Провадження № 2/761/2642/2017
17 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Рибака М.А.,
за участю секретаря Яриновської Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, -
В грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 08.04.2011 року до 28.12.2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
26.05.2015 року, в період зареєстрованого шлюбу, за позивачем було зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_1
Разом із тим, як зазначала позивач, вказане майно було придбане нею на підставі договорів інвестування та всі платежі по яким були здійснені особисто нею ще до укладення шлюбу із відповідачем. В період шлюбу лише була проведена реєстрація власності на належній їй квартири.
Посилаючись на викладене, а також на те, що у неї є перешкоди для розпорядження її власністю, позивач просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на квартири АДРЕСА_1
В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд про його задоволення. В свою чергу, позивач ОСОБА_1, будучи допитаною в якості свідка в порядку ст.ст. 184, 180-182 ЦПК України, пояснила суду, що вона є власником квартир та придбала їх ще до початку відносин із ОСОБА_5, а останній на даний час не надає свою згоду на розпорядження позивачем вказаним майном. Також позивач зазначила, що зверталась до нотаріуса задля оформлення угод купівлі-продажу на спірне майно, разом із тим, останній повідомив їй про неможливість оформлення таких угод у зв'язку із відсутністю письмової згоди ОСОБА_2 на це.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень чи пояснень по суті позовних вимог до суду не надав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач та її представник проти заочного розгляду справи не заперечували, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6, який є знайомим позивача, пояснив суду, що він особисто знайомий із позивачем з 2000 року, а близько із 2004 року. При цьому, він допомагав ОСОБА_1 в будівництві будинку та ремонті, а також був присутній безпосередньо під час укладення позивачем інвестиційних договорів та особисто бачив, як позивач вносила кошти на їх виконання ще до знайомства із відповідачем.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.04.2011 року до 28.12.2015 року (а.с. 8, 9-10).
07.07.2004 року ОСОБА_1 та ТОВ фірма «КОНСОЛЬ ЛТД» уклали договір про спільну діяльність по дольовій опусті в будівництві багатоквартирного житлового будинку у формі простого товариства № 2282/322-183, за умовами якого позивач зобов'язався внести кошти в сумі еквівалентній 227955,00 доларів США, а фірма, по закінченню будівництва виділити позивачу трьохкмінатну квартиру на 12-му поверсі із будівельним номером АДРЕСА_3
19.05.2014 року між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду до договору № 2282/322-183 від 07.07.2004 року, згідно з якою було змінено номер квартири з НОМЕР_1 на НОМЕР_1 (а.с. 72).
01.12.2005 року ОСОБА_1 та ТОВ фірма «КОНСОЛЬ ЛТД» уклали договір пайової участі у будівництві № 2384/322-336, за умовами якого позивач зобов'язався внести кошти в сумі еквівалентній 210000,00 доларів США, а фірма, по закінченню будівництва виділити позивачу трьохкмінатну квартиру на 16-му поверсі із будівельним номером АДРЕСА_1 (а.с. 11-17).
Передача у власність позивачу вказаних квартир з боку ТОВ фірма «КОНСОЛЬ ЛТД» підтверджується актами прийому передачі від 19.03.2014 року (71, 73).
Окрім того, згідно із довідками від 19.05.2014 року, виданими ТОВ фірма «КОНСОЛЬ ЛТД», ОСОБА_1 здійснено повну оплату пайового внеску в сумі 227955,00 грн. за договором № 2282/322-183 від 07.07.2004 року в період з 10.08.2004 року по 02.09.2005 року та за договором № 2384/322-336 від 01.12.2005 року в сумі 210000,00 доларів США за період з 01.12.2005 року по 16.10.2006 року (а.с. 64, 65).
Згідно із свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 26.05.2015 року, виданими Реєстраційною службою Головного управління юстиції у місті Києві квартири за АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстровані за ОСОБА_1 (а.с. 22-24, 30-32).
Відповідно до статті 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.
Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності
Із матеріалів справи вбачається, що квартири за АДРЕСА_1 були набуті ОСОБА_1 до укладення шлюбу, разом із тим, право власності на них було зареєстроване під час перебування нею у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2
За таких обставин, що квартири за АДРЕСА_1 є особистою приватною власністю позивача, та враховуючи її пояснення щодо неможливості розпорядження таким майном, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 212 - 215, 217, 218, 293, 294 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6890,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК