16.11.2017 Єдиний унікальний номер 205/5104/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Скрипник К.О.,

при секретарі Молчанові Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2007 року по 06 жовтня 2014 року. Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який страждає на атипічний аутизм, згідно медичного висновку від 28.09.2011 року є дитиною інвалідом та перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2014 року на користь позивачки з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За весь час відповідач сплатив на сина аліменти в розмірі 900 грн. Через хворобу на атипічний аутизм з порушенням мовного розвитку дитині необхідно постійно проходити спеціальне лікування, діагностику, огляд та консультації лікарів невропатолога, психіатра, що потребує додаткових витрат. У період з червня 2014 року по травень 2015 року додаткові витрати на лікування сина склали 35 725 грн. З 23 червня по 08 липня 2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Центрі стимуляції мозку в м. Києві було проведено томатіс тератію, ТКМП, консультації лікарів невропатолога і психіатра, вартість цих послуг склала 14 580 грн., з яких 11 580 грн. витрати на лікування, 3000 грн. витрати на житло. З 25 червня 2014 року у Центрі слухової реабілітації «Аврора», м. Києві, було проведено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, комп'ютерну об'єктивну аудіометрію методом викликаних потенціалів, витрати на яку склали 500 грн. 04 жовтня 2014 року в м. Дніпропетровську дитина пройшла ЕЕГ моніторирування та консультацію лікаря невропатолога, вартість послуг склала 1700 грн. 20 жовтня 2014 року у Центрі стимуляції мозку, м. Києві, проведено томасіс терапію та заняття з психологом, вартість послуг склала 8200 грн. 30 січня 2015 року були придбані вітаміни на суму 153,72 грн. 24 лютого 2015 року в зв'язку з хворобою дитини були придбані ліки на суму 91,75 грн. 29 травня 2015 року на лікування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в ПП «Центр стимуляції мозку» було витрачено 10 500 грн. Позивачка просила відповідно до ст. 185 СК України стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування сина в розмірі 17 862 грн.

Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2007 року по 06 жовтня 2014 року (а.с.6-7). Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою (а.с.4,10).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2014 року на користь позивачки з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8-9).

Згідно довідки №21163 від 15.06.2014 року видану Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відповідач виплатив позивачці одноразово суму аліментів в розмірі 900 грн. у листопаді 2014 року та згідно довідки №30400 від 24.11.2015 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 12 415,26 грн. (а.с.11, 32).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2ст. 51 Конституції України та заст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1 - 3 ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст.. 180, 183, 185, СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (ст.180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (ст.185).

Згідно із ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 18 Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, виходячи з аналізу вищезазначених норм, слідує, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом України від24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, які відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає на атипічний аутизм та від 28.09.2011 року є дитиною інвалідом та перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра, що підтверджується медичним висновком № 34 від 28.09.2011 (а.с.5).

Судом також встановлено, що через хворобу на атипічний аутизм з порушенням мовного розвитку ОСОБА_3 потребує постійного спеціального лікування, діагностики, огляду та консультацій лікарів невропатолога, психіатра.

Згідно рахунку-фактури №2650 від 25 червня 2014 року ОСОБА_3 в «Центрі слухової реабілітації «Аврора» проходив комп'ютерну об'єктивну аудіометрію методом викликаних потенціалів, вартість яких склала 500 грн. (а.с.33).

Також, ОСОБА_3 була проведена в Центрі стимуляції мозку в м. Києві томатіс терапію, ТКМП, консультації лікарів невропатолога і психіатра, вартість цих послуг склала 11 580 грн. (а.с.34).

Позивачкою були понесені витрати, у зв'язку з орендою житла в м. Києві за період проживання з 23.06.2014 року по 08.07.2014 року в розмірі 3 000 грн. (а.с.31).

04 жовтня 2014 року в м. Дніпропетровську дитина пройшла ЕЕГ моніторирування та консультацію лікаря невропатолога, вартість послуг склала 1700 грн.(а.с.35).

20 жовтня 2014 року у Центрі стимуляції мозку, м. Києві, проведено томасіс терапію та заняття з психологом, витрати склали 8200 грн., що підтверджується квитанцією №137/к від 20.10.2014р.(а.с.36).

30 січня 2015 року були придбані вітаміни на суму 153,72 грн., що підтверджується чеком № 178017 від 30.01.2015р. (а.с.37).

24 лютого 2015 року в зв'язку з хворобою дитини були придбані ліки на суму 91,75 грн., що підтверджується чеком (а.с.38).

29 травня 2015 року на лікування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в ПП «Центр стимуляції мозку» було витрачено 10 500 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 150529/1 від 29.05.2015 р. (а.с.39).

Отже, додаткові витрати на лікування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з червня 2014 року по травень 2015 рік склали 35 725 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи шлюб між сторонами розірвано 06 жовтня 2014 року, а позивач просить стягнути додаткові витрати з червня 2014 року, зокрема згідно квитанції від 07.07.2014 року на томатіс терапію, ТКМП в розмірі 11580 грн., оренду житла в м. Києві за період проживання з 23.06.2014 року по 08.07.2014 року в розмірі 3 000 грн., згідно рахунку-фактури №2650 від 25 червня 2014 року ОСОБА_3 в «Центрі слухової реабілітації «Аврора» проходив комп'ютерну об'єктивну аудіометрію методом викликаних потенціалів, вартість яких склала 500 грн.

Тобто, в цей період, сторони перебували в шлюбі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали рівні обов'язки по утриманню дитини, судом не встановлено, що саме з цього часу сторони припинили спільне ведення господарства і спільне проживання, виходячи з чого суд не приймає до уваги доводи позивача, що ці кошти були сплачені нею особисто.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з відповідача на користь позивача на підставі ст.185 СК України підлягають стягненню додаткові витрати на сина ОСОБА_3 у розмірі 10 322,25 грн., що є половиною від 20645,00 грн. (35 725 15080).

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача половини суми додаткових витрат, понесених позивачем на лікування їх сина.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 185 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 10, 11, 88, 57-60, 212-215, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 10 322,25 грн. (десять тисяч триста двадцять дві гривні 25 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги

Суддя К.О. Скрипник