АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1095/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Чумаченко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, задоволено.

Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину - договору прощення боргу за договором про іпотечний кредит №56.1.07/ДЖ-1 від 20.12.2007 року, укладений 18.07.2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2 шляхом стягнення на користь

ПАТ «КБ «Актив-Банк» з ОСОБА_2 предмета нікчемного договору 47702,81 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Зазначає, що позичальником було виконано умови кредитного комітету, які були викладені у протоколі № 02711412 від 10.07.2014 року, а саме: внесено 266 000 грн., і як наслідок банк простив заявнику частину боргу за кредитним договором № 56.1/07/ДЖ-1 від 20.12.2007 року у розмірі 47 702,81 грн. Позивачем не доведено, на підставі чого договір прощення боргу слід визнати нікчемним, оскільки рішення, яке ухвалено ПАТ КБ «Актив-Банк» на засідання Кредитного комітету, яке оформлено протоколом № 02711412 від 10.07.2017 року є одностороннім правочином.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, осіб які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, встановлюючи факт нікчемності договору та застосовуючи наслідки недійсності нікчемного правочину, суд першої інстанції виходив із того, що договір прощення боргу є нікчемним в розумінні ст. 38 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. ст. 627, 628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 18 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір прощення боргу за Договором про іпотечний кредит № 56.1.07/ДЖ-1 від 20.12.2007, за яким встановлено, що станом на 18 липня 2014 року заборгованість позичальника за Договором про іпотечний кредит № 56.1.07/ДЖ-1 від 20.12.2007 року становить 313702,81 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 293382,52 гривень; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 20320,29 гривень.

У п. 2 Договору прощення боргу за Договором про іпотечний кредит № 56.1.07/ДЖ-1 від 20.12.2007, сторони підтверджують, що позичальник сплатив частину боргу в сумі 266 000,00 (Двісті шістдесят шість тисяч) гривень 00 копійок наступними платежами: 18 - липня 2014 року - 266 000.00 гривень.

Пунктом 3 Договору прощення боргу за Договором про іпотечний кредит № 56.1.07/ДЖ-1 від 20.12.2007 передбачено, що сторони підтверджують, що на підставі п.4 рішення кредитного комітету ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» від 10 липня 2014 року №02711412, Банк прощає Позичальнику частину боргу, що залишилася у розмірі 47702,81 (Сорок сім тисяч сімсот дві) гривні 81 копійка, у зв'язку з чим зобов'язання Позичальника щодо повернення Банку частини боргу за Договором про іпотечний кредит № 56.1.07/ДЖ-1 від 20.12.2007 у розмірі 47702,81 (Сорок сім тисяч, сімсот дві) гривні 81 копійка припиняються шляхом прощення боргу,

Згідно п. 4 Договору прощення боргу за Договором про іпотечний кредит № 56.1.07/ДЖ-1 від 20.12.2007, у зв'язку із припиненням зобов'язань Позичальника за Договором про іпотечний кредит № 5б.1.07/ДЖ-1 від 20.12.2007 Банк заявляє про відсутність у нього жодних матеріальних претензій до Позичальника.

Згідно вищезазначеного Договору прощення боргу від 18 липня 2014 року, ПАТ «КБ «Актив-Банк» простив відповідачу борг у розмірі 47 702,81 грн.

02.09.2014 року постановою Правління Національного банку України № 545 ПАТ «КБ «Актив-Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

03.09.2014 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 79 від 02.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2014 за № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в ПАТ «КБ «Актив-Банк» розпочато ліквідаційну процедуру та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк».

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з повідомленням № 921/11 від 26.03.2015 року, про те,що Договір прощення боргу за кредитним договором № 56.1.07/ДЖ-1 від 20.12.2007 року, що був укладений між ним та банком визнано нікчемними та просив відповідача невідкладно здійснити оплату на користь ПАТ «КБ «Актив-Банк» грошових коштів в сумі 47050,98 грн. проте заборгованість у добровільному порядку не була погашена.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

Відповідно до змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу саме в момент вчинення правочину.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Наведені в позовній заяві обставини свідчать по існування підстав, з якими закон пов'язує можливість визнання правочину нікчемним. ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» віднесений до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління Національного банку України № 545, 02.09.2014 року, тобто віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Банк відмовився від власних майнових вимог щодо погашення боргу в сумі 47050,98 гривень за договором іпотечного кредиту від 20.12.2007 року, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є підставою для визнання правочину нікчемним.

Тому за умовами ст. 526 ЦК України відповідач має сплатити заборгованість за договором іпотечного кредиту в сумі 47050,98 гривень.

Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані докази, правильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді