Єдиний унікальний номер 341/2878/13-ц
Номер провадження 2/341/56/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.,

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галичі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

06.11.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В процесі розгляду справи 20.04.2015 року ОСОБА_1 був поданий зустрічний позов до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та про визнання недійсним кредитного договору №488г від 06.05.2008р. та про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про залишення без розгляду поданого неї зустрічного позову, і ухвалою суду від 11.06.2015 року поданий зустрічний позов залишено без розгляду.

11.06.2015 року прийнято рішення Галицьким районним судом про відмову в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки. Не погодившись із рішенням позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.10.2015 року рішення Галицького районного суду від 11.06.2015 року залишено без змін. Позивач не погодився з рішення апеляційного суду та подав касаційну скаргу.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 року касаційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11.06.2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.10.2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Галицького районного суду від 12.09.2016 року провадження у справі зупинено до часу набрання законної сили судовим рішенням ухваленим (постановленим) за результатами розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка перебуває на розгляді в Апеляційному суді Івано-Франківської області.

23.06.2017 року ухвалою суду провадження у справі відновлено та продовжено розгляд справи.

З позовної заяви поданої представником позивача ПАТ «Альфа-Банк» - ОСОБА_4, вбачається, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив ПАТ «Альфа-Банк» прав вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до договору відступлення прав вимоги покупець набув всі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісії, нарахованих штрафних санкцій.

Зокрема, за даним договором відбулося відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит № 488г від 06.05.2008р., який був укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1, з подальшим внесенням змін та доповнень.

Відповідно до умов кредитного договору, банк зобовязується надати позичальнику кредит в сумі 120 000,00 грн., а відповідач ОСОБА_1 в свою чергу зобовязується повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування кредитом, в строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. Вартість предмету іпотеки була погоджена між сторонами і становить 125 000,00 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором банк та позичальник уклали іпотечний договір від 07.05.2008р., відповідно до якого ОСОБА_1 передала банку в іпотеку трьохкімнатну квартиру в м. Бурштин.

Відповідач неналежно виконував взяті на себе зобовязання, в результаті чого станом на 01.09.2013 року має прострочену заборгованість в розмірі 40 140,32 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 36 801,51 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 3 085,28 грн., комісія 184,00 грн. та пеня 69,53 грн., згідно розрахунку заборгованості.

Відповідачу надсилалась вимога - повідомлення про порушення зобовязання, і в разі не усунення порушень можливе звернення стягнення на предмет іпотеки, яка на день подачі позову залишена без виконання. Внаслідок чого позивач вважає за необхідне захистити свої порушені права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат за подачу позову до суду. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Оскільки дані зобов'язання не виконуються, позивач змушений був звернутися з позовом до суду, який просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судові засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи. З вертався до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи на інший час в звязку із зайнятістю. Суд взявши до уваги попередні подані клопотання позивача про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позов підтримують з наведених у позові підстав.

Відповідач, ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала поданий позов та заперечила тим, що вона дійсно уклала іпотечний договір, з кінцевою датою погашення до 04.05.2018р., зі сплатою процентної ставки в розмірі 20 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязання, 07.05.2008 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» нею та ОСОБА_2 був підписаний іпотечний договір, відповідно до якого було передано в іпотеку трьохкімнатну квартиру по вул. Василя Стуса, 17/45 в м. Бурштині Івано-Франківської області. Свої зобовязання перед ПАТ «Промінвестбанк» вона виконувала і виконує належним чином, часто сплачувала кредит випереджаючи графік погашення. Окрім того позивач не є іпотекодержателем, а тільки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Жодної вимоги-повідомлення про порушення зобовязань вона не отримувала. Розрахунок наведений позивачем не відповідає дійсності. Так, згідно додатку №1 до кредитного договору №488г від 06.05.2008р. де представлено графік погашення, станом на 01.10.2013р. позичальник мав би сплатити 65 520 грн., в той же час станом на 01.10.2013р. нею була сплачена загальна сума 166 859,56 грн., що значно випереджає представлений графік. А відтак суми сплати процентів підлягали коригуванню в бік зменшення, чого не було зроблено. Окрім того позивач не повідомив їй номери рахунків для сплати тіла кредиту і процентів і відмовився підписувати договір про внесення змін і доповнень, у якому були б зазначені рахунки відкриті в ПАТ «Альфа-Банк» для обслуговування кредитного договору. Нею сумлінно виконувались взяті на себе зобовязання, і перед первісним кредитором - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість відсутня. Таким чином в ПАТ «Альфа-Банк» відсутнє порушене право, яке б потребувало захисту. Додавши, що оціночна вартість відповідно до звіту про оцінку майна - трьохкімнатної квартири, яка перебуває під іпотекою складає без ПДВ 508 740 грн., що майже ніж у 13 разів більше, ніж сама сума заявленої заборгованості.

Також в 2014 році ПАТ «Альфа-Банк» звернувся з позовом до суду до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, і рішенням Галицького районного суду від 26.11.2014 року в задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до неї про стягнення достроково 43 651,35 грн. заборгованості за кредитним договором № 488г було відмовлено. Апеляційну скаргу ПАТ «Альфа Банк» відхилено, а рішення суду від 26.11.2014 року залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2017 року. На зазначену ухвалу позивачем подана касаційна скарга, результату розгляду на даний час не має. Просила в позові відмовити, як безпідставному та передчасному.

Відповідач, ОСОБА_2 в судові засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про розгляд справи. Однак подала до суду свої заперечення проти поданого позивачем позову в яких покладається на безпідставність поданого позову, оскільки позивач не є іпотеко держателем, будь-яких документів їй, як майновому поручителю про зміну особи іпотекодержателя та доповнень чи змін до укладеного раніше договору не надходило. Жодних змін до іпотечного договору нею не підписувалось, таким чином у позивача відсутнє порушене право. Просила в позові відмовити, як необґрунтованому.

Заслухавши заперечення відповідача та перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 травня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ) та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про іпотечний кредит № 488г (т. 1 а.с.5-7).

Відповідно до п. п. 2.1. 2.4. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит в сумі 120 000,00 грн., на умовах, передбачених цим Договором. За користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 20 % річних. Кінцевий термін погашення 04 травня 2018 року. Погашення здійснюється відповідно до графіку (Додаток № 1) (т.1 а.с.8-9).

До договору про іпотечний кредит були внесені зміни та доповнення, що видно з копій договорів про зміни від 22.04.2011р., 30.06.2011р., 26.12.2011р. (т.1 а.с.16-19), з якими відповідач ОСОБА_6 була ознайомлена під підпис.

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

З іпотечного договору, який посвідчений приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу ОСОБА_7 07.05.2008 року стверджується, що Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ЗАТ) іпотекодержатель, ОСОБА_1 іпотекодавець, як боржник за основним зобовязанням та ОСОБА_2 майновий поручитель за забов'язанням ОСОБА_1, уклали договір за яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Предметом іпотеки є трьохкімнатна квартира за №45 в будинку №17 по вул. Василя Стуса в м. Бурштин. Сторони оцінили предмет іпотеки в розмірі 125 000,00 грн. (т.1 а.с.10-12).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

17.12.2012 року між ПАТ Альфа-Банк та ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк укладено Договір про відступлення прав вимоги по кредитних договорах, укладених між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та фізичними особами (т.1 а.с.29-39). Відповідно до копії договору про передачу прав за договорами забезпечення ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ПАТ «Альфа-Банк» передав права покупцю права за окремими договорами забезпечення, укладеними між продавцем та поручителями для забезпечення виконання зобовязань позичальників за кредитними договорами (т.1 а.с.40-44). Відповідно до витягів з додатку №1 Договору відступлення прав вимоги по кредитному договору та Договору про передачу прав за договором забезпечення № 488г від 06.05.2008р. укладеним з ОСОБА_1 ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк передав право вимоги за даним кредитом ПАТ «Альфа-Банк» та іпотечний договір від 07.05.2008р. укладений з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.50-51). Відповідно поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 01.09.2013р. складає 40 140,32 грн. (т.1 а.с.49).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В матеріалах справи наявне рішення Галицького районного суду від 26.11.2014р. (т.2 а.с.108), яким в позові ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про стягнення заборгованості за кредитним договором № 488г від 06.05.2008р. відмовлено в звязку із тим, що відповідачем ОСОБА_1 на випередження графіку погашення кредиту та відсутністю передумов вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Альфа-Банк» була подана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, яка ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2017 року відхилена, а рішення Галицького районного суду від 26.11.2014 року залишено без змін (т.2 а.с.164-166).

Обґрунтовуючи позовні вимоги від 06.11.2013р., а саме звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в розмірі 40 140,32 грн. за договором про іпотечний кредит № 488г від 06.05.2008р. на трьохкімнатну квартиру по вул. Василя Стуса, 17/45 в м. Бурштині Івано-Франківської області, шляхом проведення прилюдних торгів, позивач посилався на норми ст.ст. 3, 12, 33 ЗУ «Про іпотеку».

Так, Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч. 3 даної статті звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає також з підстав, встановлених ст. 12 Закону № 898-ІV, а саме: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ФОП (субєктом оціночної діяльності) ОСОБА_8 від 01.01.2015 року вбачається, що оціночна (ринкова) вартість обєкта оцінки для цілей оподаткування: трьохкімнатної квартири, загальною площею 63.2 кв. м, що знаходиться по вул. Василя Стуса, 17/45 в м. Бурштин Івано-Франківської області складає без ПДВ 508 740 грн.

З розрахунку заборгованості видно, що заборгованість складає тільки 40 140,32 грн. І як встановлено в судовому засіданні відповідач, ОСОБА_1 кредит погашає на випередження графіку, укладений іпотечний договір, з кінцевою датою погашення до 04.05.2018р.

Частиною 3 статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

В п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню прав, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України).

Винесене рішення Галицького районного суду від 26.11.2014 року за позовом ПАТ «Альва-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3А про стягнення заборгованості залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.05.2017 року (т.2 а.с.164-166).

Зважаючи на те, що сума позовних вимог у розмірі 40 140,32 грн. є неспівмірною оціночній вартості предмету іпотеки - трьохкімнатної квартири по вул. Василя Стуса, 17/45 в м. Бурштин, вартість якої без ПДВ складає 508 740,00 грн. і майже у 13 разів є більшою за суму позовних вимог, а також було відмовлено позивачу ПАТ «Альва-Банк» в позові про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, як передчасному, враховуючи наведені вище в рішенні обставини та докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

За таких обставин та доказів наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, за безпідставністю.

На підставі ст.ст. 3, 15, 16, 575, 589, 590 ЦК України, ст.ст. 13, 24, 33, 39 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

В позові Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Особи,які брали участь у розгляді справи але не були присутні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Суддя:ОСОБА_9