_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4087/17
Провадження № 2/520/7229/17
УХВАЛА

21.11.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2017 року до Київського районного суду міста ОСОБА_1 надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів, в якій позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 16 січня 2015 року у розмірі 800000 доларів США, з переведенням у гривневий еквівалент, за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення по справі.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 21.04.2017 року відкрито провадження на підставі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_2 та призначено по справі попереднє судове засідання.

17.11.2017 року від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 до канцелярії суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд накласти арешт на нерухоме майно, належне на праві власності відповідачу ОСОБА_4, а саме:

- нежитлове підвальне приміщення № 101, загальною площею 324,4кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська. будинок 6;

- нежитлову будівлю (торговий павільйон), загальною площею 21,7кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Матросова, буд. 8;

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,1002га, яка розташована за адресою: Одеська область. Біляївський район, с. Усатове, вул. Пірогова, 42;

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Червона Зірка, вул. Зелена, 5-а;

- будинок ідеологічної роботи, загальною площею 211,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Котляреве, вул. Комарова, 14-Б.

В обґрунтування наданої заяви представник позивача посилається на те, що сума заборгованості є значною та складає еквівалент 665866,48грн., а невжиття заходів щодо забезпечення позову може унеможливити виконання судового рішення у випадку задоволення позову, оскільки відповідачі мають можливість вільно реалізувати (подарувати, продати або вчинити інший правочин) належне їм нерухоме майно.

У судовому засіданні 21.11.2017року представник позивача надану заяву про забезпечення позову підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити.

Відповідачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, у попереднє судове засідання не зявились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 16 січня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (позичальник) був укладений договір безвідсоткової позики №1/2015, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику безвідсоткову позику на суму 800000 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути зазначену суму позики в строк до 01 січня 2017 року. Факт отримання позичальником грошових коштів підтверджується п.3 договору.

Також, з метою забезпечення виконання зобов'язання позичальником, між ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №2/2015 від 07.05.2015року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед позикодавцем за виконання всіх зобов'язань позичальника, які виникли з договору безвідсоткової позики №1/2015 від 07.05.2015 року.

Даний факт підтверджується копією договору безвідсоткової позики №1/2015 від 16.01.2015року, копією договору поруки від 16.01.2015року та копією розписки від 16.01.2015року, які наявні у матеріалах справи (а.с. 13-17), однак, за твердженням позивача, відповідачем не було повернуто борг у встановлений у договорі безвідсоткової позики термін.

Таким чином, суд зазначає, що ОСОБА_2 заявив до відповідачів майнові вимоги, тобто, просить стягнути з них борг.

Згідно з ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Тобто, суду для вирішення питання щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, за необхідне встановити чи дійсно майно належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.01.2015року, індексний номер: 32157436, належить на праві приватної власності земельна ділянка, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1002га, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Пірогова, 42.

Відповідачу - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.01.2015року, індексний номер: 32167490, також належить на праві приватної власностіземельна ділянка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Червона Зірка, вул. Зелена, земельна ділянка 5-а.

Крім того, відповідачу - ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 липня 2006року, посвідченого приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_1 11 липня 2006року, зареєстровано в реєстрі за №1082, та зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 12.07.2006року номер запису: 53 в книзі: 8, належить будинок ідеологічної роботи з належними до нього спорудами, загальною площею 211,9кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Котляреве, вул. Комарова, 14-Б.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нежилу будівлю (торговий павільйон), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 07 жовтня 2002року за №022016, на праві приватної власності належить нежила будівля (торговий павільйон), загальною площею 21,7кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, провулок Олександра Матросова, за №8, та на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеса, виданого 17.12.2014року по справі №522/19529/14-ц, належить нежитлове підвальне приміщення №101, загальною площею 324,4кв.м., яке розташоване за адресою м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 6, приміщення 101.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Крім того, суд зазначає, що 21.11.2017 року в попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надала до суду уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, в якій позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 654500 гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2017року уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу було залишено без руху. Надано позивачеві ОСОБА_2 строк для виправлення недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали, а саме для надання до суду копії поданої уточненої позовної заяви відповідно до кількості відповідачів по справі.

Тобто на даний час ціна позову фактично складає 654500 гривень 00 копійок.

Приймаючи до уваги, що позивачем заявлено до стягнення фактично 654500 гривень 00 копійок, а вартість усього майна, яке належить відповідачу ОСОБА_4, може значно перевищувати розмір позовних вимог, та, враховуючи розяснення Пленуму Верховного суду України, положення ч. 3 ст. 152 ЦПК України, суд вважає за необхідне частково забезпечити позовні вимоги шляхом накладення арешту на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,1002га, яка розташована за адресою: Одеська область. Біляївський район, с. Усатове, вул. Пірогова, 42, земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Червона Зірка, вул. Зелена, 5-а, будинок ідеологічної роботи, загальною площею 211,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Котляреве, вул. Комарова, 14-Б,, та вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися зазначеним нерухомим майном, без обмеження права володіння та користування ним, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересам відповідачів.

Крім того, суд зазначає, що представником позивача було надано звіти про незалежну оцінку майна, згідно яких, вартість належного ОСОБА_4 майна складає 601763грн.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов'язковим.

В порушення зазначеної норми Закону надані представником позивача звіти про незалежну оцінку майна рецензовані не були, у звязку з чим, суд не приймає їх до уваги в якості належних доказів вартості майна.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все вищезазначене майно відповідача ОСОБА_4, неспівмірними із заявленими позовними вимогами, та вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову частково, оскільки вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку повної відмови у задоволенні судом заяви представника позивача.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №520/4087/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів, а саме:

- Накласти арешт на земельну ділянку, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1002га, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Пірогова, 42, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.01.2015року, індексний номер: 32157436;

- Накласти арешт на земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,25га, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Червона Зірка, вул. Зелена, земельна ділянка 5-а, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.01.2015року, індексний номер: 32167490;

- Накласти арешт на будинок ідеологічної роботи з належними до нього спорудами, загальною площею 211,9кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, село Котляреве, вулиця Комарова, 14-Б, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 липня 2006року, посвідченого приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_1 11 липня 2006року, зареєстрованого в реєстрі за №1082, та зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 12.07.2006року номер запису: 53 в книзі: 8.

В решті вимог заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам для відома та для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняхівського, 6), державному реєстратору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Головуючий Калініченко Л. В.