Ухвала іменем україни
10 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л.,

Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Ківерцівського району в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації до Головного управління Держземагентства у Волинській області, ОСОБА_3, Реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ Держземагентства у Ківерцівському районі Волинської області, про визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Волинській області, скасування та визнання недійсною державної реєстрації права власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки до земель державної власності, за касаційною скаргою заступника прокурора Волинської області на рішення апеляційного суду Волинської області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року прокурор Ківерцівського району в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на підставі договору від 29 липня 2011 року № 1156 на замовлення управління агропромислового розвитку Ківерцівської райдержадміністрації розробило проект землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області, який в подальшому було затверджено розпорядженням Волинської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2012 року № 573 «Про затвердження проектів землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів». Указаним проектом встановлено, що на земельному масиві орієнтовною площею 23 га, з якого громадянам відводилися земельні ділянки за рахунок земель запасу Прилуцької сільської ради Ківерцівського району, в тому числі й ОСОБА_3, розміщені чотири земельні ділянки площею по 0,25 га кожна, на яких знаходяться артезіанські свердловини. У проекті міститься експлікація земель за проектом розмежування земель державної та комунальної власності за межами Прилуцької сільської ради Ківерцівського району, згідно з якою вказані вище артезіанські свердловини розташовані на земельних ділянках № 1-225а, 1-245, 1-249, НОМЕР_3, площею по 0,25 га кожна, які за категоріями земель відносяться до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Луцьким міськрайонним виробничим відділом Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» розроблено топографо-геодезичний план земельних ділянок, згідно з яким встановлено накладання земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яка на праві власності належить ОСОБА_3, на земельну ділянку державної власності НОМЕР_3, на якій розташована артезіанська свердловина та яка відноситься до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, тобто земельна ділянка відводилась не за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення.

Оскільки відповідно до ст. 122 ЗК України земельними ділянками, які відносяться до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, які розташовані за межами населених пунктів, розпоряджаються виключно обласні державні адміністрації, оскаржувані накази Головного управління Держземагентства у Волинській області видані поза межами повноважень цього органу і всупереч вимогам земельного законодавства.

На підставі вказаних наказів Реєстраційною службою Ківерцівського районного управління юстиції незаконно здійснена реєстрація права власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку.

Ураховуючи викладене, прокурор просив визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Волинській області від 27 грудня 2013 року № ВЛ/:06:000/00000837 та від 19 лютого 2014 року № ВЛ/:06:000/00001152, зобов'язати Реєстраційну службу Ківерцівського районного управління юстиції скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку та свідоцтво про право власності на земельну ділянку, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав на нерухоме майно, зобов'язати ОСОБА_3 повернути земельну ділянку до земель державної власності.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 серпня 2015 року позов прокурора Ківерцівського району Волинської області задоволено.

Визнано недійсними та скасовано накази Головного управління Держземагентства у Волинській області від 27 грудня 2013 року № ВЛ/:06:000/00000837 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та від 19 лютого 2014 року № ВЛ/:06:000/00001152 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Прилуцької сільської ради Ківерцівського району, та яким надано у власність ОСОБА_3 вищевказану земельну ділянку площею 0,2685 га (кадастровий номер НОМЕР_1).

Зобов'язано реєстрацій службу Ківерцівського районного управління юстиції у Волинській області скасувати рішення, індексний номер: 11452127 від 06 березня 2014 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,2685 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та свідоцтво про право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 НОМЕР_2, видане 06 березня 2014 року, шляхом внесення запису про скасування державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути до земель державної власності земельну ділянку загальною площею 0,2685 га (кадастровий номер НОМЕР_1).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 16 листопада 2015 року рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 3 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Ківерцівського району Волинської області відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Волинської області просить рішення апеляційного суду скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено та вбачається з матеріалів справи, що наказом Головного управління Держземагентства у Волинській області від 27 грудня 2013 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населених пунктів Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області орієнтовною площею 0,2685 га у власність для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держземагентства у Волинській області від 19 лютого 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів Прилуцької сільської ради Ківерцівського району та вказану земельну ділянку площею 0,2685 га (кадастровий номер НОМЕР_1) надано у власність.

При вирішенні спору судом першої інстанції було взято до уваги:

схему планування території Прилуцької сільської ради, розроблену ліцензованою організацією ТОВ «Глорі плюс» на замовлення Прилуцької сільської ради Ківерцівського району, яка погоджена прилеглими сільськими радами, Ківерцівською та Луцькою міськими радами, Головним управлінням містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Волинської облдержадміністрації, начальником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Ківерцівської райдержадміністрації, начальником управління земельних ресурсів у Ківерцівському районі, і затверджена рішенням Прилуцької сільської ради від 07 липня 2011 року № 7/3;

топографо-геодезичний план земельних ділянок, розроблений Луцьким міськрайонним виробничим відділом Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», згідно з яким нібито встановлено накладення земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яка на праві приватної належить ОСОБА_3, на земельну ділянку державної власності НОМЕР_3, на якій розташована артезіанська свердловина (об'єкт № 3) та яка відноситься до земель промисловості, а також роз'яснення начальника відділу Держземагентства у Ківерцівському районі до цього плану;

проект землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області, розроблений ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на підставі договору від 29 липня 2011 року № 1156 на замовлення управління агропромислового розвитку Ківерцівської райдержадміністрації (далі - Проект землеустрою НДПІ), затверджений розпорядженням Волинської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2012 року № 573.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із наведених у позовній заяві прокурора обставин, а також із того, що спірна земельна ділянка, надана у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а відтак відповідно до вимог земельного законодавства Головне управління Держземагентства у Волинській області не вправі було розпоряджатися цією ділянкою.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, виходив із того, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і зроблені з порушенням норм матеріального права.

Відхиляючи доводи прокурора, як неспроможні з огляду на їх необґрунтованість, апеляційний суд виходив з наступного.

На схемі планування ТОВ «Глорі плюс» відмічено декілька артезіанських свердловин, однак не зазначена площа земельних ділянок, що ними зайняті, не нанесена земельна ділянка, надана ОСОБА_3, у зв'язку з чим за даною схемою неможливо визначити, чи накладаються одна на одну вказані ділянки. Будь-яка пояснювальна записка до схеми відсутня, отже вказаний доказ не може слугувати підтвердженням доводів позивача.

Топографо-геодезичний план земельних ділянок, розроблений Луцьким міськрайонним виробничим відділом Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», не відповідає вимогам законодавства щодо проведення топографо-геодезичних та картографічних робіт, зокрема: ст. 198 ЗК України, ст. ст. 25, 34 Закону України «Про землеустрій», ст. 10 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», п. 2.3-2.6 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09 квітня 1998 року № 56.

Топографо-геодезичний план земельних ділянок, розроблений Луцьким міськрайонним виробничим відділом Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», являє собою графічне креслення геометричних фігур без відміток про те, що вони означають, без наведення номерів та площ об'єктів, зображених у вигляді чотирикутників, без зазначення масштабу плану та без прив'язки вказаних фігур до наявних на місцевості об'єктів нерухомості; не містить технічного проекту, програми робіт, вихідних геодезичних даних, інших встановлених Інструкцією відомостей. Також всупереч вимогам п. п. 1.3.1, 1.3.2 Інструкції на плані відсутня текстова частина умовних знаків.

У письмовій заяві від 20 липня 2015 року № 9-38-0.7-1384/2-15, надісланій Ківерцівському районному суду Волинської області, начальник відділу Держземагентства у Ківерцівському районі Левчик І.О. повідомив, що спеціалістами очолюваного ним відділу було здійснено накладання графічної частини Проекту землеустрою НДПІ на топографо-геодезичний план, розроблений Луцьким міськрайонним виробничим відділом Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», в результаті чого встановлено, що жодна ділянка із контурів проекту, в тому числі ділянка НОМЕР_3, не накладається на земельну ділянку ОСОБА_3, яка відноситься до ріллі. До заяви додано план-схему, яка підтверджує викладені обставини.

Крім того, допитаний судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 - працівник Луцького міськрайонного виробничого відділу Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», який у топографо-геодезичному плані зазначений як його виконавець, зазначав, що він цей план не складав, його підпис у плані підроблений, з даним документом він ознайомився лише під час розгляду справи в суді. Зазначений у плані начальник ОСОБА_6 наразі у ДП «Ценр ДЗК» не працює і знаходиться за межами України, його місцезнаходження невідоме, отже фактично згаданий доказ є сфальсифікованим.

Аналізуючи наведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що топографо-геодезичний план земельної ділянки є неналежним і недопустимим доказом, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України) та одержаний з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 59 ЦПК України).

Лист заступника начальника Державної інспекції сільського господарства у Волинській області Овчара П.В. від 29 грудня 2014 року № 01-12/4725, адресованого прокурору Ківерцівського району, згідно з яким земельна ділянка ОСОБА_3 надана за рахунок частини земельної ділянки НОМЕР_3, на якій розміщена артезіанська свердловина, тобто за рахунок земель промисловості, апеляційний суд вважав неналежним і недопустимим доказом, оскільки він не містить інформації щодо меж, площі, контурів накладання земельної ділянки

Щодо зазначених у листі 50-метрових санітарно-захисних зон з обмеженою господарською діяльністю, що встановлені навколо місця розташування артезіанських свердловин, апеляційний суд з посиланням на ст. 113 ЗК України, ст. 93 Водного кодексу України, п. 3 Правового режиму зон санітарної охорони водних об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 1998 року № 2024, виходив із того, що прокурором не надано доказів того, що артезіанська свердловина, розташована на земельній ділянці НОМЕР_3, була в установленому законом порядку здана до експлуатації та навколо неї у встановленому порядку визначена зона санітарної охорони.

Надаючи оцінку Проекту землеустрою НДПІ, затвердженому розпорядженням Волинської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2012 року № 573, апеляційний суд виходив із того, що вказаний проект спростовує доводи про те, що надана ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства земельна ділянка розташована на землях, які віднесені до категорії земель промисловості.

Зокрема, згідно з експлікацією земель за Проектом землеустрою НДПІ земельна ділянка, номер якої на кадастровому плані НОМЕР_3, площею 0,25 га, за категорією земель відноситься до земель промисловості. Дана земельна ділянка позначена на графічній частині проекту, з якого вбачається, що навколо неї розташована інша ділянка площею 8,0411 га, номер якої на кадастровому плані НОМЕР_4, яка згідно з експлікацією за категорією земель відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Саме за рахунок цих земель (НОМЕР_4) була надана земельна ділянка площею 0,2685 га ОСОБА_3, що визнано обома сторонами.

Місце розташування земельної ділянки відповідача в межах земель сільськогосподарського призначення НОМЕР_4 визначене проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2685 га за межами населеного пункту Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області, розробленим ПП «Владар» на замовлення ОСОБА_3, погодженим висновком начальника відділу Держземагентства у Ківерцівському районі від 20 січня 2014 року № 03-4/10 (далі - Проект землеустрою ПП «Владар»). Із графічного додатку до даного договору вбачається, що відстань від межі земельної ділянки до центра найближчої свердловини становить 162,05 м.

Прив'язка місця розташування земельної ділянки ОСОБА_3 до графічної частини Проекту землеустрою НДПІ наявна, зокрема, на ситуаційній схемі та викопіюванні з чергового кадастрового плану Прилуцької сільської ради.

Допитаний судом апеляційної інстанції як свідок головний інженер проекту Державного підприємства «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_8, який є безпосереднім виконавцем Проекту землеустрою НДПІ, зазначав, що земельні ділянки промисловості площею по 0,25 га кожна, в тому числі ділянка НОМЕР_3, нанесені ним на графічний додаток до Проекту землеустрою НДПІ на підставі наявних в інституті архівних матеріалів, оскільки межі земельної ділянки НОМЕР_3, як і межі інших ділянок, що знаходяться під артезіанськими свердловинами, в натурі не виносилися і до Державного земельного кадастру ці ділянки не внесені. При співставленні графічних матеріалів Проекту землеустрою НДПІ та викопіювання з чергового кадастрового плану Прилуцької сільської ради, на якому позначена земельна ділянка відповідача (т. 1, а. с. 16, зворот), свідок пояснив, що вказана ділянка не накладається і не межує із земельною ділянкою НОМЕР_3, як і з іншими ділянками, що знаходяться під свердловинами. З врахуванням розміру масштабування вказаних графічних матеріалів відстань від межі земельної ділянки ОСОБА_3 до найближчої межі земельної ділянки НОМЕР_3 становить декілька десятків метрів.

Аналогічні показання в суді апеляційної інстанції надав свідок ОСОБА_9, начальник відділу-заступник начальника ПП «Владар».

За висновком апеляційного суду, показання свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 повністю узгоджуються з обставинами, викладеними у вищезгаданій заяві начальника відділу Держземагентва у Ківерцівському районі ОСОБА_4 від 20 липня 2015 року № 9-38-0.7-1384/2-15, стосовно того, що ділянка НОМЕР_3 не накладається на земельну ділянку ОСОБА_3

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства при наданні земельних ділянок за межами населених пунктів Прилуцької сільської ради Ківерцівського району від 18 квітня 2014 року № 000164, проведеної головними спеціалістами Управління контролю за використанням та охороною земель Держсільгоспінспекції у Волинській області відповідно до вимог ч. 1 ст. 5, ст. ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ч. 1 ст. 19 Закону України «Про охорону земель», п. п. 5, 6 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459, встановлено, що при вивченні окремих проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства виявлено, що перенесення меж земельних ділянок здійснювалося у прив'язці до «центрів свердловин». При огляді в натурі (на місцевості) вказаних точок прив'язки встановлена наявність трьох споруд, будь-які ознаки експлуатації їх відсутні. Тому не видається можливим класифікувати споруди як «артезіанські свердловини» та віднести вказані споруди до «водозабору». При вивченні наявних картографічних матеріалів у відділі Держземагентства у Ківерцівському районі виявлено, що у проекті розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів Прилуцької сільської ради на план нанесено 4 «артезіанські свердловини». Також вони нанесені на карті ґрунтів Прилуцької сільської ради. На інших матеріалах - відсутні. У Прилуцькій сільській раді інформація щодо наявності «артезіанських свердловин» за межами населених пунктів відсутня. У листі регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області до Прилуцької сільської ради також відсутня інформація щодо власників вказаних об'єктів. Земельні ділянки під вказаними спорудами не надані у власність чи користування.

За висновком апеляційного суду, не впливають на правильність вирішення справи обставини, пов'язані з наданням у минулому (в 1989 році) дирекції м'ясокомбінату, що будується, із земель колгоспу «30 років Жовтня» земельної ділянки площею 23,74 га, в межах якої знаходяться ділянки під артезіанськими свердловинами. У 1995-1996 роках дирекція м'ясокомбінату, що будується, була ліквідована, що визнано обома сторонами. У подальшому право власності чи право користування на вказану земельну ділянку площею 23,74 га в установленому законом порядку ніхто не набув, а віднесення земель, що входять до її складу, до певних категорій відбулося відповідно до ч. 1 ст. 20 нині чинного ЗК України, шляхом прийняття розпорядження Волинської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2012 року № 573, яким було затверджено Проект землеустрою НДПІ.

Таким чином, за висновком апеляційного суду, оспорювані накази Головного управління Держземагентства у Волинській області щодо надання із земель сільськогосподарського призначення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства були прийняті вказаним органом виконавчої влади в межах його повноважень, у спосіб та в порядку, встановленими законом, тому підстави для визнання недійсними та скасування цих наказів відсутні.

ОСОБА_3 набула права власності на земельну ділянку також в установленому законом порядку, тому не можуть бути задоволені й інші позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності на вказану ділянку та свідоцтва про право власності на земельну ділянку, а також про зобов'язання відповідача повернути ділянку до земель державної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Волинської області відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

Т.Л.Ізмайлова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко