У х в а л а

26 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Херсонської області від

28 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними та захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що у нього в ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито картковий рахунок, на який перераховується заробітна плата. Відповідно до отриманих СМС повідомлень з його карткового рахунку Банком були списані грошові кошти - 19 листопада 2014 року в сумі 600 грн, 25 листопада 2014 року в сумі 366 грн 69 коп., 02 грудня 2014 року в сумі 25 грн, 12 грудня 2014 року в сумі 350 грн, 24 грудня 2014 року в сумі 306 грн.

02 грудня 2014 року, звернувшись до відповідача для отримання інформації про причини такого списання, дізнався, що відрахування грошових коштів з заробітної карти відбулося внаслідок погашення заборгованості за користування кредитом згідно договору № DNH4KP76451219 від 03 вересня 2006 року. Вважає, що такі дії Банку є незаконними, оскільки вони вчинені поза межами строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитом та за відсутності відповідного рішення суду.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просив визнати дії відповідача незаконними, стягнути з останнього на свою користь незаконно списані з його рахунку грошові кошти в сумі 3 135 грн 42 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1 000 грн.

Справа в судах переглядалась неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 березня 2015 року, рішення апеляційного суду Херсонської області від 04 червня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від

06 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 28 вересня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_2 зазначає про не застосування судом строку позовної давності і просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що за умовами договорів Банк має право на списання коштів позивача з його карткового рахунку при настанні строків платежів.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

За приписами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що 03 вересня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 шляхом підписання заяви позичальника було укладено договір про споживчий кредит № DNH4KP76451219, за умовами якого позивач отримав кредит на придбання мобільного телефону в розмірі 2 380 грн 30 коп. зі сплатою 2,09% за користування кредитом в місяць на строк 24 місяці до 03 вересня 2009 року.

В заяві на отримання кредиту позичальник своїм підписом підтвердив той факт, що він був ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, отримав їх у письмовому вигляді та надав згоду на те, що ця заява разом із запропонованими Банком Умовами і Тарифами складає кредитний договір.

Згідно п. 2.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, позичальник доручає Банку, без додаткового узгодження, здійснювати списання та перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на користь Банку на рахунки, зазначені у Заяві.

За п. 3.2.5 вказаних Умов, позичальник доручає Банку списувати кошти з усіх поточних рахунків у валюті кредиту та у валюті, відмінної від валюти кредиту, при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит, у межах сум, які підлягають сплаті банку за заявою та цими умовами при настанні строків платежів (здійснювати договірне списання). Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

ОСОБА_2 17 листопада 2014 року для отримання заробітної плати було відкрито картковий рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк».

В анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» позивач зазначив, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг до договору.

Відповідно до п.п. 1.3.1.6, 1.3.2.11 параграфу 1.3 вказаних Умов передбачено, що клієнт доручає Банку здійснювати списання коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим договором у разі настання термінів платежів, а також списання коштів з картрахунку у разі настання термінів платежів по інших договорах клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунку. Банк має право здійснювати договірне списання з усіх відкритих у Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, у яких клієнт є поручителем, а також з будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта у зв'язку з невиконаннями зобов'язань перед Банком.

Згідно виписки по рахунку від 03 березня 2015 року в період з

19 листопада 2014 року і до 10 березня 2015 року Банком, в рахунок погашення заборгованості за кредитом від 03 вересня 2006 року, було списано грошові кошти на загальну суму 3 135 грн 42 коп.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У правовідносинах, в яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, якщо умовами договору визначено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року, № 6-61цс14 від 18 червня

2014 року, № 6-95цс14 від 17 вересня 2014 року, № 6-103цс14 від 24 вересня 2014 року, № 6-134цс14 від 01 жовтня 2014 року, № 6-167цс14 від 12 листопада 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 підписуючи договори, надав згоду на списання коштів із своїх рахунків в погашення кредитної заборгованості, яка виникла у нього у зв'язку з невиконаннями зобов'язань перед Банком, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для визнання дій Банка незаконними.

Посилання ОСОБА_2 в касаційній скарзі на не застосування судом апеляційної інстанції строків позовної давності не може бути предметом розгляду, оскільки позовні вимоги стосуються визнання дій незаконними, а не стягнення кредитної заборгованості.

Докази та обставини, на які є посилання у касаційній скарзі були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Зводяться до оцінки доказів по справі, яким суди дали належну правову оцінку.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Херсонської області від

28 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними та захист прав споживачів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович