Справа № 346/2416/17
Провадження № 2-о/346/118/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Димашка В.П.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2, з участю секретаря Гайової Г.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Коломия справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа орган опіки та піклування виконкому Іванівецької сільської ради як про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати ОСОБА_4, 10.04.1999 року, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною, встановити опіку над нею опіку і призначити її, ОСОБА_3 її опікуном.

Вимоги мотивувала тим, що вона, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується її свідоцтвом про народження.

Її дочка, ОСОБА_4, важко хворіє, у звязку із чим не може розуміти значення своїх дій, обмежена у спілкуванні та часто не розуміє, що їй говорять, до того ж, вона не завжди контролює свою поведінку і її наслідки. ОСОБА_4 ще з дитинства визнана інвалідом першої групи, у звязку з чим вона постійно змушена слідкувати за дочкою та контролювати всі її дії, оскільки вона потребує постійного догляду та уваги, а також постійного медикаментозного та стаціонарного лікування.

Відповідно до витягу з протоколу №42 від 01.11.2005 року, виданого Обласною психоневрологічною лікарнею №3, що у м. Івано-Франківську, на засіданні ЛКК Івано-Франківського обласного центру соціальної адаптації дітей «Надія», ОСОБА_4 діагностовано розумову відсталість помірного ступеню з елементами нервового розладу поведінки ЗЛМ ІІ рівня. Поруч з тим, що у консультаційному висновку спеціаліста заступника головного лікаря з ОМПР та лікаря-психіатра, в результаті численних досліджень визначено такий діагноз, як помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю.

У звязку з наявністю психіатричного захворювання та систематичних загострень її хвороби, що проявлялось, зокрема, у перебуванні у постійному страху, зорових галюцинаціях, виказуванні маячних ідей та її переслідування, пригніченому стані, відсутності апетиту та постійному безсонні, ОСОБА_4 проходила обстеження та лікування у різних лікувальних установах.

Однак, протягом останніх років її дочка стала почувати себе значно гірше, а сам процес лікування дає ефект на невеликий проміжок часу, що свідчить про необхідність постійного стороннього догляду за нею.

Окрім того, дочці важко самій себе обслуговувати та забезпечувати свої щоденні побутові потреби, вона не може самостійно одягатися, харчуватися тощо, а тому вона, як мати, постійно доглядає за нею та надає дочці необхідну допомогу в побуті, у веденні господарства та догляді, тобто здійснює фактичне опікунство над нею, забезпечуючи реалізацію нею її законних, особистих, немайнових і майнових прав та інтересів.

У її дочки систематично неправильна поведінка, у спілкуванні вона буває неадекватна, нелогічно відповідає на запитання, має заторможену память, часто буває безініціативна та перебуває у депресивному стані, а іноді навпаки агресивна, здійснює мимовільні руху. При розмові переважно замкнута та дратівлива, її побудов речень неправильна, на зауваження з приводу поведінки реагує неналежно.

Окрім вказаного, дочка часто не впізнає оточуючих, не повністю розуміє де вона знаходиться та не розуміє, що з нею відбувається. Призначені медичними працівниками ліки дочка не приймає із причин часткової втрати памяті, а інколи навмисне відмовляється від прийому необхідних медикаментів.

Щодо відпочинку, ОСОБА_4, переважно вночі не спить, а якщо спить, то систематично марить.

Окрім вказаного, без наявності постійного догляду така неадекватна поведінка останньої може привести до того, що вона може мимовільно зашкодити собі та своєму здоровю, а також здоровю осіб, що її оточують. У звязку із загостренням хвороби дочки, вона постійно перебуває біля неї, намагаюся допомагати їй під час нападів хвороби.

Вищенаведене нею свідчить, що її дочка, ОСОБА_4, має серйозні та стійкі хронічні психічні розлади, через що потребує її постійної присутності та нагляду.

Необхідність визнання дочки недієздатною також зумовлено різними формальностями, що виникають в процесі співпраці з органами соціального захисту, пенсійним фондом, тощо.

Таким чином вважає за необхідне її дочку, ОСОБА_4, визнати недієздатною та призначити її ОСОБА_3, її опікуном.

Заявник в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився подав заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

Беручи до уваги заяви заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Установлено, що ОСОБА_4 згідно висновку судово-психіатричного експерта № 250/2017 від 05 жовтня 2017 року страждає стійким хронічним психічним розладом важкою розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F73. Зазначене захворювання позбавляє підекспертну ОСОБА_4 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Іванівецької сільської ради №300 від 10.10.2017 року, у разі визнання ОСОБА_4 недієздатною рекомендували призначити ОСОБА_3 опікуном над її дочкою ОСОБА_4.

На підставі наведеного суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно визнати недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 197 ч.2, 213, 215, 223, 236-241, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити. Визнати недієздатною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити над нею опіку, та призначити її опікуном ОСОБА_3, 29.03.1979 р. н., зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: Димашок В. П.

Присяжні: