Справа № 682/211/17
Провадження № 2/682/255/2017
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника співвідповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди ,

в и р і ш и в

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про стягнення з Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області 2500 грн моральної шкоди та стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України моральну шкоду, заподіяну Славутською районною державною адміністрацією Хмельницької області, в розмірі 2500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Зеленська В. І.

Справа № 682/211/17

Провадження № 2/682/255/2017

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника співвідповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди ,

в с т а н о в и в

27.01.2017 р ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення з відповідачів солідарно моральну шкоду в розмірі 5000 грн, яа полягає в тому, що відповідачі не повідомили її про розподіл земельних ділянок між власниками земельних паїв та про передачу успадкованої нею земельної частки (паю) в оренду сільськогосподарському підприємству.

23.02.2017 р представник позивача за дорученням Шепетівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1, подала до суду заяву про зміну підстав позову до Жуківської сільської ради Славутського району та Славутської районної адміністрації Хмельницької області та залучила в якості співвідповідачів Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області та Держану казначейську службу України. В заяві просить стягнути з Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2 500 грн та стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України моральну шкоду, заподіяну Славутською районною державною адміністрацією Хмельницької області в розмірі 2 500 грн.

В заяві про зміну підстав позову та в судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що батькові позивачки ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки "Полісся" с. Жуків Славутського району. ОСОБА_5 помер у 2000 році. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла ОСОБА_1 ОСОБА_1 не знала, що до складу спадщини входить право спадкодавця на земельну частку (пай). Тому свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) отримала лише 25.05.2015 р. Проте, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У 2016 році ОСОБА_1 стало відомо про те, що Славутська районна державна адміністрація Хмельницької області з 2012 р передавала земельну частку (пай), належну ОСОБА_5, в оренду різним сільськогосподарським підприємствам, хоча відповідно до ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" власники земельних ділянок повинні були бути повідомлені про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Жуківська сільска рада Славутського району та Славутська районна державна адміністрація не повідомили ОСОБА_1, як спадкоємця земельної частки (паю) після смерті ОСОБА_5, про розподіл належної їй земельної частки (паю) і передачу в оренду сільськогосподарським підприємствам, хоча знали і могли знати про її місце знаходження, таким чином заподіяли їй моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях з приводу порушення її права власності та неможливості використовувати належне їй майно і отримувати доходи. Душевні страждання позивачки привели до погіршення стану її здоров"я. Про порушення свого права ОСОБА_1 дізналася у січні 2016 р з листа Жуківської сільської ради Славутського району, тому заява Славутської районної державної адміністрації про застосування строку позовної давності до позовних вимог є безпідставною. Просить позов задовольнити та стягнути в користь ОСОБА_1 2 500 грн з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України за моральну шкоду, заподіяну Славутською районною державною адміністрацією Хмельницької області, та 2500 грн моральної шкоди з Жуківської сільської ради Славутського району.

Позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги.

Відповідач - представник Жуківської сільської ради Славутського району в судове засідання не з"явився, а в письмових запереченнях позовні вимоги не визнав і вказав, що розпаювання земель колективної власності селянської спілки "Полісся" с. Жуків здійснювала комісія, створена на підприємстві. В подальшому матеріали розпаювання, в тому числі і протокол розподілу земельних паїв, затверджувались загальними зборами членів господарства. Оскільки сільська рада не здійснювала розподіл земельних паїв, то вона і не була зобов"Язана нічого повідомляти спадкоємцям. Крім цього, ОСОБА_1 у с. Жуків не проживала, про прийняття нею спадщини сільска рада не повідомлялась, а тому сільська рада об"єктивно не могла повідомити спадкоємця про розподіл земельних паїв. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач - Славутська районна державна адміністрація Хмельницької області заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні.

Представник Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_6 пояснив, що розподіл земель колективної власності селянської спілки "Полісся" с. Жуків здійснювався комісією, створеною на підприємстві. В подальшому рішенням сесії Жуківської сільської ради № 5 від 24.06.2002 р було затверджено технічну документацію з розподілу земельних часток (паїв) селянської спілки "Полісся" с. Жуків Славутського району. А отже, на момент набрання чинності Законом "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 р розподіл земельних ділянок колективної власності вже відбувся. Тому у сільської ради та районної державної адміністрації був відсутній нормативний обов"Язок повідомляти власників земельних часток (паїв) про такий розподіл. Тому підстави для відшкодування моральної шкоди позивачці відсутні. Крім цього, повідомлення спадкоємців власників земельних паїв здійснюється у разі, якщо відоме місцезнаходження таких спадкоємців. ОСОБА_1 на території Жуківської сільської ради не проживала, заповіт ОСОБА_5 був посвідчений нотаріусом Славутського міського нотаріального округу, свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) ОСОБА_1 отримала 25.05.2015 р, а тому відповідачі не володілі інформацією про спадкоємців. Вважає позовні вимоги безпідставними та недоведеними і просить відмовити в їх задоволенні.

Державна казначейська служба України в письмових запереченнях та представник Головного управління Державної казначейської служби України в хмельницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечують з тих підстав, що Державна казначейська служба України із позивачкою у цивільно-правових відносинах не перебувала, а тому не завдавала і не могла завдати їй моральної (немайнової) шкоди чи будь-яких інших витрат. Просять відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд знаходить, що підстав для задоволення позову немає.

Так, судом встановлено, що 25.12.1996 року ОСОБА_5 васильовичу був виданий сертифікат про право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки "Полісся", площею 3,16 ум.кад.га (а.с.8).

22.05.2000 р ОСОБА_5 помер (а.с.7).

Спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу 12.01.2000 р, після смерті ОСОБА_5 прийняла його дочка ОСОБА_1, яка 03 листопада 2000 року подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини (а.с. 76-83).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 114 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14.06.1994 № 18/5 в редакції, чинній на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які подали заяву, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи.

Проте, спадкоємець ОСОБА_1 не подала нотаріусу Сертифікат про право на земельну частку (пай), виданий ОСОБА_5

Оскільки в період з дня набрання чинності Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 № 899-IV, тобто з 08.07.2003 р, земельна частка (пай), право на яку належало ОСОБА_5 та посвідчене відповідним Сертифікатом, не витребувана власником і не була визначена в натурі (на місцевості), то відповідно до ст. 13 цього Закону на підставі розпорядження Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області від 09.06.2009 р № 473-р "Про передачу ТОВ "Горинь-Агро" в короткострокове користування на умовах оренди земельних ділянок за межами населених пунктів" надано ТОВ "Горинь-Агро" в короткострокове користування на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 11 місяців до моменту витребування сертифікатів на право на земельну частку (пай) їх власниками, а також отримання власниками державних актів на право власності на земельну ділянку та виділення земельної частки в натурі або укладення власниками земельних часток (паїв) договору оренди, земельні ділянки в т.ч. на території Жуківської сільської ради за межами населених пунктів (а.с.39-40) та укладено договір оренди земель в розпайованих масивах не витребуваних земельних часток (паїв) та земельних часток (паїв), власники яких не виділили частку (пай) в натурі та не передали в оренду від 11.06.2009 р (а.с.39-43).

Аналогічним чином Славутська районна державна адміністрація Хмельницької області передавала в короткострокове користування для товарного сільськогосподарського виробництва невитребувані земельні частки (паї) та земельні части (паї), власники яких не виділили частку (пай) в натурі та не передали в оренду в т.ч. на території Жуківської сільської ради у 2010 р (а.с.44-52), у 2011 р (а.с.53-60). у 2012 р (а.с.61-66).

Проте, короткочасність таких угод свідчить про те, що Славутська районна державна адміністрація не мала наміру порушувати права власників земельних часток (паїв) на користування ними чи на укладення договорів оренди, а, навпаки, вживала заходів для збереження цільового призначення землі.

При цьому позивачка ОСОБА_1, якій з 22.05.2000 року належить право на спадщину на земельну частку (пай), лише у травні 2015 р отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, на право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства селянська спілка "Полісся" с. Жуків, Славутського району, розміром 3,15 ум.кад.га (а.с.9).

Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 № 899-IV визначені особи, які мають право на земельну частку (пай), а також встановлено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Для забезпечення гласності щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) сільська, селищна, міська рада та районна державна адміністрація в межах своїх повноважень зобов'язані: забезпечити розміщення в загальнодоступних місцях населених пунктів, у яких проживають власники земельних часток (паїв), оголошення про проведення зборів власників земельних часток (паїв) з питання розподілу земельних ділянок за два тижні до їх проведення; оприлюднити список осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), шляхом розміщення його в загальнодоступних місцях за 10 днів до початку проведення розподілу земельних ділянок. Розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства

проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Із системного аналізу норм Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" вбачається, що спадкоємці, які набули право на земельні частки (паї) і не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у натурі (на місцевості) з визначеннм меж у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Проте, означена норма не встановлює суб"єкта, на якого покладено обов"язок повідомляти спадкоємців про результати проведеного розподілу земельних ділянок. До повноважень сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій, визначених ст. 5 цього Закону, такий обов"язок не віднесений.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 в період з 2000р по даний час на території Жуківської сільської ради Славутського району не проживає, а проживає в м. Славута. З письмових заперечень відповідачів вбачається, що ні Жуківській сільській раді , ні Славутській районній державній адміністрації місце проживання ОСОБА_1 відоме не було.

Твердження позивачки про те, що в с. Жуків Славутського району проживає її брат - ОСОБА_7, який міг би повідомити її місце знаходження, суд до уваги не бере, так як жоден нормативний акт не покладає на сільську раду чи районну державну адміністрацію обов"Язок здійснювати пошук спадкоємців та встановлювати їх місце знаходження.

Крім цього, Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" не встановлює відповідальності за порушення вимог ст. 13 цього Закону і не передбачає відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позову відповідно до ст. 1173 ЦК України

Статтею 23 ЦК України вказує на те, що моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду доказів заподіяння їй моральної шкоди у спосіб, визначений ст. 23 ЦК України.

Пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 про погіршення стану здоров"я ОСОБА_1 внаслідок переживань через неповідомлення сільською радою чи раайдержадміністрацією про невитребуваний земельний (пай), суд до уваги не бере, так як такий факт не доведений в ході судового розгляду належними та допустимими доказами, зокрема, висновком комісії лікарів чи висновком судово-медичної експертизи.

На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги необгрунтованими і безпідставними.

Щодо вимог відповідача - Славутської районної державної адміністрації про застосування до позовних вимог строку позовної давності, то, враховуючи, що позивачка оформила сої спадкові права та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) 25.05.2015 р, звернулась до суду за захистом соїх прав в межах трьохрічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України, то підстав для застосування строку позовної давності не вбачається.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про стягнення з Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області 2500 грн моральної шкоди та стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України моральну шкоду, заподіяну Славутською районною державною адміністрацією Хмельницької області, в розмірі 2500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Зеленська В. І.