АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/2644/17 Головуючий у 1 інстанції: Васильченко О.В.
Провадження № 22-ц/796/5232/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування поширеної інформації та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року визнано неподаною та повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування поширеної інформації та стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на те що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що в поданій позовній заяві зазначено яку саме поширену інформацію він просив скасувати, коли була поширена така інформація та в який спосіб її необхідно спростувати. До позовної заяви додано її копію для відповідача. Також він звільнений від сплати судового збору, до позовної заяви ним було долучено копію свідоцтва громадянина, віднесеного до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи серії Б. Суд безпідставно залишив його позовну заяву без руху, а в подальшому повернув.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про спростування поширеної інформації та стягнення моральної шкоди. Просив зобов'язати відповідача в судовому засіданні спростувати поширену інформацію; стягнути моральну шкоду у розмірі 65 тис. грн. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Об'єднання соціальних проектів «Отчий Дім».

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, оскільки прохальна частина позовної заяви не містить даних яку саме поширену інформацію позивач просить суд зобов'язати відповідача спростувати, коли вона була поширена та у який конкретний спосіб необхідно її спростувати. Суд також зазначив, що надане позивачем посвідчення про віднесення його до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи є неналежним доказом звільнення його від сплати судового збору, оскільки воно не містить відмітки про перереєстрацію відповідно до Постанови Кабінету міністрів України «Про внесення доповнень до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 7 травня 1998 року №620. Позовну заяву запропоновано надати у відповідній кількості примірників.

09 березня 2017 року ОСОБА_1 подав до суд пояснення, в яких зазначив, що його позовна заява відповідає вимогам ЦПК України та залишена без руху безпідставно.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто на підставі ст. 121 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 119 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб (заявника), яка саме інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначив яку саме інформацію він просить спростувати та у який конкретний спосіб.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 не відповідала вимогам ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано залишив її без руху, а в подальшому повернув.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді