Категорія 53Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Сопруна В.В., Берегового О.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київського національного торговельно-економічно університету, в особі Вінницького торговельно-економічного інституту, про визнання незаконною відмови в працевлаштуванні, визнання незаконним відмови в участі у конкурсі на заміщення вакантних посад, визнання незаконним та скасування рішення конкурсної комісії, визнання незаконним та скасуванні рішення вченої ради про результати проведення конкурсу на заміщення вакантних посад, визнання незаконним та скасування працевлаштування у 2016 році викладачів кафедри права, забезпечення працевлаштування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Київського національного торговельно-економічно університету (далі - КНТЕУ), в особі Вінницького торговельно-економічного інституту (далі - ВТЕІ), про визнання незаконним відмови в працевлаштуванні, визнання незаконним відмови в участі у конкурсі на заміщення вакантних посад, визнання незаконним та скасування рішення конкурсної комісії, визнання незаконним та скасуванні рішення вченої ради про результати проведення конкурсу на заміщення вакантних посад, визнання незаконним та скасування працевлаштування у 2016 році викладачів кафедри права, забезпечення працевлаштування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом ВТЕІ КНТЕУ оголошено конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, про що в пресі та на офіційному сайті ВТЕІ КНТЕУ були розміщенні відповідні оголошення. Однак рішенням конкурсної комісії ВТЕІ КНТЕУ ОСОБА_2 не було допущено до участі у конкурсному відборі, у зв'язку з невідповідністю спеціальності та кваліфікації вимогам вакантних посад. Вказане рішення конкурсної комісії ВТЕІ КНТЕУ позивач вважає неправомірним, а тому просив: визнати незаконною відмову у працевлаштуванні на посаді доцента кафедри права ВТЕІ КНТЕУ; визнати незаконною та скасувати рішення конкурсної комісії ВТЕІ КНТЕУ про відмову в участі у конкурсі на заміщення вакантної посади доцента кафедри права ВТЕІ КНТЕ; визнати незаконним та скасувати рішення засідання вченої ради від 31.08.2016 року про результати проведення конкурсу на заміщення вакантної посади доцента кафедри права; визнати незаконним та скасувати працевлаштування у 2016 року викладачів на кафедрі права без оголошення та проведення конкурсу; зобов'язати відповідача працевлаштувати ОСОБА_2

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та вимог процесуального права, а тому просив його скасувати, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення сторін, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 20.07.2016 року наказом ВТЕІ КНТЕУ №264-к оголошено конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, а саме: завідувачів кафедр, професора кафедри, доцентів кафедр, старших викладачів кафедр, асистентів кафедр (а.с.36), про що в пресі та на офіційному сайті ВТЕІ КНТЕУ були опубліковані відповідні оголошення.

Наказом директора ВТЕІ КНТЕУ №123 від 14.07.2016 року про закріплення навчальних дисциплін за кафедрами, до переліку навчальних дисциплін кафедри права входить 115 дисциплін, в тому числі й фізичне виховання (а.с.44-47).

11.08.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ВТЕІ КНТЕУ з заявою про допуск до участі в конкурсі на заміщення вакантної посади доцента кафедра права (а.с.38).

До вказаної заяви ОСОБА_2 долучив копії документів про свою освіту, згідно диплома серії ЛК №001034 ОСОБА_2, має кваліфікацію спеціаліста «Учитель фізичної культури»; відповідно до диплома серії 12 ДСК №233919 ОСОБА_2, присвоєно кваліфікацію менеджер-економіст; має диплом кандидата наук серії ДК №006279 за яким присуджено науковий ступінь кандидата наук з фізичного виховання; атестат доцента від 19.02.2014 року відповідно до якого ОСОБА_2, присвоєно вчене звання доцента кафедри фізичного виховання.

Згідно з витягом з протоколу №02 від 29.08.2016 року засідання конкурсної комісії ВТЕІ КНТЕУ на основі вивчених матеріалів, поданих на конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ВТЕІ КНТЕУ, у зв'язку з невідповідністю спеціальності та кваліфікації вимогам вакантних посад ОСОБА_2 відмовлено у допуску до участі у конкурсному відборі на заміщення вакантної посади доцента кафедри права (а.с.56).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 виходив з того, що вказана відмова є незаконною, оскільки в оголошеннях про конкурс на заміщення вакантної посади доцента кафедра права не були вказані вимоги до кандидатів, проте судова колегія з таким твердженням погодитись не може, у зв'язку з наступним.

Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів ІІІ-IV рівнів акредитації, затверджене наказом Міністерства освіти і науки України від 24.12.2002 року. Цим Положенням визначається порядок обрання за конкурсом осіб на вакантні посади науково-педагогічних працівників, а саме: завідувачів кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, асистентів. Крім того, аналогічний порядок обрання за конкурсом осіб на вакантні посади науково-педагогічних працівників міститься у Положенні про порядок конкурсного відбору науково-педагогічних працівників Вінницького торговельно-економічного інституту Київського національного торговельно-економічного університету №10/1 від 18.05.2015 року, затвердженого постановою вченої ради та введеного в дію наказом директора від 18.05.2015 року № 80/1 (а.с.32-35), також визначено порядок обрання за конкурсом та призначення на контрактній основі науково-педагогічних працівників інституту. Вимоги до кандидатів на ту чи іншу посаду викладені у кваліфікаційних характеристиках Національного класифікатора України та відповідних законах або в інших нормативних актах.

У п.4.15 Положення про порядок конкурсного відбору науково-педагогічних працівників Вінницького торговельно-економічного інституту Київського національного торговельно-економічного університету №10/1 від 18.05.2015 року зазначено, що у разі невідповідності спеціальності та кваліфікації кандидата вимогам законодавства та умовам оголошеного конкурсного відбору він не допускається до конкурсного відбору, про що йому повідомляється письмово.

Про відмову у допуску до конкурсного відбору ОСОБА_2 належним чином було повідомлено і додатково роз'яснено у листі від 15.09.2016 року №01-01-42/2221.

Відмовляючи ОСОБА_2 у допуску до участі у конкурсному відборі на заміщення вакантної посади доцента кафедри права конкурсна комісії ВТЕІ КНТЕУ виходила з того, що ОСОБА_2 є фахівцем з викладання навчальної дисципліни «фізичне виховання», а не навчальних дисциплін правового напряму і тому він не був допущений до конкурсного відбору.

Відповідно до пп.3 п.4.2 Національного класифікатора професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, до розділу професіонали належать у тому числі й доценти. Цей розділ вміщує професії, що передбачають високий рівень знань у галузі фізичних, математичних, технічних, біологічних, агрономічних, медичних чи гуманітарних наук. Професійні завдання полягають у збільшенні існуючого фонду (обсягу) знань, застосуванні певних концепцій, теорій та методів для розв'язання певних проблем чи в систематизованому викладенні відповідних дисциплін у повному обсязі.

З аналізу наведеного вбачається, що робота доцента кафедри передбачає високий рівень знань особи, саме у визначеній галузі наук, що позбавляє можливості доцента в визначеній сфері наук, працювати на кафедрі з викладення зовсім іншої науки.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні вимоги про визнання незаконною відмови у працевлаштуванні на посаді доцента кафедри права ВТЕІ КНТЕУ, через невідповідність спеціальності ОСОБА_2, а саме відсутності наукового ступеню відповідного профілю, вимогам до кандидатів на заміщення вакантної посади доцента кафедри права.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що єдиним іншим претендентом на заміщення вакантної посади доцента кафедри права була ОСОБА_3, яка також не має юридичної освіти, а тому, враховуючи те, що ОСОБА_2 має 3 групу інвалідності та 1 категорію постраждалих внаслідок аварії ЧАЕС, конкурсна комісія мала б рекомендувати на вакантну посаду саме його. Проте з таким твердження позивача судова колегія погодитись також не може, враховуючи наступне.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 педагогічний працівник, закінчила історичний факультет ВДПІ у 2009 році, захистила кандидатську дисертацію за спеціальністю «Теорія і методика навчання (історія та суспільствознавчі дисципліни)», працювала доцентом кафедри права ВТЕІ КНТЕУ, викладала предмети пов'язані з історією права, має методичні розробки, публікації, тощо. По закінченню строку контракту вона прийняла участь у конкурсі на заміщення вакантної посади, яку раніше обіймала та в результаті конкурсу, як переможець, працевлаштована на вказану посаду. Вона має вищу педагогічну освіту і, крім того, є студенткою і на даний час навчається на 4 курсі юридичного факультету заочної форми навчання спеціальності «Правознавство» в Ужгородському національному університеті, що підтверджується копію договору про платне навчання (а.с.89).

В той же час на офіційному сайті ВТЕІ КНТЕУ був оголошений конкурс на заміщення вакантної посади викладача кафедри фізичного виховання, однак позивач ОСОБА_2 не забажав брати участь у оголошеному конкурсі.

Пунктом 7 ст.20 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено переважне право залишення на роботі при вивільненні працівників, а також на працевлаштування за умови рівності. Однак, всупереч вимог ст.60 ЦПК України не довів рівність умов добору і того, що відповідач ОСОБА_3 також має відповідну йому освіту, спеціальність і кваліфікацію в області фізичного виховання або менеджменту.

Забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості передбачено ст.18 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Згідно вказаної статті підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Проте встановлені в судовому засіданні правові відносини між сторонами не можуть бути врегульовані вказаним нормативним актом, оскільки є специфічними і регулюються ЗУ «Про освіту».

Вимоги позивача про визнання незаконними та скасування відмови ОСОБА_2 в участі у конкурсі на заміщення вакантної посади доцента кафедри права ВТЕІ КНТЕУ, визнання незаконним та скасування рішення конкурсної комісії, визнання незаконним та скасуванні рішення вченої ради про результати проведення конкурсу на заміщення вакантних посад, визнання незаконним та скасування працевлаштування у 2016 році викладачів кафедри права не відповідають визначеним законодавством способам захисту цивільних прав та інтересів зазначеним в ч.2 ст.16 ЦК України, позивач не послався на норми права, якими передбачено інший спосіб захисту його права. За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_2 обрав неналежний спосіб захисту свого права, а тому в задоволенні вище перехованих позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач:

Судді: