Справа № 521/6307/17
Провадження №2/521/3493/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"25" квітня 2017 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л. розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Державна служба інтелектуальної власності України, про визнання права власності на майнові права інтелектуальної власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача подала до суду позовну заяву у якій вона просить суд визнати за позивачкою право власності на майнові права інтелектуальної власності в порядку спадкування за законом на твір «Бички в томаті» після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 13.05.2016 року.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- ціна позову не вказана. Оцінка майнових прав, на які позивач просить визнати право власності, не надана. А суд при закінченні розгляду справи вирішує питання про розподіл судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України.

Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року не звільняє позивачку від сплати судового збору, при тому, що вона посилається на Декрет Кабінету Міністрів від 21.1993 року «Про держане мито» в якому вказано про те, що від сплати мита вона звільняється, а тому вказує про те що цей спір є майновим. А державне мито і судовий збір це різні правові поняття та застосуються до різних правовідносин. Таким чином, позивачці необхідно вказати ціну позову (розмір оцінки майнових прав, конкретно вказати яких прав), виходячи з вимог ст. 80 ЦПК України та закону і з цієї суми сплатити судовий збір;

- не розяснено в позові, в сенсі ст. 35 ЦПК України, чому до участі у справі долучена третя особа Державна служба інтелектуальної власності України і які виникають у неї права та обовязки відносно спадкового майна. Не вказано чому позивач не зверталась до цієї служби, так як в позові посилається на ст. 392 ЦК України та вказує, що її права не визнаються чи оспорюється. Однак, не розяснено ким не визнаються, чи ким оспорюються та яким чином.

Крім того, відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. При тому, що згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року: відповідачами у такій справі є спадкоємці, які саме прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивач вказує, що вона та відповідач є спадкоємцями першої черги, однак не розяснює чи є відповідач спадкоємцем, який прийняв спадщину. Якщо прийняв, то яким чином. Це має суттєве значення, тому як такі справи розглядаються за місцем знаходження відповідача, а суддя повинен перевіряти підсудність справи цьому суду.

Згідно з положенням ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України) не указано якими діями саме відповідач не визнають, порушують, чи оспорюють права позивача, саме на її спадкове майно.

На підставі зазначеного, позивачу необхідно уточнити яким чином її права порушуються, не визнаються або оспорюються саме відповідачем, оскільки зазначена особа вказана відповідачем у справі.

Відповідно до п. 3 глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобовязаний викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно - правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Крім того, відповідно до п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 , свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Про це указано і в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо деяких спірних питань застосування норм цивільного процесуального права від 10.07.2012 року.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Така постанова до позовної заяви не додана;

- немає посилання на докази, які підтверджують наявність спору саме між сторонами в частині визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Державна служба інтелектуальної власності України, про визнання права власності на майнові права інтелектуальної власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків заяви строк - 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений суддею строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя