АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5823/17 Номер провадження 22-ц/786/2743/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.

За участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2017 року за поданням Київського відділу Державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2017 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання нею зобовязань, покладених на неї постановами Одеської митниці ДФС.

Копію ухвали направлено державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області для подання до Державної прикордонної служби України.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недоведеність факту її ухилення від виконання зобовязань, просить ухвалу скасувати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Згідно ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм закону.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанов державного виконавця від 18.01.2017, а в подальшому від 13.04.2017 відкрито виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафів.

Постановою державного виконавця від 19.01.2017 року обєднано виконавчі провадження у зведене виконавче провадження.

Матеріалами справи доводиться, що на виконанні Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження №53261818 з примусового виконання постанов Одеської митниці ДФС про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави заборгованості на загальну суму 6392231 грн. 02 коп.

Після відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем на адресу боржника було направлено постанови про відкриття виконавчого провадження, вимогу виконавця щодо надання підтверджуючих документів про сплату заборгованості та виклик державного виконавця.

Також після відкриття виконавчого провадження, 19.01.2017 року державним виконавцем з метою встановлення інформації щодо отримання боржником коштів, було здійснено запити до пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України.

З отриманих відповідей встановлено, що зазначені органи не володіють інформацією стосовно особи боржника.

Постановою від 07.03.2017 року державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

З відповідей державних установ вбачається, що за боржником не значиться рухоме чи нерухоме майно.

Також, в рамках примусового виконання державним виконавцем здійснено вихід за відомим місцем проживання боржника, на підставі чого складено акт від 14.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_2 не проживає за відомою виконавчій службі адресою, а мешкає в м. Києві.

В звязку з несплатою в добровільному порядку штрафів та відсутністю в межах виконавчого провадження можливості здійснити заходи примусового стягнення, державний виконавець у вересні 2017 року звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Задовольняючи вказане подання, суд зважив на те, що боржник ОСОБА_2 має на території України не виконані зобовязання на суму понад 6000000 грн., жодних дій, спрямованих на їх погашення не здійснювала, вжиті державним виконавцем примусові заходи не забезпечили реальне виконання постанов Одеської митниці, сама боржник на виклики державного виконавця не зявляється, що свідчить про її ухилення від виконання обовязку по сплаті штрафів, а відтак є підстави для вжиття заходів, визначених положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Згідно ст. 377 - 1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Підставою для встановлення такого обмеження, з огляду на зміст ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», є, зокрема, наявність неврегульованих зобов'язань або, якщо боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

ЯК вбачається з матеріалів справи, постановами Одеської митниці ДФС від 29.03.2016 р. ОСОБА_2 визнано винною за порушення митних правил, встановлених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафів на загальну суму 6392231 грн. 02 коп.

Після сплину строку для добровільної сплати порушником вказаних штрафів, в грудні 2016 року Одеською митницею ДФС направлено вищевказані постанови на примусове виконання Головному територіальному управлінню юстиції у Полтавській області.

В ході виконавчого провадження, державним виконавцем вживались заходи примусового стягнення, але сам боржник на виклики до державної виконавчої служби не зявлявся, на контакти не відповідав та не вживав будь-яких дій, які б могли свідчити про її бажання виконати зобовязання.

Лише у вересні 2017 року ОСОБА_2 надала державному виконавцю письмові пояснення, в яких заперечувала свій статус боржника та підстави її притягнення до адміністративної відповідальності.

Між тим, зазначені постанови Одеської митниці ДФС набули чинності, їх в передбаченому законом порядку боржник до даного часу не оскаржувала.

Під час розгляді апеляційної скарги, ОСОБА_2 також заперечувала факт повідомлення їй про наявність виконавчого провадження, одночасно зазначаючи, що вказані штрафи в жодному випадку вона відмовляється сплачувати, вважаючи їх безпідставно накладеними, оскільки нею не порушувались митні правила, а відповідальність за ввезення імпортного товару через Іллічівську митницю несе ТОВ «Проф ОСОБА_3», директором якого вона, в свій час, являлась.

Відхиляючи вказані заперечення, колегія суддів зазначає, що останні фактично стосуються незгоди боржника з її притягненням до адміністративної відповідальності, що повинно вирішуватись у визначений законом спосіб оскарження постанов Одеської митниці ДФС.

Одночасно, судова колегія не приймає до уваги твердження апелянта про те, що вона як фізична особа не може вважатись боржником по зобовязанню сплачувати штрафи, оскільки власником товару є «Проф ОСОБА_3», яке і має відповідати за додержання митних правил.

Зазначені посилання не ґрунтуються на законі, зокрема положеннях ст.276 МК України, згідно якого платником податку є особа, яка ввозить товар.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого суду.

Керуючись ст. 303, 312 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Пікуль В.П.