Справа № 152/1831/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 грудня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, заінтересована особа - Носиківська сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

встановив:

23.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Мотивуючи заяву, ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_3, з яким вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу і який по день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 2,26 га.

Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за законом.

Восени 2017 року для оформлення своїх спадкових прав вона звернулася з заявою в державну нотаріальну контору, проте державним нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що не підтверджено факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Сімейні стосунки між нею та ОСОБА_3 виникли у 1984 році, коли вони, відсвяткувавши весілля, почали проживатиразом в с. Носиківка, вести спільно домашнє господарство та побут. Разом вона та спадкодавець проживали до смерті останнього.

Встановлення цього факту має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, відповідно до вимог ст.1264 ЦК України, як спадкоємця четвертої черги.

Просить встановити факт її постійного спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, з 1986 року по день смерті останнього.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 (а.с.10) підтримали заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просили встановити юридичний факт проживання однією сім'єю заявниці ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 1984 року та до часу відкриття спадщини - дня смерті спадкодавця.

Суду пояснили, що з 1984 року заявниця та ОСОБА_3 проживали у фактичних шлюбних відносинах у будинку по АДРЕСА_1. Вони одружилися, тобто у них було весілля, але шлюбу у органах ДРАЦСу чи в сільській раді вони не зареєстрували. Ні заявниця, ні ОСОБА_3 в іншому зареєстрованому шлюбі за час їх спільного проживання без реєстрації шлюбу - не перебували. Під час спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, вели спільне господарство, одержували спільні доходи від ведення господарства, спільно розподіляли їх на придбання необхідних продуктів, одягу, меблів, оплату комунальних послуг, на інші потреби сім'ї. Встановлення означеного факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3, оскільки інші спадкоємці за законом - відсутні.

Представник заінтересованої особи Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - сільський голова Гончар В.В. в судове засідання не з'явився, 05.12.2017 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заяви сільська рада заперечень не має (а.с.17).

Вислухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 1984 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_6 перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в домогосподарстві, що знаходиться на АДРЕСА_1, оскільки були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, придбавали майно, мали спільні сімейні інтереси та взаємні права і обов'язки, що випливають зі шлюбу, тобто протягом тридцяти одного року в цілому та протягом не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3

При цьому, судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як сім'я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, придбавали майно, мали спільні сімейні інтереси та взаємні права і обов'язки, що випливають зі шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Встановлений судом факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім'єю без шлюбу в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявниці, її представника, показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, свідок ОСОБА_5 суду показала, що проживає по сусідству із заявницею з 1984 року. Їй достовірно відомо, що заявниця проживала спільно із ОСОБА_3 на АДРЕСА_1, без реєстрації шлюбу. У 1984 році відбулося весілля ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. Під час їхнього проживання були наявні всі ознаки сім'ї: вони дружно жили, спільно працювали по господарству, були пов'язані спільним побутом. Той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали без реєстрації шлюбу, вона дізналася недавно. У 2015 році ОСОБА_3 помер. Його хоронила ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що проживає в с. Носиківка по сусідству із заявницею, починаючи з 1984 року, тобто після того, як відбулося весілля останньої з ОСОБА_3 Вона була присутня на весіллі. Їй достовірно відомо, що заявниця з ОСОБА_3, як сім'я, вели спільне господарство, спільно обробляли присадибну ділянку, придбавали необхідні речі, мали спільний побут, бюджет.

Також, означений факт підтверджується паспортом заявниці ОСОБА_1, з якого вбачається, що вона зареєстрована в с. Носиківка (а.с.4); свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1, з якого вбачається, що останній помер в с. Носиківка (а.с.5); довідкою, виданою виконавчим комітетом Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 26.06.2017 року за №523, з якої вбачається, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1, та, згідно з записом в погосподарській книзі по особовому рахунку НОМЕР_2 з 1986 року до ІНФОРМАЦІЯ_6, тобто, на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем проживала та була зареєстрована співмешканка ОСОБА_1 (а.с.6); повідомленнями Шаргородського районного відділу ДРАЦСу ГТУЮ у Вінницькій області від 24.11.2017 року за №№2342 -16.31-132, 2341 -16.31-132, з яких вбачається, що актові записи про шлюб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителів АДРЕСА_1 в архіві Шаргородського районного відділу ДРАЦСу відсутні (а.с.15-16).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 2,26 га, яка розташована на території Носиківської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Згідно із ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які

проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до

часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом),

судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК

про те, що сім'ю складають особи, які спільно

проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та

обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на

момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з

урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією

сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно

проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали

взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки,

падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї,

тощо... До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка

хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у

зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Зазначене поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Саме така правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2013 року у справі №6-6661св13.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами (а.с.15-16).

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявниця ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, проте, оформити спадкові права на земельну ділянку, належну ОСОБА_3 (а.с.7), не може.

08.11.2017 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК Вінницької області відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що їй необхідно звернутися до суду для встановлення юридичного факту, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 проживав із нею однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.8).

У зв'язку із наведеним встановлення даного факту має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Керуючись ст.ст.3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, заінтересована особа - Носиківська сільська рада Шаргородського району Вінницької області, - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу з 1984 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, українки, громадянки України, уродженки с. Андріївка та жительки АДРЕСА_1, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживав у АДРЕСА_1 до дня смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: