233 № 233/6456/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
05 травня 2017 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
позивача -
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
26 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначив, що є власником будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Пушкінська, 392. В зазначеному будинку з 01 жовтня 2013 року зареєстрований його колишній зять ОСОБА_2, який мешкав в ньому до жовтня 2014 року. З жовтня 2014 року відповідач по справі в належному позивачеві будинку не проживає без поважних причин, витрати по утриманню житла не несе, з огляду на що, на думку, позивача, втратив право користування житловою площею будинку № 392 по вул.Пушкінській в м.Костянтинівка Донецької області. В добровільному порядку відповідач місце реєстрації не змінює, у зв*язку з чим порушуються права позивача як власника, оскільки він змушений нести додаткові витрати з утримання житла та не може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд. Позивач просить визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим будинком, розташованим за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Пушкінська, 392.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлений позов, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений у порядку ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що мешкають по-сусідству із позивачем по справі, особисто знайомі із відповідачем. Їм відомо про те, що ОСОБА_2 близько трьох років з власної волі не мешкає в будинку № 392 по вул.Пушкінській в м.Костянтинівка, оскільки поїхав мешкати до батьків в інше місто.
З*ясувавши позицію позивача, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 липня 2007 року (а.с.12) є власником будинку № 392 по вул.Пушкінській в м.Костянтинівка Донецької області, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16189219 від 16 жовтня 2007 року (а.с.11).
Згідно довідки КП «СЕЗ» від 28 листопада 2016 року № 4481 та копії будинкової книги (а.с. 4-6,13) в будинку № 392 по вул.Пушкінській в м.Костянтинівка зареєстрований зять позивача по справі ОСОБА_2
З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_5, акту перевірки паспортного режиму від 28 жовтня 2016 року (а.с.14) суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 з власної волі не мешкає в будинку, належному позивачу з 2014 року, на протязі приблизно 3 років.
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України.
Частиною 4 ст.9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім*ї , інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Приймаючи до уваги, що судом з досліджених доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 більше одного року без поважних причин з власної волі не проживає в належному позивачу на праві власності будинку, відсутні підстави вважати, що між сторонами по справі є будь-які домовленості щодо збереження права користування житлом, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі - визнати відповідача ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Пушкінська, 392.
В силу ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на відповідача по справі. На підставі ч.4 ст.9, ст.150 ЖК України, ч.1 ст.383, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214, 215, 222, 224-226 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 392 по вул.Пушкінській в м.Костянтинівка Донецької області.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 551 (п*ятсот п*ятдесят одну) гривню 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 05 травня 2017 року, повний текст рішення по справі виготовлений 05 травня 2017 року.

Суддя