АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4432/15-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/1774/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 48 (ІІ ) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильська А.П., Зубакова В.П.

секретар: Гладиш К.І.,

за участі: відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів у якості відшкодування частини витрат на утримання нерухомого майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, в якому просила суд розподілити спільне майно подружжя. Визнати за нею ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними побудовами,який розташований за адресою: м.Нікополь, вул..Нова, буд.19, залишити у власності ОСОБА_2 торгівельний павільон, розташований на земельній ділянці по вул.. Електрометалургів,б.4-В у м.Нікополі.

У липні 2016 року позивач та її представник звернулись до суду із заявою про забезпечення позову, в якій вони просять суд накласти арешт на 2/3 частини житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Нова, буд.19. зазначає, що транспортні засоби та будівлі, що розташовані у м.Нікополі по вул..Лісна,1, що придбані в період шлюбу відчужено відповідачем без її згоди не в інтересах сімї. Тому з метою недопущення реалізації іншого спільного майна подружжя, просять суд забезпечити позов.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року заяву задоволено. Накладено арешт на 2/3 частини житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Нова, буд.19 до вирішення цивільної справи №182/4432/15-ц по суті.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду.

Зокрема вважає, що судом не обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту на майно. Крім того, вважає, що судом в порушення вимог процесуального законодавства розглянуто заяву про забезпечення позову майже через два роки. Крім того, вважає, що судом не враховано, що спірне домоволодіння придбано ним ще до укладання шлюбу. Під час перебування проводилась лише реконструкція та поліпшення житлових умов. В ухвалі суду невірно зазначена адреса розташування нерухомого майна м. Нікополь, вул. Нова, буд.19Б.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався ст.ст.151-153 ЦПК України та виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробить неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду в повному обсязі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Надаючи оцінку прийнятому процесуальному рішенню колегія суддів керується роз'ясненнями Верховного Суду України, наданими в п. 4 Постанови Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», яким судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Наведені роз'яснення Верховного Суду України судом першої інстанції були враховані лише частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір про поділ майна, що нажито сторонами у період шлюбу та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія суддів, враховуючи розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що обраний спосіб забезпечення позову є спів мірним із заявленими вимогами.

З урахуванням того, що між сторонами шлюб розірвано, право установчі документи перебувають у відповідача, договір купівлі- продажу частини спірного домоволодіння оформлений на ОСОБА_2, що не перешкоджає йому здійснити відчуження спірного нерухомого майна, що утруднить та ( або) зробить неможливим виконання суду, постановлене за наслідками розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що розгляд заяви про забезпечення позову тривав довгий час, колегія суддів вважає безпідставними. Як видно з журналу судового засідання 03 липня 2017 року оголошено заяву про забезпечення позову й у цей же день прийнято оскаржувану ухвалу суду.

Проте, колегія суддів звертає увагу, на доводи апеляційної скарги про невірне зазначення нумерації будинку, замість19Б, згідно технічної документації вірним слід вважати 19, отже суд здійснив заборону на відчуження на невірний обєкт нерухомості. За таких обставин, на думку колегії суддів ухвалу суду слід змінити зазначивши вірною адресу обєкту нерухомості.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року змінити в частині зазначення назви обєкту забезпеченного позову зазначивши у мотивувальній та резолютивній частині ухвали замість будинку№19-Б, будинок №19 по вулиці Нова у м.Нікополі.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: