АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 756/10718/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11029/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 6 вересня 2017 року у справі за позовом Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 6 вересня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, представник Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнаннях недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та просив суд визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на гараж АДРЕСА_3 на території Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський», серії НОМЕР_1, видане 19 жовтня 2015 року та скасувати державну реєстрацію права власності на зазначене майно, свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на гараж АДРЕСА_1 на території Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський», видане 31 грудня 2015 року та скасувати державну реєстрацію права власності на зазначене майно, свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на гараж АДРЕСА_2 на території Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський», видане 31 грудня 2015 року та скасувати державну реєстрацію права власності на зазначене майно.

Згідно до ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, відповідач має офіційне місце роботи та дохід.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно висновків Постанови Пленуму ВССУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив суд накласти арешт саме на те майно, з приводу якого ним заявлено позовні вимоги, оскільки у разі його відчуження в подальшому виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

При постановленні ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув, що призвело до передчасного висновку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 6 вересня 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді