ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2162/17
провадження № 2-п/753/81/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ЦИМБАЛ І.К.

при секретарі - КИСІЛЬ Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення ухваленого 18.01.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про визнання правочину не дійсним -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, про скасування вище вказаного заочного рішення, посилаючись на те, що останнійне з'явився у судове засідання з поважних причин, у зв'язку з тим, що жодного разу не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема і на судове засідання в якому було ухвалено заочне рішення. Крім того, відповідач має докази, які б представив суду за можливості реалізувати свої процесуальні права, які останній не зміг реалізувати у зв'язку із неповідомлення про судові засідання і, що вплинуло б на висновки суду покладені в основу рішення.

Таким чином заявник вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки постановлено з порушенням вимог цивільно - процесуального закону.

Представник заявника підтримав заяву просив задовольнити.

Представник позивача просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на неспроможність доводів останньої.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, процесуальне законодавство закріплює юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої заочне рішення підлягає скасуванню.

Отже, суд має скасувати заочне рішення, якщо відповідач не з'явився в судове засідання, в якому було ухвалено рішення і не повідомив про причини своєї неявки на нього з поважних причин та посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

18.01.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено вище вказне заочне рішення. В матеріалах справи містяться чисельні заяви представника відповідача, а також відповідача про ознайомлення із матеріалами справи, клопотаннями про відкладення судових розглядів із тієї чи іншої причини, а отже вбачається, що вказані особи були обізнані із тим, що має місце судовий процес та датами проведення судових засідань. Крім того, на підтвердження поважності причин неявки має місце єдина довідка відповідача про проходження лікування у день засідання. Разом з тим, судом неодноразово були відкладені судові засідання, проте документів на підтвердження причин, окрім вказаної довідки від відповідача та представника останнього інших документів не надходило. Суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач та представник останнього не використовують належним чином свої процесуальні права, більш того зловживають такими правами, що зумовлює невиправдану тяганину розгляду цивільної справи і порушує права позивача передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», 1950 року, на розгляд справи у продовж розумного строку. Відповідач та представник останнього мали безперешкодну можливість знайомитись із матеріалами справи, були обізнані із часом судових засідань, які просили відкласти. Відповідач постійно повідомлявся за місцем реєстрації, шляхом направлення судових повісток, проте судові останні не отримував. Разом із тим у заявах про відкладення судового розгляду справи відповідач вказував саме адресу реєстрації, а не іншу адресу де останній фактично проживає, що спростовує доводи представника відповідача про те, що відповідач не проживав за адресою реєстрації. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач та представник останнього належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи і посилання на неналежне повідомлення вказаних осіб про судові розгляди є неспроможними.

Крім того, представник заявника зазначив, що вважає доказ неналежним який покладений в основу рішення неналежним, проте після ознайомлення із даним доказом представником відповідача і до ухвалення рішення минуло більше шести місяців і з боку відповідача та представника останнього не надходило жодних заперечень щодо вказаного доказу, так само як і надання будь яких доказів, які б обґрунтовували заперечення проти позовних вимог. З вище наведених підстав суд вважає, що відповідач та представник останнього мали таку можливість, проте не скористалися останньою, у зв'язку із неналежним використанням свої процесуальних прав та обов'язків. У зв'язку з чим доводи в заяви в цій частині також є неспроможними.

Крім того, заявник та представник останнього не зазначили про такі належні та допустимі докази, які б вплинули на висновки суду.

Таки чином обставини на які посилається заявник не створюють юридичну сукупність елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: