Номер провадження: 22-ц/785/6323/17
Номер справи місцевого суду: 520/7352/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 червня 2017 рокупо цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одесиз позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 червня 2017 року позовна заява повернута позивачу, оскільки справа не підсудна Київському районному суду м. Одеси, з розясненням що для вирішення вказаного спору позивачу потрібно звернутися до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (знаходження) відповідачки.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, направити справу до Київського районного суду м. Одеси для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одесиз позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу, в якій зазначив, що 24.01.2017 року він уклад з ОСОБА_3 договір позики, згідно до якого він передав відповідачці грошові кошти у сумі 56196 євро з умовою їх повернення в готівковою формі не пізніше 24 січня 2022 року, однак відповідачка зобовязання за договором не виконує,в звязку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь борг за договором позики у сумі в гривні, еквівалентній сумі 3748 євро.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд виходив з того, що справа не підсудна Київському районному суду м. Одеси, з розясненням що для вирішення вказаного спору позивачу потрібно звернутися до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (знаходження) відповідачки, відповідно до ст. 109 ЦПК України, оскільки згідно інформації отриманої з відділу адресно-довідкової роботи, відповідачка ОСОБА_3 в м. Одеса та Одеської області зареєстрованою не значиться, а з позовної заяви вбачається, що відповідачка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому справа не підсудна даному суду.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується, оскільки оскаржувана ухвала судом винесена передчасно.

Відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме п. 3 договору позики від 24 січня 2017 року, місцем виконання грошових зобовязань позичальника, що випливають з цього договору, є місце проживання позикодавця, тобто ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та у відповідності до ч. 8 ст. 110 ЦПК України має право звернутися до суду з позовом про стягнення боргу за своїм місцем проживання, в звязку з чим справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом норм процесуального права, які привели до порушення порядку вирішення питання про відкриття провадження по справі, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду Одеської області не перешкоджає подальшому руху справи і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі 6-116цс16 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 червня 2017 року скасувати, з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_4