Справа № 404/7643/16-ц
Номер провадження 2/404/993/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.,

за участі секретаря- Муравйової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом

ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ПАТ Укрсоцбанк про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області , яким просить скасувати арешт накладений на нерухоме майно, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить, їй, ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб- платників податків НОМЕР_1, накладений Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції постановою серія б/н від 10.05.2011 року; та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт квартири АДРЕСА_2 ( а.с. 2-3).

Вимоги мотивує тим, що наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує її право приватної власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному об»ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач- Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, його представник не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, через канцелярію суду, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Залучений за клопотанням позивача співвідповідач згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.06.2017 року ПАТ Укрсоцбанк, його представник в судове засідання також не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України).

Судом з"ясовано, що згідно договору купівлі-продажу від 19.09.2007 року за р. №3255, квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №11153867 від 03.08.2016 року зареєстровано 11.05.2011 09:15:19 за №11153867 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна, б/н, 10.05.2011, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (ОСОБА_2В.), обтяження- квартири, адреса: АДРЕСА_4, власником є ОСОБА_1 (а.с. 6, 7-9).

Начальник Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кіровограда Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 03.08.2016 року на заяву ОСОБА_1 повідомив, що на даний момент на виконанні у Фортечному ВДВС м. Кіровограда не перебуває відкритих виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1. Перевіркою ЄРЗ відчуження обєктів нерухомого майна встановлено, що на квартиру, належну ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 накладено арешт згідно постанови про арешт майна, б/н, 10.05.2011, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (ОСОБА_2В.). Перевіркою ЄДРВП встановлено, що у ЄДРВП не міститься відомостей про винесення постанови про арешт майна боржника за такою датою. Оскільки, згідно розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих до архіву та відповідно до номенклатури справ відділу журнали реєстрації виконавчих проваджень переданих державному виконавцю становить 3 роки по виконавчим документам про стягнення боргів та 1 рік по виконавчим документам про стягнення адміністративних штрафів, неможливо здійснити перевірку архівних даних стосовно перебування виконавчих документів про стягнення із ОСОБА_1. Наразі, оскільки наявні не виконані виконавчі документи, невідомі обставини накладення арешту на майно боржника, та на виконанні не перебуває відкритих виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1, положення ст. 50 Закону України Про виконавче провадження не можуть бути застосовані, змушені відмовити у задоволенні вимог заяви. Згідно ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (а.с.15).

З»ясовано, що 20 березня 2006 року між ОСОБА_4 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк було укладено кредитний договір №420/2631-КУ8-КС2, згідно якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 7 965 грн., зі сплатою 28 процентів річних з кінцевим терміном повернення 19 березня 2008 року. Крім того, 20 березня 2016 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та ОСОБА_4 Позичальник, ОСОБА_1 Поручитель укладено договір поруки №420/2631. Поручитель зобов'язалась перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником умов щодо сплати суми Кредиту, відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту №420/2631-КУ8-КС2 від 20 березня 2006 року (а.с. 11-12, 13-14). На зазначене в суді також вказала і позивач.

При цьому, судом з»ясовано, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2007 року позовні вимоги Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк від імені якого діє Кіровоградська обласна філія Укрсоцбанк до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк від імені якого діє Кіровоградська обласна філія Укрсоцбанк- 6 556 грн. 65 коп. боргу, судові витрати в сумі 65,56 грн., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

07 вересня 2007 року ОСОБА_4 помер (а.с. 16).

Кіровоградським відділенням №420 ПАТ Укрсоцбанк повідомлено на заяву ОСОБА_1, що кредит ОСОБА_4 на придбання туристичної путівки згідно договору кредиту №420/2631-КУ8-КС2 від 20 березня 2006 року погашено 29 лютого 2012 року (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 13 січня 2016 року у справі № 6-2850цс15, у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішень суду, ухваленого за правилами ЦПК України, прийнятого 18 березня 2004 року, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ. У разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України 1963 року, а також у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця особами, які не є учасниками виконавчого провадження така скарга підлягає розгляду відповідно до ст. 181 КАС України.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у обраний позивачем спосіб , оскільки для відновлення прав боржника щодо арешту, накладеного у рамках виконавчого провадження передбачено інший спосіб захисту порушеного права . Вищезазначений арешт майна, не пов»язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби.

Тому, на підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ПАТ Укрсоцбанк про скасування арешту накладеного на нерухоме майно, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб- платників податків НОМЕР_1, накладений Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції постановою серія б/н від 10.05.2011 року; виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт квартири АДРЕСА_2 , судових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда