ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/491/17
провадження № 2/753/2720/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"17" травня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Комаревцевої Л.В.
за участі секретаря - Драгой В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації про встановлення графіку зустрічей з дитиною,
Свої позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що з 30.01.2009 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Даний шлюб було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.11.2011 року. При цьому, позивач зазначає, що фактично з самого моменту розлучення, відповідач агресивно налаштована проти нього та не бажає, аби він в будь-якій формі приймав участь в житті сина. Будь-які контакти позивача з відповідачем обов'язково закінчуються скандалами та сварками, що негативно впливає на психічний стан дитини. Неодноразово траплялись випадки, коли погоджені зустрічі з сином були зірвані відповідачем шляхом умисної зміни планів в односторонньому порядку, з різних причин. Крім того, як вказує позивач, всі його намагання з моменту розлучення мирним шляхом врегулювати спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з сином.
За таких обставин та враховуючи те, що відповідач з позивачем не можуть дійти згоди щодо періодичності побачень позивача з дитиною та його вільного спілкування з дитиною без участі матері, з якою позивач перебуває в конфлікті, позивачі просять позов задовольнити в повному обсязі.
Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, представника не направили. На виконання вимог ст. 19 Сімейного кодексу України, від служби до суду надійшов висновок про доцільність встановлення Позивачам днів та годин для побачень з дитиною.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 30.01.2009 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції.
Згаданий шлюб між сторонами розірвано на підставі рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.11.2011 року у цивільній справі № 2-3202/11р.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судом встановлено, що від даного шлюбу, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мають спільну дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження: серія НОМЕР_2, виданим Виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, 02.04.2009 року.
Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо один від одного, при цьому їх син проживає разом з матір'ю.
Разом з тим, відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 150 та ч.ч. 1, 3 ст. 151 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Крім того, відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Положеннями ст. 157 СК України, серед іншого, визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з чим загострились взаємовідносини між позивачем та відповідачем. Така ситуація в їх сімейних відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі
Водночас, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Положеннями ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2017 року по результатам засідання Комісії з питань захисту прав дитини складено Висновок, відповідно до якого рекомендовано встановити наступний графік для зустрічей батька та бабусі з дитиною: два рази на місяць, перші та треті вихідні в межах міста Києва.
Згідно ч. 6 СК України суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Окрім того, ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, та не має шкідливих звичок, що відповідно підтверджується матеріалами справи, а саме:характеристикою з місця проживання від 14.12.2016 року, сертифікатом від нарколога серія НОМЕР_3 від 19.12.2016 року, сертифікатом від психіатра серія НОМЕР_4 від 19.12.2016 року, що, в свою чергу, свідчить по можливість батька піклуватися про здоров'я та матеріальне благополуччя сина.
Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована Україною 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
При цьому, як встановлено рішенням Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України», дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними права батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Окрім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення».
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є рідною бабусею дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка також має право участі у житті свого внука.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем не надано доказів та заперечень на позовні вимоги. В тому числі не здобуто таких доказів в ході розгляду справи.
Таким чином, на підставі, встановлених судом обставин, враховуючи активне бажання батька та бабусі брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, виходячи виключно з інтересів дитини, а також балансу рівності прав батька та матері, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволені у повному обсязі.
Враховуючи наведене та керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 19, 141, 150, 151, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 232, 294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації про встановлення графіку зустрічей з дитиною - задовольнити в повному обсязі.
Зобов'язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку села Княжичі Броварського району Київської області (паспорт: серія НОМЕР_1, виданий Дарницьким РВ ГУДМС України в м. Києві, 07.09.2012 року) надавати батьку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та бабусі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, для зустрічей у встановлені графіком зустрічей дні та години.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Комаревцева Л.В.