ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1699/17
Провадження № 6/210/57/17
У Х В А Л А

іменем України

"12" травня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Філіпенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшло подання державного виконавця Саксаганського ВДВС міста ОСОБА_1 Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування подання посилається на те, що в Саксаганському ВДВС на виконанні перебуває виконавчий лист №2/214/749/16 від 15.07.2016 року, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу в сумі 66025,78 грн. та судового збору в сумі 660,26 грн. Боржник ухиляється від виконання виконавчого листа. Посилаючись на норми ЗУ «Про Державну прикордонну службу» зазначає, що наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовими рішеннями, у тому числі аліментних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Суд, повно та всебічно дослідивши подання державного виконавця та додатки додані до нього, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу по справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, з останньої стягнуто на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №К1В від 27.01.2014 року в сумі 66025 грн. 78 коп., з яких: 41877 грн. 24 коп. сума заборгованості за кредитом; 7857 грн. 89 коп. сума заборгованості за відсотками; 10921 грн. 81 коп. сума заборгованості за комісією; 5368 грн. 84 коп. пеня по кредиту та процентам, судові витрати в сумі 660 грн. 26 коп..

Актом державного виконавця від 27.03.2017 року встановлено, що рішення суду станом на 27.03.2017року злісно боржником не виконується.

Згідно ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 19 частинами 1-2 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний : у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Стаття 33 Конституції України встановлює, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В обґрунтування свого подання державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, боржника ОСОБА_3 слід встановити, оскільки таке передбачене ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» та ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України».

Так, порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Згідно положень даного Закону громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках; якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п.5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. визначають, що «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (тобто боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини ( відсутність майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо), тобто з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, повинні полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків . Звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

На підставі наведеного, суд вважає, що матеріали подання державного виконавця не містять жодних доказів, які свідчили б про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, а його доводи викладені в поданні про те, що несплата заборгованості є ухиленням від виконання зобовязань не ґрунтуються на вимогах закону, і є лише його припущенням, крім того як в змісті подання так і в його матеріалах держвиконавцем не вказано конкретних вчинених виконавчих дій на виконання рішення суду визначених ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутні докази належного повідомлення та отримання боржником відповідних документів про виклики його до державного виконавця з зазначенням конкретної дати для зясування причин несплати заборгованості, та ознайомлення останнього з розрахунком заборгованості, а також відомостей про застосування приводу через органи внутрішніх справ в разі незявлення такого, що свідчить в сукупності про передчасність заявленого подання про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а отже у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. В. Хлистуненко