233 № 233/4340/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
В С Т А Н О В И В:
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_2 просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить жилий будинок АДРЕСА_1 .
В спірному жилому приміщенні на теперішній час зареєстровані: він, його дружина та їх син ОСОБА_3 .
Проте, відповідач ОСОБА_3 з серпня 2015 року у спірному жилому приміщенні не проживає, участі у витратах, пов`язаних з утриманням будинку не приймає, його особистих речей у будинку не має.
Оскільки відповідачі тривалий час без поважних причин відсутні у спірному жилому приміщенні, вважає, що ОСОБА_3 втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 , будучи згідно із ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відомостей про причини неявки не надав, тому суд, на підставі до ч.1 ст. 224 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , що підтверджується копією рішення народного суду м. Костянтинівки Донецької області від 27 травня 1986 року, яке набрало чинності 27 травня 1986 року та посвідчувальним написом КП «БТІ» від 07 липня 1986 року (а.с.10).
Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян у будинку АДРЕСА_1 (а.с.11-13), відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у спірному жилому приміщенні на правах члена сім`ї власника житла з 24 травня 2002 року.
Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених у справі доказів.
Так, свідок ОСОБА_4 , дружина позивача та мати відповідача, у судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_3 у серпні 2015 року виїхав до заробітки до Російської Федерації. З того часу, відповідач у будинку АДРЕСА_1 не з`явився. Будь-які особисті речі відповідача в будинку відсутні.
Свідок ОСОБА_5 , племінник позивача та двоюрідний брат відповідача, у судовому засіданні пояснив, що його брат ОСОБА_3 з серпня 2015 року за місцем реєстрації не мешкає, місце його перебування на теперішній час не відомо, зв`язок з відповідачем відсутній.
Свідок ОСОБА_6 , сестра дружини позивача та тітка відповідача, у судовому засіданні пояснила, що її племінник ОСОБА_3 у серпні 2015 року залишив батьківську хату та поїхав на заробітки до РФ. З того часу, відповідач за місцем реєстрації не з`явився, місце його перебування на теперішній час невідомо.
З Актів з перевірки паспортного режиму від 16.02.2016 року (а.с.23), від 12.07.2017 року (а.с.24) вбачається, що відповідач ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 не мешкає з серпня 2015 року, його особистий речей у будинку не має.
За довідкою КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» (а.с.45) відповідач ОСОБА_3 під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває.
За довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Костянтинівки» (а.с.46) відповідач ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 06.11.2017 року № 2814/26вх.26-3778/1 (а.с.47) ОСОБА_3 не виконує функції опікуна починаючи з серпня 2015 року.
З довідки Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Костянтинівської міської ради від 31 жовтня 2017 року №01-14/1350 (а.с.53) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01.08.2015 року по теперішній час за наданням амбулаторної та стаціонарної медичної допомоги в лікувально-профілактичні заклади міста не звертався.
Відповідно до довідки Костянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області від 03.11.2017 року № 7041 (а.с.65) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовому обліку військовозобов`язаних запасу у Костянтинівському ОМВК Донецької області не перебуває.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача у спірному жилому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_3 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Тож , позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 209, 214-215,226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 01 грудня 2017 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Суддя: О.В. Каліуш