Справа № 526/2576/17
Провадження № 2-н/526/312/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Гадяч

Суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Горошко А.М., ознайомившись з матеріалами заяви Гадяцького виробничого управління житлово-комунального господарства про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги із ОСОБА_1 та клопотання Гадяцького виробничого управління житлово-комунального господарства про відстрочення сплати судового збору, -

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій прохає видати судовий наказ про стягнення на його користь із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 7 642,97 грн.

Проте, дану заяву подано з порушенням вимог ч. 5 ст. 98 ЦПК України, а саме: до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у належному розмірі.

У вищевказаній заяві також міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку з важким матеріальним становищем, яке виникло внаслідок значної дебіторської заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, зростання вартості енергоресурсів, пально-мастильних та інших матеріалів, що призводить до виникнення різниці у тарифах на відповідні послуги.

На підтвердження даних обставин заявником надано довідку про дебіторську заборгованість, копію балансу станом на 01.12.2017 року, копію звіту про фінансові результати за 9 місяців 2017 року та копія балансу (звіту про фінансовий стан) на 30.09.2017 року..

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Із п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»№ 10 від 17.10.2014 року вбачається, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Так, наявність дебіторської заборгованість ще не свідчить про скрутне матеріальне становище. Також, не може братися до уваги копію балансу станом на 30.09.17 року та копію звіту про фінансові результати за 9 місяців 2017 року, оскільки заяву предявлено 13.12.2017 року. Інших доказів на підтвердження скрутного фінансового становища даного підприємства не надано.

Враховуючи вищенаведене, у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Як вбачається з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про видачу судового наказу юридичною особою ставка судового збору складає 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Таким чином, заявник повинен сплатити судовий збір у сумі 800 грн.

У ч. 6 ст. 98 ЦПК України зазначено, що до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 82, 98, 121 ЦПК України, ст.ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання Гадяцького виробничого управління житлово-комунального господарства про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Заяву Гадяцького виробничого управління житлово-комунального господарства про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги із ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви пять днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : А. М. Горошко