Справа № 214/2579/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді Хомініч С.В.,

за участю секретаря - Горбунової Л.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Бершадської Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні при розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю із чоловіком, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, 04.05.2017 звернулася до суду із позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення, про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю із чоловіком. В своєму позові просить встановити факт її сумісного проживання однією сім'єю із чоловіком ОСОБА_4 з 31.10.1997 по ІНФОРМАЦІЯ_5.

В обґрунтування позову зазначила, що 31.10.1997 вона із ОСОБА_4 уклала шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син - ОСОБА_5. На час укладення шлюбу вона була зареєстрована у своїх батьків в м. Кривому Розі на АДРЕСА_1, оскільки власного житла не мала. В 2000 році вона із чоловіком купили власну однокімнатну квартиру в АДРЕСА_1 де почали проживати та проживали до смерті чоловіка. Після придбання квартири вона залишилася зареєстрованою в своїх батьків на АДРЕСА_2, оскільки хотіла із батьками приватизувати дану квартиру. В серпні 2016 року вона разом з своїми батьками приватизувала вищевказану квартиру, але із квартири не виписувалася, так як не було великої потреби і все відкладала реєстрацію на потім.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року при виконанні трудових обов'язків з її чоловіком ОСОБА_4 стався нещасний випадок від якого він загинув. В зв'язку зі смертю чоловіка вона має право на страхові виплати відповідно до ст. 41, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 28 грудня 2014 року № 77-VIII. Відповідач не відмовив їй у страхових виплатах, але і не призначив їх, мотивуючи тим, що вона не проживала разом із своїм чоловіком і необхідно встановити факт сумісного проживання. Просить встановити факт її сумісного проживання однією сім'єю із ОСОБА_4 в період з 31.10.1997 по ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив встановити факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 із ОСОБА_4 в період з 31.10.1997 по ІНФОРМАЦІЯ_5, при цьому послався на обставини зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечувала та просила суд відмовити в позові, мотивуючи тим, що позивач на момент смерті ОСОБА_4 була зареєстрована за іншою адресою з чого вбачається що вона не проживала із загиблим разом.

ОСОБА_1, позивач по справі, допитана в якості свідка в порядку ст. 62 ЦПК України, суду пояснила, що вона 31.10.1997 із ОСОБА_4 одружилася і почала сумісно проживати однією сім'єю. Спочатку знімали житло, а в 2001 році купили власну однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Але вона не реєструвалася в зазначеній квартирі, оскільки зі своїми батьками хотіла приватизувати квартиру, в якій вона проживала до одруження. В серпні 2016 року вона разом із своїми батьками приватизували дану квартиру, але із квартири не виписувалася, оскільки не було великої потреби і все відкладала реєстрацію на потім. В період з 2001 року і по теперішній час вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та сином разом проживали однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1

Допитаний в якості свідка, ОСОБА_6, суду пояснив, що він мешкає в АДРЕСА_1 Є батьком ОСОБА_4, який є чоловіком ОСОБА_1 і разом з нею проживав однією сім'єю після одруження з 1997 року і до своєї смерті. В них народився син, його онук. Також свідок зазначив, що його син із позивачкою ніколи не розлучалися, а проживали разом, проживали добре та виховували свого сина.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, який зареєстровано відділом РАГС виконкому Довгинцівської ради 31.10.1997, ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_7, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_4 (а.с. 12).

Із свідоцтва про народження, виданого відділом РАГС Саксаганського району м. Кривого Рогу встановлено, що в позивача та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син - ОСОБА_5 (а.с. 13).

Відповідно до Акту №1 про нещасний випадок (а.с. 6-10) в зміну з 8 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_5, водій автотранспортних засобів ОСОБА_4 разом із слюсарем інструментальником ОСОБА_14 одержали наряд з інструктажем від начальника транспортної служби ОСОБА_15 на відбуксировку ДЕС на вул. Заповідна для енергозабезпечення обладнання ЕТЛ. Приблизно о 11 год. 20 хв. ОСОБА_4 приїхав на автомобілі КрАЗ, державний номер НОМЕР_1, на вул. Заповідну, де залишився в кабіні разом із слюсарем ОСОБА_10 Керівництвом Криворізького Підрозділу КЕВ м. Дніпропетровська направлені майстри електричних мереж на вул. Заповідна. Після запуску ДЕС електрики приступили до роботи. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_14 почувши запах горілого залишили кабіну автомобіля КрАЗ, ОСОБА_4 спустився на землю та знепритомнів. ОСОБА_14 побачивши, що трапилося дав команду вимкнути електричну схему. Після чого ОСОБА_4 надана перша долікарняна медична допомога електромонтером ОСОБА_11 О 12 год. 31 хв. прибула бригада швидкої медичної допомоги, яка надавала реанімаційні заходи ОСОБА_4, які не дали бажаних результатів. О 13 год. 12 хв. констатовано смерть ОСОБА_4

Згідно до листа на ім'я позивач вих. №04/990 від 24.05.2017 начальник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, відмовив позивачці в призначені страхових виплати мотивуючи тим, що вона повинна надати довідку про сумісне проживання із ОСОБА_4 однією сім'єю або відповідне рішення суду (а.с. 17).

Відповідно до Акту про фактичне проживання від 13.01.2017 підписаного трьома особами, які проживають в АДРЕСА_1, та завіреного керівником ТОВ «Житлокомцентр», позивач - ОСОБА_1 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_5 з 22 травня 2001 року по теперішній час (а.с. 15).

Згідно до Свідоцтва про право власності на житло №1032 від 25.08.2016 встановлено, що ОСОБА_1 згідно рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 17 серпня 2016 року №353 приватизувала разом із ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_5 та ОСОБА_16 по 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Оцінивши докази суд вважає їх обґрунтованими, допустимими та приймає їх.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки у позивача з відповідачем виник спір про право, а саме спір про наявність у позивача права на отримання страхових виплат, що підтверджено відповідними документами, та позицією відповідача про не визнання позовних вимог, суд вважає, що в даному випадку, в розумінні ч. 4 ст. 256 ЦПК України, позивач вірно звернулася до суду в порядку позовного провадження, а не окремого.

Обставини справи зазначені в позовній заяві найшли підтвердження під час розгляду справи по суті. Причиною реєстрації позивачки не за місцем фактичного проживання слугувало бажання приватизувати квартиру квартири АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло №1032 від 25.08.2016, відповідно до якого позивач в 2016 році приймала участь в приватизації зазначеної квартири.

Щодо спільного проживання однією сім'єю позивачки зі своїм чоловіком - ОСОБА_4, суд вважає, що даний факт підтверджується як довідкою з місця мешкання позивачки, так і показами свідків, які були допитані в судовому засіданні.

Представник відповідача, на підставі ст. 60 ЦПК України не надала доказів на спростування тверджень позивачки та на обґрунтування своїх заперечень.

Таким чином, суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач не проживала однією сім'єю зі своїм загиблим чоловіком.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження - позивач ОСОБА_1 була одружена із ОСОБА_4, під час перебування у шлюбі у них народився син: ОСОБА_5, сумісно в шлюбі вони придбали квартиру в якій разом мешкали до смерті (ІНФОРМАЦІЯ_5) із ОСОБА_4

На підстави вищезазначеного суд вважає встановленим факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 зі своїм чоловіком ОСОБА_4 в період з 31.10.1997 по ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.3 Сімейного кодексу країни, ст.. 3, 27,31,120 ч. 2 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю із чоловіком - задовольнити повністю.

Встановити факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 із чоловіком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 31.10.1997 по ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Хомініч С.В.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2017 року.