АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/29/17 Головуючий 1 інст. Ніколаєнко І.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2015 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

21 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 235 від 10.08.2006 року у загальному розмірі 26 623,64 грн., де: прострочена заборгованість по кредиту 10 000,00 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 4 611,23 грн.; нарахована сума 3 % річних (згідно зі статтею 625 ЦК України) за несвоєчасне повернення кредиту 898,36 грн.; нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату кредиту 7 323,00 грн.; нарахована сума 3 % річних (згідно зі статтею 625 ЦК України) за несвоєчаснусплату відсотків 414,25 грн.; нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків 3 376,80 грн. А також просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір у сумі 1 218,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 10.08.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (після зміни найменування ПАТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 235, за яким відповідач отримала грошові кошти (кредит) у сумі 10 000,00 грн. на строк 24 місяці, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 09.08.2008 року, зі сплатою 23 % річних за користування кредитом на придбання компютера портативного.

Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі.

Проте, з боку відповідача мало місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобовязань за кредитним договором.

З дня видачі кредиту його погашення та сплата відсотків відповідачем не здійснювалась.

Станом на 21.09.2015 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором:прострочена заборгованість по кредиту 10 000,00 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 4 611,23 грн.; нарахована сума 3 % річних (згідно зі статтею 625 ЦК України) за несвоєчасне повернення кредиту 898,36 грн.; нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату кредиту 7 323,00 грн.; нарахована сума 3 % річних (згідно зі статтею 625 ЦК України) за несвоєчасну сплату відсотків 414,25 грн.; нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків 3 376,80 грн., що всього становить 26 623,64 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2015 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено повністю.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 235 від 10.08.2006 р.: прострочену заборгованість по кредиту 10 000,00 грн.; прострочену заборгованість по відсоткам 4 611,23 грн.; нараховану суму 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту 898,36 грн.; нараховану суму з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків 414,25 грн.; нараховану суму з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків 3 376,80 грн., а загалом 26 623,64 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір в розмірі 1 218,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, незаконність та необґрунтованість рішення. Зазначала, що у дійсності жодного кредиту вона не отримувала і не підписувала будь-яких кредитних договорів. Крім цього, у 2006 році в неї був вкрадений паспорт, тобто кредитні кошти були отримані по її паспорту іншою особою.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які право відносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України», суд першої інстанції виходив з положень статей 526, 530, 536, 543, 554, 625, 1049, 1054 ЦК України та тих обставин, що у звязку з невиконанням ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № 235 від 10.08.2006 року у неї утворилась заборгованість перед ПАТ «Державний ощадний банк України» у сумі 26 623,64 грн.

Однак до такого висновку суд прийшов передчасно.

Відповідно до вимог статей 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вимог частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Тобто, учасники договору, виходячи з власних інтересів, мають право самостійно вирішувати, вступати їм у договірні відносини чи не вступати а також вільно вибрати майбутнього контрагента у договірних відносинах.

Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина 1 статті 202 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На підтвердження доводів укладення договору з відповідачем, представник ПАТ «Ощадбанк» надав до суду першої інстанції копію кредитного договору № 235 від 10 серпня 2006 року.

Відповідач у судовому засіданні апеляційного суду стверджував, що у кредитному договорі з ВАТ «Ощадбанк» міститься не її підпис.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 заявила клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для підтвердження своїх заперечень,.

На підставі ухвали апеляційного суду від 11 січня 2017 року експертами Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішній справ України проведено почеркознавчу експертизу по даній справі.

Висновком вказаної експертизи № 53 від 14 квітня 2017 року встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у рядках «підпис позичальника ОСОБА_1» кредитного договору № 235 від 10 серпня 2006 року виконані не ОСОБА_1, а іншими особами (особою).

Таким чином заперечення ОСОБА_1 проти позову обєктивно підтверджується висновками експерта.

З огляду на висновок судово-почеркознавчої експертизи № 53 від 14 квітня 2017 року апеляційний суд вважає обґрунтованими заперечення відповідача щодо не підписання нею кредитного договору № 235 від 10 серпня 2006 року.

У порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору, виникнення у банка права на стягнення заборгованості за цим договором та відповідного зобовязання відповідача на його погашення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційний суд відповідно до пункту 2 частини 1 статті 307 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 309 ЦПК України, та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Ощадбанк» у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України з ПАТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 2 410 грн. 92 коп., повязані з проведенням судової експертизи та подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, ст.ст. 10, 60, 88 ЦПК України, ст.ст. 207, 628, 638, 1049, 1055 ЦК України, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 2 410 (дві тисячі чотириста десять) грн. 92 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_2