Справа № 344/616/15-ц
Провадження № 2/344/201/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання права власності, мотивуючи тим, що 09.09.1998 року виконкомом Івано-Франківської міської ради було видано ордер №004485 на квартиру АДРЕСА_1 на імя відповідачки, сімя якої складається з трьох осіб (ОСОБА_4, ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_1М.). Розпорядженням міського голови від 02.07.2003 року №332-р затверджено перелік приватизованих квартир, в тому числі квартира АДРЕСА_2, згідно якого зазначена квартира приватизована та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_3 Свідоцтво про право власності на вказану квартиру отримано відповідачкою, як уповноваженим власником. Однак, в архівах ОБТІ наявна приватизаційна справа на дану квартиру, в якій примірник свідоцтва про право власності відсутній. Право власності на вказану квартиру не зареєстровано. Крім того, згідно довідки Департаменту комунального господарства, транспорту і звязку від 29.10.2013 року дана квартира числиться як приватизована. На даний час він, як співвласник 1/3 частки зазначеної квартири не може оформити свої права як власника, оскільки, відповідачка стверджує про відсутність у неї свідоцтва про право власності на дану квартиру, а для отримання дублікату свідоцтва необхідна заява від усіх співвласників особисто або по дорученню. Відповідачка згоду чи заяву не надає, у звязку з чим він змушений звернутись до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили задоволити в поному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечила з підстав, викладених в поданому до суду 04.02.2015 року письмовому запереченні (а.с. 32-33), просила відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі. Крім цього, повідомив суду, що згідно копії свідоцтва про шлюб від 11.06.2014 року ОСОБА_5 І-СГ №233447 ОСОБА_3, у звязку з одруженням, змінила прізвище на Палажій.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 09.09.1998 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради видано ордер №004485 ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3, сімя якої складається з трьох чоловік: ОСОБА_4, чоловік ОСОБА_1, дочка ОСОБА_3 (а.с. 10).

Відповідно до довідки №4290 Івано-Франківського ОБТІ від 14.10.2013 року в приватизаційній справі на квартиру АДРЕСА_2 другий примірник свідоцтва про право власності відсутній. Станом на 31.12.2012 року право власності на вказану квартиру не зареєстровано (а.с. 9).

Як вбачається із відповіді Департаменту комунального господарства, транспорту і звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №2121/01-07/03 від 29.10.2013 року квартира АДРЕСА_4 згідно Розпорядження міського голови №332-р від 02.07.2003 року і належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с. 11).

Згідно відповіді Департаменту комунального господарства, транспорту і звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №К/1476 від 28.01.2014 року, свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 отримано уповноваженим власником ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Посилання відповідачки на те, що позивач втратив право на користування вказаною квартирою є безпідставними, оскільки, рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою №3 по вул.Івасюка, 40 в м.Івано-Франківську та вселити його в дану квартиру. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням відмовлено ( а.с.14-19). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 05.11.2014 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.06.2014 року залишено без змін (а.с. 40-41).

Крім того, посилання відповідачки на те, що вона не надавала письмової згоди на приватизацію зазначеної квартири судом до уваги не беруться, оскільки, зазначні мотиви були предметом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківського міського голови, ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, Департамент комунального господарства, транспорту і звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірним та скасування розпорядження міського голови, визнання недійсним та скасування розпорядження госпрозрахункової групи з приватизації державного житлового фонду, визнання таким, що не видавалось свідоцтво про право власності на квартиру, встановлення факту відсутності виникнення права власності на квартиру. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.10.2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Івано-Франківського міського голови, ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, Департамент комунального господарства, транспорту і звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірним та скасування розпорядження міського голови, визнання недійсним та скасування розпорядження госпрозрахункової групи з приватизації державного житлового фонду, визнання таким, що не видавалось свідоцтво про право власності на квартиру, встановлення факту відсутності виникнення права власності на квартиру - відмовлено (а.с. 105-106). Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.10.2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.10.2016 року залишено без змін (а.с. 107-110).

Твердження відповідачки ОСОБА_4 про те, що вона не отримувала другого примірника свідоцтва про право власності на спірну квартиру та посилання на відсутність реєстрації права власності в органах БТІ не є підставами вважати, що сторони не набули права спільної сумісної власності на спірну квартиру шляхом приватизації на підставі Закону.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається із відповіді Департаменту комунального господарства, транспорту і звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №2121/01-07/03 від 29.10.2013 року квартири АДРЕСА_6 згідно розпорядження міського голови №332-р від 02.07.2003 року і належить на праві спільної-сумісної власності гр. ОСОБА_4, гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 (а.с.11).

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, позивачу ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_3.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.70 СК України, ст.ст. 372, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 39, 57, 58, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_9 про визнання права власності задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. 40 кв. 3, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 40,00 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.