Справа № 380/539/16-ц Головуючий у І інстанції Косович Т. П.
Провадження № 22-ц/780/2043/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 26.04.2017
УХВАЛА

26 квітня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 лютого 2017 року у справі за позовом заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Київській області,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 07 лютого 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 23 лютого 2017 року подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 294 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

При подачі апеляційної скарги, ОСОБА_2, в особі представника за договором ОСОБА_3, порушував питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що оскільки повний текст оскаржуваного рішення отримав лише 13 лютого 2017 року, то він був позбавлений можливості подати в строки визначені процесуальним законодавством обґрунтовану апеляційну скаргу.

Разом з тим, такі причини пропуску строку на апеляційне оскарження були визнані судом неповажними, так як з матеріалів справи та журналу судового засідання від 07 лютого 2017 року вбачається, що ОСОБА_3, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, що міститься в матеріалах справи, була присутньою під час проголошення оскаржуваного рішення суду, а тому перебіг строку на апеляційне оскарження як для ОСОБА_2, так і для його представника ОСОБА_3 розпочався саме з моменту проголошення оскаржуваної ухвали суду, тобто з 07 лютого 2017 року та закінчився 17 лютого 2017 року.

У звязку з викладеним, ухвалою судді Апеляційного суду Київської області від 03 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника за договором ОСОБА_3 було залишено без руху та надано тридцятиденний строк для подачі повторно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 03 березня 2017 року, на адресу апеляційного суду 10 квітня 2017 року надійшло клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_2 посилається на те, що він особисто не був присутнім під час проголошення оскаржуваного рішення суду, про оскаржуване рішення суду та про те, що його представником було подано апеляційну скаргу поза межами строку на апеляційне оскарження дізнався саме з ухвали Апеляційного суду Київської області від 03 березня 2017 року, а тому просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Однак вказані причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду не можуть бути визнані поважними враховуючи наступне.

Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 38 ЦПК України, будь-яка сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через представника. При цьому особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

У відповідності до ст.. 44 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

З наведених норм права вбачається, що представники, повноваження яких посвідчені довіреністю, діють лише від імені особи права та інтереси якої вони представляють та не можуть бути самостійними субєктом у спірних правовідносинах та діяти від свого імені.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, порядок вручення поштової кореспонденції, в тому числі й видача чи направлення копій судових рішень, що надсилається/вручається сторонам, які беруть участь у справі здійснюється за аналогією ст.. 76 ЦПК України, якою передбачено порядок вручення судових повісток.

Отже, у випадку якщо копія судового рішення була вручена представникові особи, яка бере участь у справі, вважається що така копія була вручена і цій особі.

З матеріалів справи вбачається, що представник скаржника отримав копію оскаржуваного рішення суду, а тому вважається що її отримав і сам скаржник.

Не належне виконання представником скаржника своїх обовязків та не повідомлення довірителя про наявність оскаржуваного рішення суду, перебіг строків на апеляційне оскарження не може бути визнано апеляційним судом як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, наявність у ОСОБА_2 представника не позбавляє його можливості особисто звернутися до суду за захистом свої прав та інтересів, в тому числі й права на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Сторонам у справі при проголошенні рішення суду було розяснено їхні права на оскарження рішення суду, строки і порядок цього оскарження. ОСОБА_2 скористався своїм правом мати представника у справи, разом з тим, покладаючись на добросовісність та сумлінність дій свого представника не скористався своїм правом на отримання копії рішення суду самостійно та не подавав заяву про направлення такої копії рішення суду на його адресу, та особисто не подав апеляційну скаргу.

Також ОСОБА_2 не проконтролював дії свого представника, який мав відповідні повноваження на вчинення цих процесуальних дій замість нього.

Таким чином, ні ОСОБА_2, ні його представник не виконали вказівки апеляційного суду і не підтвердили належним чином поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, якщо існує неможливість звернутися до суду першої інстанції із заявою про видачу належним чином завіреної копії оскаржуваного рішення суду у звязку із зайнятістю, хворобою чи іншими обставинами, то існує Єдиний державний реєстр судових рішень, через пошукову систему якого можна ознайомитися з електронною версією такого рішення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 лютого 2017 року, а тому у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на це судове рішення має бути відмовлено.

Керуючись ст. 297 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 07 лютого 2017 року у справі за позовом заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1