Справа № 464/7453/17
пр.№ 2-о/464/139/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2017 року Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, яка народилася 14 січня 1929 року в с. Іванівка Межевського району Дніпропетровської області та померла 22 жовтня 2017 року в м. Донецьк.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 22 жовтня 2017 року в м. Донецьк померла її бабуся, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті ОСОБА_2 та отримання свідоцтва про смерть останньої з метою прийняття спадщини за заповітом.

Заявник у судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про розгляд заяви у її відсутності, заяву підтримує, просить таку задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як розяснив Пленум Верховного суду України в п. 1 постанови № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 13 згаданої вище постанови, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заявник ОСОБА_1 народилася 29 червня 1979 року в м. Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-НО №326305, виданим Ворошиловським відділом ЗАГС м. Донецьк 22 серпня 1979 року, та паспортними даними останньої (а.с. 3, 4). Її батьками згідно з свідоцтвом є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, наданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області 23 березня 2009 року встановлено, що до реєстрації шлюбу прізвище матері заявника було «Бондар» (а.с. 5).

Згідно з довідкою про народження №104, виданою 02 квітня 2009 року відділом запису актів громадянського стану Анівського району управління запису актів громадянського стану Сахалінської області, ОСОБА_5 народилася 18 травня 1954 року, її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯС №28542, ОСОБА_2 народилася 14 січня 1929 року в м. Іванівка Межевського району Дніпропетровської області (а.с. 7). Згідно з паспортом громадянина України серії ВЕ №230135, виданим Ворошиловським РВУ МВС України в м. Донецьку 16 серпня 2001 року, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 з 12 квітня 1985 року є квартира АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).

Відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_2 08 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 та реєстрованого в реєстрі за №30, належну їй квартиру АДРЕСА_1 та грошові внески, що зберігаються на відповідних рахунках, вона заповіла своїй онуці ОСОБА_1 (а.с. 15).

Встановлено, що ОСОБА_2 померла 22 жовтня 2017 року в м. Донецьк, яке на даний час являється тимчасово окупованою територією України. Документом, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 є лікарське свідоцтво про смерть №2970 від 23 жовтня 2017 року (а.с. 13). Причиною смерті ОСОБА_2 згідно з довідкою про смерть стала атеросклеротична хвороба серця (а.с. 14).

Однак, видане на території м. Донецька лікарське свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому законом порядку факту смерті ОСОБА_2, що створює перешкоди та робить неможливим оформлення заявником своїх спадкових прав.

Листом №2103/01-09 від 07 листопада 2017 року Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області повідомив заявника про відсутність актового запису про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 22 жовтня в м. Донецьк (а.с. 12).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ч. 2 ст. 4 цього Закону).

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі : документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть бабусі та реалізувати свої спадкові права.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 215, 256, 257-1, 259, 367 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, яка народилася 14 січня 1929 року в с. Іванівка Межевського району Дніпропетровської області та померла 22 жовтня 2017 року в м. Донецьк.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.Ю. Теслюк