АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

[1]

07 грудня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за межі України на постійне місце проживання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 30 серпня 2017 року,

встановила:

у травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про надання дозволу на виїзд дитини за межі України на постійне місце проживання. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 07 квітня 2017 року позов було задоволено. У червні 2017 року відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року заяву про перегляд заочного рішення було залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 30 серпня 2017 року заяву про перегляд заочного рішення було повернуто.

Не погоджуючись вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити питання для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було усунуто недоліки, встановлені ухвалою від 26 червня 2017 року. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом було безпідставно повернуто його заяву про перегляд заочного рішення, оскільки ухвалою про залишення заяви без руху йому було встановлено п'ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали, однак ухвали від 26 червня 2017 року він не отримував, а тому строк для усунення недоліків, встановлених нею, не розпочався. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення та просив звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 26 червня 2017 року у задоволенні клопотання було відмовлено та залишено заяву без руху для сплати судового збору.

Згідно супровідного листа, копія якого міститься в матеріалах справи, копію ухвали було направлено відповідачу 07 серпня 2017 року за адресою, вказаною ним у заяві про перегляд заочного рішення. Однак, конверт з копією ухвали повернувся на адресу суду із зазначенням «за закінченням терміну зберігання» (а.с.211, том І), у зв'язку з чим копію ухвали було повторно направлено ОСОБА_2. Вказаний конверт також повернувся на адресу суду без вручення із зазначенням «за закінченням терміну зберігання» (а.с.213, том І)

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть учать у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Частиною 7 ст. 229 ЦПК України визначено, що до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення, зокрема, як визначено ч.6 вказаної статті, без надання документу про сплату судового збору, застосовуються правила статті 121 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених для заяви про перегляд заочного рішення, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж особа, яка подала заяву, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, встановлені ухвалою, сплатить суму судового збору, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Так, процесуальним законом не передбачено обов'язку суду повторно постановити ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху у разі повернення листа з такою ухвалою у зв'язку із закінченням терміну його зберігання у відділенні поштового зв'язку.

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою кабінету міністрів від 05 березня 2009 року №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня надходження.

Строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі, яка подала заяву, вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з такою ухвалою протягом цього строку. Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом України у справі №6-3082цс16.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішення від 07 липня 1989 року «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

ОСОБА_2 при зверненні до суду з апеляційною скаргою не було надано доказів на підтвердження того, що у нього були будь-які труднощі в отриманні поштової кореспонденції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 30 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/18098/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11168/2017

Головуючий у суді першої інстанції: МакаренкоІ.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.