Справа № 137/240/17 Провадження № 22-ц/772/1370/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 2 Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого судді Голоти Л.О.

суддів: Зайцева А.Ю., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольська В.О.

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

адвоката відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_4на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

20.02.2017 року в суд надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення.

Позов мотивовано тим, що 28.09.2009 р. позивач придбала будинок по вул. Мала Поштова, 18, с. Уладівка Літинського району Вінницької області та є його повноцінним власником. В зазначеному будинку також зареєстрований її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Зазначає, що у листопаді 2010 року зареєструвала в будинку відповідача - ОСОБА_4 з яким надалі спільно проживала до 2015 р.

Під час спільного проживання співмешканець ОСОБА_4 постійно створював конфліктні ситуації, застосовував фізичну силу до неї та сина, тому з цих причин позивач була змушена звертатись до правоохоронних органів. Згодом конфліктні ситуації призвели до того, що відповідач фактично вигнав її та сина із будинку, та не допускає до будинку. Вважає дії відповідача протиправними та незаконними.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2017 року позов задоволено. Усунуто перешкоди ОСОБА_2 у користуванні житлом по вул. Мала Поштова, 18, в с. Уладівка Літинського району Вінницької області шляхом виселення проживаючого там ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без надання іншого житлового приміщення. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість та незаконність рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповно зясованих обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 309 ЦПК України передбачає вичерпний перелік підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення .

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з наступними встановленими судом першої інстанції фактами, а саме, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку серії ВМК № 327578 від 28.09.2009 р., ОСОБА_2 придбала житловий будинок за адресою вул. Мала Поштова, 18, с. Уладівка Літинського району Вінницької області (а.с. 6) та зареєструвала своє право власності належним чином (а.с. 7, 8).

З характеристики будинку та господарських споруд вбачається, що у будинку наявна лише 1 житлова кімната площею 22,6 м2 (а.с. 9-12).

Згідно довідки Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 1129 від 02.12.2016 р., ОСОБА_2 є власником зазначеного вище домогосподарства. Згідно зазначеної довідки містяться відомості про те, що із нею разом проживають та зареєстровані у вказаному будинку син ОСОБА_6 та ОСОБА_4 інший співмешканець (а.с. 13).

Згідно довідки Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 1131 від 02.12.2016 р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 25.11.2010 р. по теперішній час (а.с. 14). Що у порівнянні з вищезазначеними доказами підтверджує обгрутнування того, що позивач зареєструвала відповідача у своєму домоволодінні зі сплином певного часу після купівлі будинку.

З висновку старшого інспектора Літинського відділення поліції про результати розгляду звернення від 28.08.2016 р. вбачається конфлікт із житлового питання між позивачем та відповідачем, зокрема: ОСОБА_4 сказав їй, щоб вона забирала свої речі, оскільки не бажає більше з нею проживати; погрожував позивачу своїми родичами; протягом тривалого часу із співмешканкою існують неприязні відносини; сказав, щоб позивач забирала свої речі та йшла жити десь в інше місце (а.с. 16).

З висновку № 22799 від 11.10.2016 р. інспектора Хмільницького відділення поліції про результати розгляду звернення від 21.09.2016 р. вбачається конфлікт із житлового питання між позивачем та відповідачем, зокрема: ОСОБА_4 погрожував ОСОБА_2В, фізичною розправою; погрожував спалити будинок в с. Уладівка Літинського району Вінницької області в якому проживає ОСОБА_8; (а.с. 19).

З довідок Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 913 від 15.09.2016 р. та № 914 від 15.09.2016 р. вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 2009 р. спільно проживають без реєстрації шлюбу (а.с. 39).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично порушує правила співмешкання (а.с. 16), змінює замки, погрожує позивачу фізичною розправою та підпалом будинку (а.с. 19), що робить неможливим для проживання з ним в житловому будинку, позивача та її дитини, а отже є підстави для виселення відповідача на підставі ст. 116 Житлового кодексу України.

Однак з такими висновками колегія суддів повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

Так дійсно, як вірно зазначив суд першої інстанції статтею 175 ЖК України визначено, що членів сім'ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення.

Згідно ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 12 квітня 1985 року N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги те, що наявність звернень ОСОБА_2 в правоохоронні органи, а саме в Літинське відділення поліції /а.с. 16/, Хмільницьке відділення поліції /а.с. 19/, а також отримані нею висновки та відповіді /а.с. 20-22/ не можуть вважатися заходами попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходами громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення), оскільки не містять висновків про реагування на відповідні дії відповідача та застосування до нього відповідних заходів впливу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що давши правильну юридичну кваліфікацію правовідносинам сторін і визначивши відповідно до цього правову норму, якою врегульовано такі правовідносини, суд першої інстанції помилився в розумінні змісту цієї норми, тобто неправильно її витлумачив, у звязку з чим зробив правові висновки, що не відповідають дійсному змісту зазначеної норми, тому рішення суду підлягає скасуванню.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 колегія суддів відмовляє з підстав їх недоведеності.

Оскільки апеляційний суд відмовив у задоволенні позовних вимог, а отже судові витрати понесені ОСОБА_4 при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 704 грн. мають бути стягнуті з позивача ОСОБА_2 / а.с. 70/

На підставі ст.ст. 64, 116 ЖК України , керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4задовольнити.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2017 року скасувати.

Постановити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, (паспорт серії АВ номер 678385 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 06 грудня 2005 року, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії АВ номер 076167 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 24 січня 2000 року, ІПН НОМЕР_2) судові витрати, понесені при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 704 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.О. Голота

Судді А.Ю. Зайцев

ОСОБА_9

/підписи/

Згідно з оригіналом: