Справа №423/1416/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Закопайла В.А.

за участю: секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

встановив:

В поданій 16 травня 2017 року заяві заявник зазначає, що він є рідним сином ОСОБА_2, яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 селище міського типу Чорнухине АДРЕСА_1. При цьому після початку проведення в квітні 2014 року антитерористичної операції на території Луганської області ОСОБА_2 у звязку з похилим віком та станом свого здоровя залишилися проживати за місцем своєї реєстрації в с.Чорнухине Попаснянського району Луганської області, яке в дійсний час знаходиться на тимчасово не підконтрольній українській владі території України.

25 квітня 2017 року ОСОБА_2, перебуваючи за місцем свого постійного проживання, померла від хронічної серцево-судинної недостатності, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця, про що Комунальним закладом «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня» 02 травня 2017 року було видане відповідне лікарське свідоцтво про смерть, після чого ОСОБА_2 була похована на одному з кладовищ в с.Чорнухине Попаснянського району Луганської області.

16 травня 2017 року заявник, який є громадянином України та бажав зареєструвати смерть своєї матері згідно українського законодавства, звернувся до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2, але у здійсненні такої державної реєстрації їй було відмовлено, оскільки заявником на підтвердження факту смерті своєї матері був наданий документ, який був виданий медичним закладом на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Посилаючись на вищенаведені обставини, заявник в поданій заяві просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла 25 квітня 2017 року в с.Чорнухине Попаснянського району Луганської області, так як встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання допомоги на поховання та оформлення права на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 Справу просив розглянути без його участі.

Представник зацікавленої особи Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області згідно наданої письмової заяви справу просив розглянути без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із наданих заявником письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, із наданих заявником письмових доказів судом встановлено, що заявник є громадянином України та постійно проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорта заявника (а.с.5-6). При цьому заявник дійсно є рідним сином ОСОБА_2, що підтверджується відповідними копіями правовстановлюючих документів копією паспорту заявника та копією свідоцтва про його народження (а.с.8), в якому в розділі батьки матірю заявника зазначена саме ОСОБА_2.

Також судом із наданих заявником письмових доказів було встановлено, що ОСОБА_2 за життя була зареєстрована та постійно проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 селище міського типу Чорнухине АДРЕСА_1. При цьому після початку проведення в квітні 2014 року антитерористичної операції на території Луганської області ОСОБА_2 у звязку з похилим віком та станом свого здоровя залишилися проживати за місцем своєї реєстрації в с.Чорнухине Попаснянського району Луганської області, яке в дійсний час знаходиться на тимчасово не підконтрольній українській владі території України. При цьому, 25 квітня 2017 року ОСОБА_2, перебуваючи за місцем свого постійного проживання, померла від хронічної серцево-судинної недостатності, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця, про що Комунальним закладом «Перевальська центральна районна багатопрофільна лікарня» 02 травня 2017 року було видане відповідне лікарське свідоцтво про смерть №18 (а.с.9).

Крім того, судом встановлено, що 16 травня 2017 року заявник звернувся до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2, але у здійсненні такої державної реєстрації йому було відмовлено, що підтверджується відповідними доказами на а.с.13.

Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини по справі, суд зазначає наступні вимоги діючого законодавства України та норми міжнародного законодавства.

Так, відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території і такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, у звязку з чим копія такого рішення негайно після його проголошення видається особам, які брали участь у справі, або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Крім того, питання реєстрації смерті певної особи регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., а також деякими міжнародними правовими актами.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обовязковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі обєкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин надані заявником медичні документи, а саме лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2, суд вважає як відповідний та належний доказ, який дійсно підтверджує факт смерті громадянина, не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території м.Перевальська Луганської області, яке тимчасово не контролюється органами державної влади України. А тому, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд вважає заявлені заявником вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., керуючись ст.ст.10,60,212-215,256,257-1,259,292-294 ЦПК України, суд

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, яка народилася 25 квітня 1941 року в селі Гнелиця Охтирського району Сумської області та яка була зареєстрована за адресою: Україна Луганська область Попаснянський район селище міського типу Чорнухине АДРЕСА_1, визнавши датою її смерті 25 квітня 2017 року, місцем смерті селище міського типу Чорнухине Попаснянського району Луганської області, причиною смерті хронічна серцево-судинна недостатність, дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця.

Рішення в частині реєстрації факту смерті підлягає негайному виконанню.

Копію рішення після його проголошення видати заявнику або невідкладно надіслати на адресу Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - для повідомлення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський районний суд.

Суддя: В.А.Закопайло