Справа № 453/197/16-ц
№ провадження 2/453/33/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом уточненим в ході розгляду справи, в якому просить поділити спільно нажите з відповідачем майно, і визнати за нею право власності на ? частину майна подружжя, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: Львівська область, Сколівський район, с.Головецько, вул. Миговича, 11А, загальною площею -230,9 кв.м, житловою площею - 95.1 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами; земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Головецько, Сколівського району Львівської області, площею 0.2508 га., кадастровий №:01:027:0009, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 523239; Земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Головецько, Сколівського району Львівської області, площею 0.4390 га., кадастровий № :01:019:0002, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 523238; земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Головецько Сколівського району, Львівської області, площею 0.4307 га., кадастровий № :01:027:0010, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 523240; земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с. Головецько, Сколівського району Львівської області, вул. Миговича, 11а, площею 0.1172 га., кадастровий номер: :02:028:0083. Свої вимоги мотивує тим, що з 30.07.1981 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який розірвано рішенням Сколівського районного суду Львівської області. За час перебування у шлюбі ними було придбано житловий будинок в с. Головецько по вул. Миговича, 11а, Сколівського району Львівської області, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Так, як майно набуте під час шлюбу, вважає, що воно є спільною сумісною власністю та підлягає поділу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 уточнений позов підтримали, просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечують щодо поділу будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відносно поділу земельних ділянок наданих для особистого селянського господарства заперечують, оскільки такі є особистою власністю відповідача, а тому не підлягають поділу.

Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Частиною 1ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 30.07.1981 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2 (свідоцтво серія І-СГ №225810).

За час спільного проживання сторони придбали будинок, що за адресою с.Головецько, вул. Миговича, 11а, Сколівського району Львівської області та земельну ділянку площею 0,1172 га кадастровий номер :02:028:0083 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З наявного в матеріалах технічного паспорта на житловий будинок в с. Головецько, по вул. Миговича, 11а, Сколівського району Львівської області, вбачається, що будинок побудовано 1991 року.

З наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №86442550, вбачається що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на будинок, що в с. Головецько, вул. Миговича, 11а, Сколівського району Львівської області, та земельну ділянку, площею 0,1172 га, кадастровий номер :02:028:0083 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Між сторонами виник спір з приводу поділу майна, спільно нажитого за час перебування у шлюбі, зокрема таким майном є будинок, що знаходиться за адресою с. Головецько, вул. Миговича, 11а, Сколівського району Львівської області, та земельна ділянка на якій він розташований надана для будівництва та обслуговування будинку, площею 0,1172 га.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди - судом.

За правилами ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Такі ж положення закріплено і в ст. 70 Сімейного кодексу України, оскільки у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно із п. 24 цієї Постанови до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно роз'яснень, викладених в п.30 зазначеної постанови, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст.63, ч. 1 ст.65 СК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині поділу спільного майна подружжя, а саме житлового будинку, що в с. Головецько по вул. Миговича, 11а, Сколівського району Львівської області, та земельної ділянки, на якій він розташований, підлягають до задоволення, оскільки спірний будинок та земельна ділянка набуто у власність сторонами під час перебування у шлюбі, тому належить сторонам на праві спільної сумісної власності, що стверджується наведеними вище доказами, тому ОСОБА_1 підлягає виділенню у власність ? частину майна, а саме житловий будинок позначений в технічному паспорті під літ. «А-3», загальною площею 230,9 кв.м., житловою площею 95,1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою с. Головецько, вул. Миговича, 11А, Сколівського району Львівської області, та ? частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:028:0083, площею 0,1172 га. - цільове призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с. Головецько по вул. Миговича, 11А, Сколівського району Львівської області.

Щодо поділу земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Головецько, Сколівського району Львівської області, площею 0.2508 га., кадастровий № :01:027:0009, земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Головецько, Сколівського району Львівської області, площею 0.4390 га., кадастровий №:01:019:0002, земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Головецько, Сколівського району, Львівської області, площею 0.4307 га., кадастровий № :01:027:0010, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.

06 лютого 2006 року рішенням Головецької сільської ради Сколівського району Львівської області №272 ОСОБА_2 передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для ведення селянського господарства площею 1,1205 га.

В подальшому ОСОБА_2 оформив право власності та отримав державні акти на земельні ділянки, а саме:

-Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 523239 - земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Головецько, Сколівського району Львівської області, площею 0.2508 га., кадастровий № :01:027:0009.

-Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 523238 - земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Головецько, Сколівського району, Львівської області, площею 0.4390 га., кадастровий № :01:019:0002.

-Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 523240 - земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Головецько, Сколівського району Львівської області, площе: 0.4307 га., кадастровий № :01:027:0010.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України (у редакції, що діяла до 22.12.2006 року, тобто на час прийняття рішення про безоплатну передачу землі), особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

З огляду на зазначене, суд враховує те, що вищезгадані земельні ділянки, загальною площею 1,1205 га., розташовані у с. Головецько, Сколівського району Львівської області, набуті відповідачем за час шлюбу внаслідок приватизації, а, відтак, суд вважає, що такі належить відповідачу на праві особистої приватної власності та не можуть бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя, тому в цій частині в позові слід відмовити.

У звязку із частковим задоволенням позовних вимог, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача у користь позивача понесені останньою судові витрати у справі у відповідності вимог, визначених ч. 1 ст. 88 ЦПК України, що складає 2067 грн. 98 коп. (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та пропорційно до тієї частки позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено).

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1 ? частину майна, а саме житловий будинок позначений в технічному паспорті під літ. «А-3», загальною площею 230,9 кв.м. житловою площею 95,1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою с. Головецько, вул. Миговича, 11А, Сколівського району Львівської області, та ? частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:028:0083, площею 0,1172 га. - цільове призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с. Головецько по вул. Миговича, 11А, Сколівського району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2067 (дві тисячі шістдесят сім) грн. 98 коп. сплаченого судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_6

Повний текст рішення виготовлено 01.12.2017 року