справа № 2-6808/11
провадження № 6/0274/10/17
У Х В А Л А

17.05.2017 року м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега О.В., розглянувши подання старшого держаного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, до виконання ним свого обов'язку, згідно виконавчого листа № 2-6808/3149 від 19.12.2011 року, виданого Бердичівським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, починаючи з 11.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2010 року, копії яких були направлені сторонам до відома.

Станом на 01.05.2017 року заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 складає 53600 грн..

Боржник має наявні невиконанні зобов'язання, покладенні на нього судовим рішенням.

Згідно сформованої інформаційної довідки, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб єкта: боржник має на праві власності 1/7 частини квартири АДРЕСА_1 на яку державним виконавем було накладено арешт шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.06.2015 року. На підставі даної постанови державним виконавцем було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 10022657 (дане майно не реалізується в рахунок погашення боргу по аліментах, оскільки ч. 7 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" говорить, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється).

Державного реєстру іпотек (відомості стосовно наявних у боржника іпотек, відсутні).

Управління Держземагенства у Бердичівському районі Житомирської області - про наявність зареєстрованих за боржником на праві власності земельних ділянок (згідно відповіді на запит, встановлено, що земельні ділянки у власності боржника не обліковуються).

ТСЦ 1842 Регіонального сервісного центру МВС в Житомирської області - про наявність зареєстрованих у боржниці на праві власності транспортних засобів (згідно відповіді на запит, встановлено, що згідно баз АІПС та НАІС транспортні засоби за боржником не зареєстровано).

Виконавцем, з моменту відкриття виконавчого провадження на адресу боржника надсилались виклики (копії додаються) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Крім того, державним виконавцем 07.07.2015 року до Бердичівського МВ УМВС направлялась постанова про примусовий привід боржника до відділу ДВС. Згідно рапорта дільничного інспектора від 18.08.2015 р., виконати привід ОСОБА_2В не представилось можливості, оскільки при неодноразових відвідувань за адресою: АДРЕСА_2, двері квартири ніхто не відчинив.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 09.09.2015 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії АТ № 181017, виданим 20.06.2002 року.

В судове засідання державний виконавець не з"явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлено належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання ВДВС задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно боржника ОСОБА_2 діють невиконані зобов'язання за виконавчим листом, від виконання яких він ухиляється, а згідно п. 5 ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення їх від виконання зобов"язань, покладених на них судовими рішеннями до виконання зобов"язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

В наданих суду матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, громадянам України, які ухиляються від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням може бути тимчасово - до виконання зобов'язання, відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові який має паспорт - тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (частини 1, 3, 4 відповідної статті).

Згідно п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, а також, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу - до виконання зобов'язань. Підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, на переконання суду, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» або ж свідома несплата аліментів у повному обсязі, без наявності на те достатніх причин.

Доказів про ухилення від сплати аліментів державним виконавцем до подання не додано.

А отже, відсутні правові підстави для тимчасового обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки наявність заборгованості по аліментам, без підтвердження факту ухилення від сплати їх у повному обсязі, не є достатніми підставами для обмеження конституційного права громадянина України вільно залишати територію України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця старшого держаного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Копію ухвали направити для відома Бердичівському міськрайонномуо відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Замега