Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Справа153/1254/17

Провадження2/153/438/17-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про визнання права на ? частину спільно нажитого майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказала, що 10 квітня 1976 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. 01 жовтня 1987 року за час шлюбу, за спільні сімейні кошти та спільною працею вони придбали у спільну сумісну власність житловий будинок із надвірними будівлями, що розташований по вулиці Наддністрянська,26 у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області. 31 липня 2012 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області між нею та відповідачем шлюб розірвано. Спірний житловий будинок є обєктом спільної сумісної власності подружжя, тому вона бажає визнати за собою право власності на ? частку житлового будинку із надвірними будівлями, що розташований по вулиці Наддністрянська,26 у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, 07 грудня 2017 року вхід. № 8104 її представник адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений оголошенням в газеті «Вінниччина» від 24 листопада 2017 року № 91(23232).

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Із досліджених судом письмових доказів: із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ № 361656 було встановлено, що 10 квітня 1976 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, остання змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_1 (а.с.5). Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01 жовтня 1987 року встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності житловий будинок по вул. Наддністрянська, буд. №26 в селі Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області(а.с.7). Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 липня 2012 року встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.6). Із копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Наддністрянська, №26 в селі Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що 20 вересня 2017 року ОСОБА_1 була замовником технічної інвентаризації (а.с.8-10). Із довідки виданої виконавчим комітетом Великокісницької сільської ради Ямпільського району, Вінницької області від 21 вересня 2017 року №1327 встановлено, що до складу сімї ОСОБА_1 входить чоловік ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім'я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Ця ж норма закріплена і в ч. 3 ст. 368 ЦК України, де зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України).

Встановлено, що права та обов'язки сторін щодо спірного майна, житлового будинку по вул. Наддністрянська, буд. №26 в селі Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області, виникли в момент придбання цього майна 01 жовтня 1987 року, а тому правовий режим цього майна та правовідносини сторін із приводу нього регулюються нормами КпШС від 20.06.1969, оскільки норми СК України, який набрав чинності 01.01.2004 застосовуються до сімейних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року.

Як встановлено ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, чинного на час виникнення правовідносин (Кодекс про шлюб та сім'ю України від 20.06.1969 №2006-VII), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно ч.1 ст. 28 КпШС ( в ред.1969 року) в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є майно нажите подружжям за час шлюбу. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодексу про шлюб та сім'ю.

При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що за час шлюбу сторони набули спільне майно житловий будинок із надвірними будівлями, який може бути визнано спільною сумісною власністю подружжя. Враховуючи положення вказаних вище норм законодавства, а також аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на ? частину житлового будинку набутого в період шлюбу сторонами, який знаходиться по вул. Наддністрянська, № 26 в селі Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір, згідно квитанції №9 від 26 вересня 2017 року в сумі 712 гривень 06 копійок, а також витрати за здійснення оголошення в газеті «Вінниччина» про виклик відповідача в судове засідання в сумі 180 гривень згідно квитанції №45 від 21 листопада 2017 року.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 60, 69, 71 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 22,28 КпШС ( в ред. 1969 року) ст.ст. 10, 27, 28, 29, 30, 57, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на ? частину спільно нажитого майна подружжя - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину спільно нажитого у шлюбі житлового будинку із надвірними будівлями, що розташований по вулиці Наддністрянська, №26 в селі Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 892 гривні 06 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Дзерин