АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4759/17 Справа № 173/258/17 Головуючий у 1 й інстанції - Петрюк Т. М. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 серпня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції у Луганській області. Актовий запис № 143. В період шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та з відповідачкою вони спільно проживали до червня 2016 року, а фактично сімейні відносини припинили у серпні 2016 року.

Причиною розірвання шлюбу є те, що він з відповідачкою не зійшлись характерами та кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя. У зв'язку з чим у них постійно виникали сварки та суперечки, що й стало підставою звернення до суду.

Відповідно до уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що в первісній позовній заяві ним допущено помилку та неправильно зазначений час припинення спільного проживання та сімейних відносин ним та відповідачкою. Так як сімейні стосунки як подружжя, сумісне проживання та ведення спільного господарства вони припинили з початку 2015 року. Оскільки відповідно до довідки про взяття його на облік як особи тимчасово переміщеної з окупованої території України він з 08 травня 2015 року, він зареєстрований в АДРЕСА_1. А відповідач ОСОБА_3, зареєстрована 25 жовтня 2016 року та мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено; шлюб, зареєстрований 09 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції у Луганській області, Актовий запис № 143 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвано; вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити мотивувальну частину рішення суду в частині висновків суду щодо припинення шлюбних відносин між ним та відповідачкою з серпня 2016 року на 08 травня 2015 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що 09 серпня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції у Луганській області. Актовий запис № 143., що підтверджується свідоцтвом про шлюб

В період шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з того, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого спільне проживання сторін та сімейне життя стало не можливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

У тому випадку, коли суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, він постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, зазначається дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення наводяться відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Оцінюючи всі надані суду докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що шлюбні відносини між сторонами були припиненні саме в серпні 2016 року, а не в 2015 році. Позивач не помилився, вказуючи в первісному позові дату припинення шлюбних стосунків між ним на відповідачкою, особливо враховуючи той факт, що позовну заяву він складав сам. Крім того будь-яких беззаперечних доказів того, що свідчило б про те, що шлюбні відносини між сторонами були припинені на початку 2015 року суду не надані.

Доводи апеляційної скарги про те, що фактично шлюбні відносини припинилися у 2015 року, а не з серпня 2016 року, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова