У Х В А Л А

Іменем України

"04" травня 2017 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Масендич В.В. розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання права користування житловою квартирою,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду із позовом до Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання права користування житловою квартирою.

В порядку забезпечення позову представник позивачів подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони Львівській міській раді та Франківській районній адміністрації Львівської міської ради приймати будь-які рішення та вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_2, 25.01.1991р.н. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1 та накласти заборону Львівській міській раді та Франківській районній адміністрації Львівської міської ради по суті приймати будь-які рішення та вчиняти будь-які дії щодо розпорядження квартирою №50 в будинку №8 по вул. Лазаренка в м.Львові, в тому числі, але не виключно, надання вказаної квартири у власність чи у користування будь-яким іншим третім особам, видачі ордеру на вказану на вказану квартиру будь-яким іншим особам, укладення з будь-якими іншими третіми особами договору найму (договору житлового найму, договору найму житлового приміщення) на вказану квартиру.

Заяву мотивує тим, що в квітні 2009р. позивачі у звязку із відсутністю місця для проживання з дозволу на ой час своїх близьких друзів ткачук С.І., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вселилися в їх помешкання за адресою: м.Львів, вул. Лазаренка, 8/50. Вказана квартира належить Львівській міській раді, балансоутримувачем якої є ЛКП «Вулецьке». Основним квартиронаймачем цього житла була ОСОБА_7, яка разом із членами сімї проживала у ній. Відтак, з квітня 2009р. по даний час позивачі проживають у зазначеній квартирі, хоче там не є зареєстрованими, і на даний час у позивачів взагалі відсутня реєстрація місця проживання. Угоди про користування вказаною квартирою між позивачами та ОСОБА_7 та членами її сімї не було, оскільки позивачі були повноправними членами їхньої сімї, мали з ними одинакові права та виконували на рівні з ними всі обовязки. Отже, на даний час позивачі набули права користування вказаним житлом, хоча і не є там зареєстрованими. Представник позивачів зазначає, що на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 15.05.2014р. №348 ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 отримали інше помешкання за адресою: м.Львів, вул. Демнянська, 16а/17, в звязку з чим вони виїхали та знялись з реєстрації з адреси: м.Львів, вул. Лазаренка, 8/50. В звязку з цим позивачі проживають у спірній квартирі незареєстрованими, опинились перед загрозою бути виселеними з вказаної квартири. При цьому Львівська міська рада та Франківська районна адміністрація ЛМР відмовляють позивачам в оформленні договору найму на вказану квартиру, не визначаючи при цьому права позивачів на користування житлом.

Представник позивачів зазначає, що оскільки на даний час у вказаній квартирі зареєстрованих мешканців не залишилось, квартира перебуває у власності територіальної громади міста Львова, а позивачі проживають у вказаній квартирі без реєстрації і їх право користування вказаним житлом відповідачами не визнається, то існує обґрунтована загроза того, що до вирішення вказаної справи судом по суті та до постановлення судом законного рішення Львівська міська рада, як власник вказаного житла, який має право на розпоряджання вказаним майном, та Франківська районна адміністрація ЛМР, яка згідно п.2.11 розділу 6 ухвали Львівської міської ради №3704 від 08.07.2010р. «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» має повноваження щодо зміни договору найму житлових приміщень та укладення договору найму з фактично зареєстрованими і проживаючими мешканцями житлових приміщень, можуть прийняти рішення чи вчинити дії щодо виселення позивачів з вказаного помешкання, а також можуть прийняти рішення чи вчинити дії щодо надання вказаної квартири у власність чи у користування третім особам, видачі ордеру на вказану квартиру третім особам, укладення з третіми особами договору найму на вказане житло. За таких обставин існує ймовірність незаконного виселення позивачів із займаного ними помешкання, позбавлення їх єдиного житла, передачі вказаної квартири іншим особам, які в свою чергу можуть приватизувати вказану квартиру та зареєструвати право власності на неї і в подальшому її відчужити, що в свою чергу окремо та в сукупності може нанести правам та інтересам позивачів непоправної шкоди, що в подальшому призведе до неможливості виконання рішення суду по даній справі, у випадку задоволення позовних вимог позивачів. Просить заяву задоволити.

Вивчивши подані матеріали позову, матеріали заяви про забезпечення позову, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.122, 151 ЦПК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вважаю, що мотиви заяви не дають підстави суду вирішити таке питання, оскільки представником позивачів не надано суду доказів, які б підтверджували кожну обставину справи, зокрема відсутні докази того в чийому володінні знаходиться квартира АДРЕСА_2, не надано підтверджуючих доказів того, що позивачі проживають у даній квартирі з 2009 року. Заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях представника позивачів та не підтверджена доказами щодо можливості відповідачами прийняти рішення чи вчинити дії щодо виселення позивачів з вищевказаної квартири, надання вказаної квартири у власність чи у користування третім особам. Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що у задоволені заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання права користування житловою квартирою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Масендич В.В.