Справа № 415/1317/17
Провадження № 2/415/763/17
15.05.17 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Коваленко Н.В.,
за участю секретаря - Данько Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач у порушення договору зобовязання не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі
Відповідач у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Ухвала про відкриття провадження та призначення справи до розгляду разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами, судові повістки були надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, на адресу місця реєстрації, однак, ним не були отримані з незалежних від суду причин, про що свідчать конверти з позначкою "через незапит", які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається, зокрема, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Розглянувши відомості про належне повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 22.04.2008 року укладено кредитний договір, який складався із анкети-заяви останнього, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За цим договором ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідачу на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, сума якого визначена в розмірі 2000.00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно зі змістом заяви клієнта та Умов і правил надання банківських послуг кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити(зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника, щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, позичальник зобовязується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до кредитного договору - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову ( п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг).

У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 31.01.2017 року утворилась заборгованість, відповідно до розрахунку у загальній сумі 34987,53 грн., з яких: 1638,22 грн. - заборгованість за кредитом, 27545,14 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1654,17 грн. - штраф (процентна складова).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК України).

Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто (ч. 1 ст. 527 ЦК України) .

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання ( ст. 625 ЦК України) .

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України) .

Відповідно до частин 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконував в повному обсязі своїх зобов'язань за договором, в результаті чого утворилась заборгованість в зазначеному вище розмірі і яку відповідач в добровільному порядку не сплачує.

Виходячи з наведеного, в сукупності встановлених у справі обставин суд вважає, що позивачем доведений факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем та факт не виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов'язань за договором, а тому з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" підлягають стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 1638,22 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 27545,14 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені та штрафів, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Так, м. Лисичанськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Матеріалами справи підтверджено, що місце реєстрації відповідача м. Лисичанськ, а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Аналізуючи вказаний Закон, суд приходить до висновку, що позивач не мав права нараховувати відповідачу штраф на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором починаючи з 14 квітня 2014 року.

Задля встановлення нарахування сум пені та штрафів саме після 14 квітня 2014 року, судом було зроблено запит до позивача. Однак, на запит суду, що до нарахованих відповідачу сум пені та штрафу за кредитним договором в період з 14 квітня 2014 року по час подачі позову, позивачем не було надано відомостей щодо дати нарахування вказаних сум штрафів.

Отже, суд робить висновок про те, що фіксовані та процентні суми штрафу були нараховані відповідачу на суму заборгованості в період проведення антитерористичної операції, а отже такі суми штрафу стягненню з відповідача не підлягають.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не зазначено, яку частку у сумі 3900,00 грн. складає пеня, а яку комісія, тому суд позбавлений можливості визначити розмір комісії окремо від пені, та перевірити правильність її нарахування. Тому, стягненню підлягає сума пені та комісії нарахована до 14 квітня 2014 року, яка складає 600,00 грн., а в іншій частині вказана сума не підлягає стягненню.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: в загальній сумі 29783,36 грн., з якої: 1638,22 грн. - заборгованість за кредитом, 27545,14 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, підлягає задоволенню, а в інший частині позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією в сумі 3300,00 грн. , 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1654,17 грн. - штраф (процентна складова), необхідно відмовити в звязку з відсутністю підстав для їх нарахування.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 08.02.2017 року про сплату судового збору в сумі 1600,00 грн. Враховуючи те, що задоволено 85,12 відсотків позовних вимог (29783,36 грн. від 34987,53 грн. складає 85,12 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1361,92 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1600,00 грн. х 85,12 % / 100%= 1361,92).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", код 14360570, заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.04.2008 року у розмірі 29783 (двадцять девять тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 36 коп., з яких: 1638,22 грн. - заборгованість за кредитом, 27545,14 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", код 14360570, суму судових витрат у розмірі 1361 (одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 92 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Н.В. Коваленко