталась, однак вважає, що має право на спадщину, так як протягом десяти років є інвалідом 2 групи. До оформлення інвалідності довго хворіла, це підтверджується медичними документами. Власного житла не має, проживає у чужих людей, а сестра ОСОБА_3 до спадкового будинку не допускає. Просить позов задовольнити.

Згідно заперечення відповідач ОСОБА_3 зазначила, що позивач є рідною сестрою. 08 грудня 2007 року вона приїжджала в с. Нетреба на похорон матері. Після похорон вона повідомила ОСОБА_2, що мати склала заповіт на неї. Протягом 9-ти років позивач не зверталася до нотаріальної контори про прийняття спадщини, на день смерті матері не була інвалідом, тому права на обовязкову частку у спадщині, в порядку ст. 1241 ЦКУкраїни не має, згідно наданих документів є інвалідом 2 групи з 2012 року. Вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, просить відмовити в позові (а.с.22-23).

Під час судового розгляду справи відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, зазначені у зепереченні та доповнили, що відповідач протягом всього життя змушена була доглядати матір, а на час смерті матір відповідач проживала з нею. Після похорон матері у 2007 році позивач приїхала в село навесні 2016 року. Заповіт не змінений не відмінений, відповідач прийняла спадщину. Позивач права на обовязкову частку у спадковому майні не має, оскільки медичними документами підтверджено, що інвалідність встановлена у 2008 році, тобто вже після смерті матері. Просять у позові відмовити.

Представник Борівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області в судове засідання не прибув, просили розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги визнають.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, приходить до наступного.

Згідно погосподарської книги №7 за 2006-2010 роки, особовий рахунок №655 домогосподарство в с.Нетреба по вул.Центральна, буд.12а, Рокитнівського району Рівненської області рахується за ОСОБА_5. По вказаному особового рахунку наявний запис: «Заповіт на ОСОБА_3 (а.с.59-61).

Згідно довідки Борівської сільської ради №1564 від 02.02.2016 року, ОСОБА_5, яка померла 10.12.2007 року, постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті проживала одна (а.с.4).

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.05.2017 року підтверджується, що право власності на спірний житловий будинок за адресою: Рівненська область, Рокитнівський район, с.Нетреба, вул.Центральна,12а, не зареєстровано (а.с.103).

ОСОБА_5 померла 08.12.2007 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Борівської сільської ради Рокитнівського району Ріфвненської області 16.07.2007 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіла ОСОБА_3, житловий будинок і господарські будівлі які знаходяться в с. Нетреба і належать їй на праві особистої власності. Заповіт не змінений не відмінений (а.с.37).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8 від 17.01.2017 р. підтверджується, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є дочкою ОСОБА_5 (а.с.96 ).

В силу вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1241 ЦК України передбачено, що неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов?язкова частка).

Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації листом №10/35-9702 від 26.12.2016 року на запит суду повідомило, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, перебуває на обліку з 11.06.2008 року як інвалід 2 групи, який не має права на пенсію. Інвалідність встановлено довічно (а.с. 73).

Випискою із акту огляду МСЕК №015161 підтверджується первинне встановлення ОСОБА_2 2 групи інвалідності з 11.06.2008 року (а.с.74).

За вказаних обставин, посилання позивача на те, що як інвалід 2 групи вона має право на обовязкову частку у спадковому майні, не заслуговує на увагу суду, оскільки на час смерті спадкодавця (08.12.2007 року), позивач не була інвалідом та не мала права на обовязкову частку.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до повідомлення Рокитнівської державної нотаріальної контори від 14.12.2016 року №663/02-14, 30 листопада 2016 року від ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с.Нетреба Рокитнівського району Рівненської області в ноткантору надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Нетреба вул. Центральна, буд.12а, Рокитнівського району Рівненської області, який залишився після смерті матері ОСОБА_5, померлої 08 грудня 2007 року .

За вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі знайдено інформацію щодо складених заповітів від імені ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчених Борівською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області: 1) 06.04.200 року за №71, 2) 16.07.2007 року за №41.

Від інших спадкоємців заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в нотконтору не надходило (а.с.48).

Отже, судом встановлено, що у визначений законом строк із заявами про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_5, позивач також не зверталась. При цьому, суд не досліджував факту прийняття чи неприйняття спадщини за заповітом відповідачкою ОСОБА_3, оскільки предметом даного спору є визнання право власності на 1/4 частку спадкового будинку за позивачем ОСОБА_2.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.214,215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до Борівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частку будинку та господарських будівель, які знаходяться в с.Нетреба, вул.Центральна,12а, Рокитнівського району Рівненської області після смерті ОСОБА_5.

Звільнити позивача ОСОБА_2 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

Повний текст рішення виготовлено 19.05.2017 р.