АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1736/17 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Орловської Н.В

суддів: Кутурланової О.В.

ОСОБА_1

секретар Цвєткова І.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення сум інфляційних втрат та трьох відсотків річних, понесених при прострочені виконання грошового зобовязання

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016р. ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків понесених при прострочені виконання грошового зобовязання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що на виконанні Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення на її користь з ОСОБА_2 боргу за виконавчими листами виданими на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.04.2012р. про стягнення з відповідача боргу в сумі 50 400 грн. та рішення того ж суду від 10.04.2014р. про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 50 699,56 грн.

Зазначені судові рішення не виконані, за період з липня 2014р. по жовтень 2016р. відповідачем сплачено в рахунок погашення боргу 5 807,90 грн., сума заборгованості по зведеному виконавчому провадженню становить 95 370,75 грн.

Просила стягнути з відповідача на свою користь збитки, понесені при прострочені виконання грошового зобовязання у розмірі три відсотка річних у сумі 7 747,10 грн. та інфляційні витрати в сумі 67 317,11 грн.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 квітня 2017 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 збитки, понесені при простроченні виконання грошового зобовязання у розмірі три відсотка річних у сумі 7 747,10 грн. та інфляційних витрат в сумі 67 317,11 грн., а всього 75 064,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом строку позовної давності. Вважає, що розрахунок інфляційних витрат та відсотків позивачем проведено за період з квітня 2012р. по жовтень 2016р. поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, про застосування якої заявлено стороною у справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, встановлені такі обставини справи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, передбачених ст.ст. 599, 600, 604, 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається та не заперечене сторонами, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.04.2012р. стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики у розмірі 50 400 грн. (а.с.15)

Рішенням того ж суду від 10.04.2014р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 17.02.2011р. в сумі 50 699,56 грн.(а.с.14)

На виконання вказаних рішень Комсомольським районним судом м. Херсона видано виконавчі листи № 667/1129, № 2114/1210/12 від 21.05.2014р. та 27.06.2012р. відповідно, які предявлені до виконання та обєднані в зведене виконавче провадження та перебувають на примусовому виконанні Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. (а.с.20-21) Утримання сум боргу відбувається шляхом утримання грошових коштів з пенсії боржника. Станом на жовтень 2016р. боржником в рахунок погашення боргу сплачено 5 807,90 грн.

Враховуючи, що відповідач має непогашені боргові зобовязання перед позивачем та до теперішнього часу повністю борг не сплатила, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних збитків за невиконання грошового зобовязання та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що будучи повідомленою про час і місце судового розгляду справи в порядку, визначеному ст.74, 76 ЦПК України, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.37), відповідач в судове засідання не з'явилася і про застосування позовної давності не заявила.

Заявлена ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду заява про застосування позовної давності не може бути прийнята до уваги, оскільки суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності. (правовий висновок Верховного Суду України від 02.03.2016р. справа № 6-2307цс15)

Отже, оскільки доводи апеляційної скарги не містять посилання на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, а застосувати позовну давність на стадії апеляційного розгляду справи неможливо, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухваленого судом першої інстанції рішення.

Оскільки справу розглянуто з дотриманням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування або зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ ОСОБА_1