Справа № 369/7969/16-ц
Провадження № 2/369/1163/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Енн про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та встановлення земельного сервітуту, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником ? частини житлового будинку загальною площею 1267,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.лЛісники, провулок Гнилище, 5. Відповідачка є власником іншої ? частини вищевказаного житлового будинку. В даний час між ними виникли суперечки щодо користування житловим будинок. Вказав, що даний житловий будинок збудований таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину житлового будинку з самостійним входом, оскільки є технічна можливість переобладнати даний будинок в ізольовані квартири. Даний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,6929га та належить на праві власності відповідачу по справі. Тому виникла необхідність у виділу його частини будинку в натурі та встановити земельний сервітут для обслуговування частини житлового будинку. У добровільному порядку згоди досягнути з відповідачем не можуть.

Просив суд виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1 Володимиром у порядку виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, право власності на 1031/10000 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, провулок Глинище,5; компенсувати ОСОБА_1 Володимиру вартість 3969/10000 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, провулок Глинище,5, у розмірі 14 278 777,20 грн.; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 Енн та ОСОБА_1 Володимира на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, провулок Глинище,5; встановити безстроковий, земельний сервітут на користь ОСОБА_1 Володимира щодо земельної ділянки ОСОБА_2 Енн який дає право обслуговування 1031/10000 частини будинку, за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с. Лісники, провулок Глинище,5, а також проходу та проїзду по земельній ділянці, кадастровий номер :01:008:0552.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Просив відмовити в задоволенні позову.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 22 травня 2013 року в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_2 Енн визнати право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 1267,5 кв.м., який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, провулок Глинище, 5, вартістю: 6957307,50 грн.; земельну ділянку загальною площею 0,3000 га., кадастровий номер :02:025:0062, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Нові Безрадичі, вул. Підгірна, вартістю 479400,0 грн.. В порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_1 Володимиром визнати право власності на ? частку житлового будинку загальною площею 1267,5 кв.м., який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, провулок Глинище, 5, вартістю: 6957307,50 грн.

За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

За ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 квітня 2016 року ОСОБА_2 Енн до ОСОБА_1 Володимира про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності та виплату грошової компенсації задоволено. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 Володимира на ? частину житлового будинку загальною площею 1267,5 кв.м.,що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Лісники, провулок Глинище,5. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 Енн на ? частину житлового будинку загальною площею 1267,5 кв.м.,що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район,с.Лісники, провулок Глинище,5. Визнано за ОСОБА_2 Енн (НОМЕР_1, виданий Печерським РВ ГУ ДМС України в м. Києві 02 грудня 2014 року, ІПН НОМЕР_2) право приватної власності на весь житловий будинок загальною площею 1267,5 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район,с.Лісники, провулок Глинище,5. Зобовязано ОСОБА_2 Енн компенсувати ОСОБА_1 Володимиру вартість ? частини житлового будинку загальною площею 1267,5 кв.м.,що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район,с.Лісники, провулок Глинище,5, у розмірі 6 957 307 гривень 50 копійок.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вищевказане рішення залишено без змін.

Таким чином рішення суду на час розгляду справи набрало законної сили.

Крім того, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна №103030733 від 08 листопада 2017 року вбачається, що право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Лісники, провулок Гнилище, 5, зареєстрований на праві власності аз ОСОБА_3 Енн.

У ст. 364 ЦК України визначено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 вказував, що він є співвласником спірного житлового будинку за судовим рішенням та на можливість оскарження судового рішення про припинення права на частку до Верховного Суду України.

Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обовязку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст.119 ЦПК України підставами позову, які згідно приписів ст.ст.31,215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Поскільки обраний позивачем спосіб захисту свої прав та інтересів як колишнього власника щодо можливого поділу будинку в натурі не відповідає вимогам закону, не вказано ні у позовній заяві, ні в судовому засідання, які ж саме права позивача ОСОБА_1 порушені як власника майна, відсутність доказів на підтвердження своїх вимог, тому суд з викладених вище міркувань прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», ст. ст. 364, 356 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 15, 143, 88, 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Енн про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та встановлення земельного сервітуту відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич