22-ц/775/242/2017(м)
Головуючий у 1-й інстанції Козлов Д.О.
Суддя-доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

головуючої - Биліни Т.І.,

суддів - Лопатіної М.Ю., Принцевської В.П.,

при секретарі - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 березня 2017 року по цивільній справі за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 березня 2017 року позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» (надалі ККП «Маріупольтепломережа») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією задоволенні частково. В солідарному порядку з відповідачів стягнуто на користь ККП «Маріупольтепломережа» три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 427,07 грн., інфляційні витрати у розмірі 4508,26 грн., а всього 4935,33 гривні. Вирішено питання щодо судового збору, у задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 березня 2017 року та ухвалите нове рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалою вказаного суду від 01.11.2016 року заочне рішення від 29.09.2015 року було скасовано внаслідок погашення боргу в повному обсязі 16.09.2015 року. Проте, незважаючи на вказане, давність, суд задовольнив позовні вимоги в частині стягнення відсотків та інфляційних витрат. Статтею 537 ЦК України передбачено відсутність можливості застосування наслідків передбачених ст.625 ЦК України внаслідок виконання грошового зобов'язання. Рішення постановлене суддею, яка скасувала заочне рішення незаконне, а тому підлягає скасуванню.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності, просив скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення проти скарги представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає в повній мірі. Суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено обставини з якими погоджується і колегія суду апеляційної інстанції, а саме, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання та споживання теплової енергії. Внаслідок вказаного відповідачі у відповідності до положень ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року, п.п.18,21,30 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, зобов'язані проводити оплату послуг з центрального опалення та постачання гарячої і холодної води згідно установлених тарифів споживання до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за користування тепловою енергією у відповідачів накопичувалася з 01.05.2010 по 01.07.2015 року та враховуючи відсотки і інфляційні витрати дорівнювала 23928,02грн.(а.с.7-12)

Постановляючи рішення про стягнення з відповідачів трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 427,07 грн. та інфляційні витрати у розмірі 4508,26 грн., а всього 4935,33 гривні, суд першої інстанції врахував добровільне погашення боргу та строк позовної давності при стягненні вказаних сум.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення відсотків та інфляційних витрат, незважаючи на погашення боргу, давність та скасування заочного рішення внаслідок погашення заборгованості за надані послуги - не ґрунтуються на законі.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15.

Доводи апеляційної скарги що статтею 537 ЦК України передбачена відсутність можливості застосування наслідків передбачених ст. 625 ЦК України - неспроможні.

Стаття 537 ЦК України передбачає виконання зобов'язання шляхом внесення боргу в депозит нотаріуса, нотаріальної контори, проте матеріали справи не містять доказів наявності вказаних дій відповідача. Крім того зазначена норма закону не містить застережень, щодо неможливості застосування положень ст.625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги що рішення постановлене суддею, яка скасувала заочне рішення незаконне, а тому підлягає скасуванню - безпідставні.

Частиною 1 статті 228 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно частини першої статті 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочне рішення на підставі заяви відповідача переглядає той самий суд, який його ухвалив, оскільки п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК передбачено вичерпні повноваження суду при розгляді заяви про перегляд заочного рішення.

У разі скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, справа призначається до розгляду в загальному порядку, тобто суд призначає нове судове засідання та повідомляє всіх осіб, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду справи по суті.

Усі доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи колегія суддів переглянула і дійшла висновків, що судом першої інстанції фактичні обставини з`ясовані повно та всебічно, висновки суду відповідають встановленим фактам. Суд розглянув цивільну справу з дотриманням загальних засад цивільного судочинства - принципу змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, що передбачено ст. 11 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, а також, те, що апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: М.Ю. Лопатіна

В.П. Принцевська