Справа № 2-3147/2010
Провадження № 4-с/645/21/17
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорова О.В.

секретаря судового засідання Петленко І.І.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 з виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова по цивільній справі № 2-3147/2010 за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про стягнення суми боргу, -

в с т а н о в и в:

06.04.2017 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1 на незаконні дії та рішення старшого державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, в якій заявник просив скасувати рішення старшого державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, оформлене у вигляді Постанови про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.03.2017 року щодо повернення виконавчого листа Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.09.2010 року у справі № 2-3147/2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 залишку боргу у сумі 104443,00 грн. В обґрунтування скарги заявник наголосив, що на виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.08.2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто суму боргу у розмірі 125443,00 грн., а також 120,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, судом 22.09.2010 року виданий виконавчий лист. Протягом певного періоду часу ОСОБА_3 частково здійснював погашення боргу самостійно за розписками від 11.09.2002 року та від 10.03.2009 року. Так, Боржником 20.06.2011 року повернуто суму боргу у розмірі 1000 грн., 08.04.2016 року у розмірі 20000 грн., у звязку з чим заявник вважає, що мало місце переривання строку для предявлення до виконання виконавчого листа 08.04.2016 року, отже був встановлений заново до 08.04.2019 року. Заявник вказав, що 08.02.2017 року він звернувся до Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (далі ВДВС) з відповідною заявою про примусове виконання вищевказаного рішення суду, в якій просив примусово стягнути з ОСОБА_3 залишок боргу в сумі 104443,00 грн., та надав оригінал виконавчого листа. Проте, ВДВС на підставі Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 27.03.2017 року повернув йому виконавчий лист внаслідок пропуску встановленого законом строку предявлення його до виконання.

Такі дії державного виконавця заявник вважає незаконними, що зумовило звернення його до суду з данною скаргою.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. 16.05.2017 року до суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_4, в якій він просив розглянути скаргу за відсутності заявника та його представника, подану скаргу підтримав повністю.

Представник ВДВС в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. 13.05.2017 року до суду надійшло заперечення проти скарги на дію та рішення державного виконавця, в якому ВДВС просив розглянути скаргу без участі його представника, та наголосив, що всупереч положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зі змісту якої вбачається, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, Стягувачем ОСОБА_5 виконавчий лист № 2-3147/10 від 22.09.2010 року, було пред'явлено лише 15.03.2017 року, та до вказаної дати виконавчий документ жодного разу на виконання пред'явлено не було. У зв'язку з чим ВДВС просив відмовити у задоволенні скарги.

Боржник в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.08.2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 125443,00 грн., а також 120,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набрало законної сили 16.08.2010 року.

На виконання вказаного рішення Фрунзенським районним судом м. Харкова 22.09.2010 року був виданий виконавчий лист № 2-3147/10, в якому зазначено строк предявлення до виконання 16.08.2013 року, що відповідало п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавчі листи предявляються до виконання протягом 3 років (в редакції на час набрання законної сили судовим рішенням).

Судом встановлено, що 15.03.2017 року Стягувачем вперше предявлено вищевказаний виконавчий лист до виконання до ВДВС.

Повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27.03.2017 року старшим державним виконавцем Гольченко К.І. повернуто Стягувачеві виконавчий лист № 2-3147/10 від 22.09.2010 року у звязку з пропуском встановленого законом строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Разом з тим, часткове погашення заборгованості боржниками не перериває строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

В даному випадку заявник ОСОБА_1 не виконував свої процесуальні права та обов'язків щодо своєчасного пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Слід розрізняти поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання від поновлення строку давності для пред'явлення виконавчого листа до виконання після його переривання.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Строк предявлення до виконання виконавчого листа встановлено законом і не може бути змінено судом.

Таким чином, дії державного виконавця повністю відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим підстави для задоволення скарги ОСОБА_5 відсутні.

Керуючись статтями 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Федорова