02.10.2017 Єдиний унікальний номер 205/5442/17
Провадження №2з/205/95/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Романової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, ?

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2017 року заявниця звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову, в якій просить з метою усунення можливості реалізації спільного майна накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «CHEVROLET AVEO» 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження вищевказаного майна у будь-який спосіб.

Ухвалою суду від 23 серпня 2017 року матеріали заяви було залишено без руху, із наданням строку для їх усунення. Заявниця виконавши вимоги вказаної ухвали усунула недоліки заяви у встановлений строк.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 138072, дата реєстрації 27.05.2015 року, власником автомобіля марки «CHEVROLET AVEO» 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1, є ОСОБА_2.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно п. 4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При встановленні відповідності виду забезпечення позову суд враховує, що на підставі п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов майнового та немайнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчиняти певні дії, у звязку з чим вважає, що саме цей вид забезпечення позову належить застосувати до даних обставин справи, а тому приходить до висновку щодо правомірності вимог заяви ОСОБА_1, а в частині накладення арешту на майно слід відмовити.

Таким чином, суд вважає, що необхідно заборонити вчиняти будь-які дії по відчуженню рухомого майна, а саме: власником автомобіля марки «CHEVROLET AVEO» 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 138072, дата реєстрації 27.05.2015 року.

З урахуванням викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.151-153, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити частково.

Заборонити вчиняти дії по відчуженню рухомого майна, а саме: власником автомобіля марки «CHEVROLET AVEO» 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 138072, дата реєстрації 27.05.2015 року.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Допустити негайне виконання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Шавула