АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/ 5342/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Комунального підприємства « Київський метрополітен» Костильова Віктора Анатолійовича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по орендній платі,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 03 березня 2017 року в задоволенні позову Комунального підприємства «Київський метрополітен» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача Комунального підприємства « Київський метрополітен» Костильов Віктор Анатолійович просить скасувати рішення Дарницького районного суду м.Києва від 03 березня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Зазначав, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним, постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права. Суд невірно встановив обставини, що мають значення для справи. Відмовляючи у стягненні заборгованості по орендній платі та штрафних санкцій, суд першої інстанції не врахував умови укладеного між сторонами договору оренди, в п. 3.5 якого передбачено, що останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі орендованого майна орендодавцеві. Відповідач не передав майно орендодавцю по акту, а тому 10.06.2016 року було складено акт демонтажу МАФу, розташованого у переході вестибюлю АДРЕСА_1, загальною площею 24,4 кв.м. Саме після підписання цього акту договір оренди є припиненим, а тому відповідач повинен був сплатити позивачу орендну плату за користування майном позивача за період з квітня 2015 року по 10.06.2015 року. У зв»язку з невиконанням умов договору, з відповідача, на підставі вимог п. 6.2 договору та ч.2 ст. 625 ЦК України, на користь позивача також підлягали стягненню пеня у розмірі - 10162,87 грн. та 3 % річних - 584,00 грн. Проте, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задволеннні вказаних позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача Комунального підприємства « Київський метрополітен» Кравченко Тетяна Валеріївна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду м. Києва Ратнікової В.М., пояснення учасників судового розгляду, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого по справі рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 07 травня 2012 року між Комунальним підприємством «Київський метрополітен», Головним управління комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та фізичною-особою-підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір № 308 про передачу

майна територіальної громади міста Києва в оренду, зі строком дії по 05.05.2015 року.

Відповідно до п.1.1 договору оренди, орендодавець на підставі рішення Київської міської ради « Про передачу майна територіальної громади міста Києва» від 31.03.2011 року № 87/5474 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно ( частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ « Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючи ми конструкціями ( кіосками) орендаря, далі- об»єкт оренди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно умов п.п. 2.1- 2.4 договору оренди, площа об»єкту оренди ( частини переходу) становить 24, 4 кв.м, вартість об»єкта оренди- 592 131,00 грн., об»єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва і знаходиться на балансі КП «Київський метрополітен».

Пункт 3.1 договору передбачає, що за користування об»єктом оренди орендар сплачує підприємству орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м.Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 року № 34/6250 та на дату підписання договору становить без ПДВ- 365,47 грн. за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому складає 8 917,44 грн.

Відповідно до умов п. 3.4 договору, додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Згідно акту прийому-передачі нерухомого майна, підписаного 07 травня 2012 року орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем, орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування частину переходу, що перебуває на балансі КП « Київський метрополітен», загальною площею 24,4 кв.м, розташовану за адресою: ОСОБА_4.

З акту демонтажу від 10.06.2015 року вбачається, що з метою виконання припису Головного управління контролю за благоустроєм м.Києва виконавчого органу Київської міської ради ( Київська міська державна адміністрація) від 09.04.2015 року № 1505310, було здійснено демонтаж ТС, МАФ, що розташований у переході вестибюлю АДРЕСА_1, загальною площею 24,4 кв.м, який належить орендарю ФОП ОСОБА_4

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_4 припинена 09.09.2015 року.

В жовтні 2016 року КП « Київський метрополітен» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по орендній платі за період з квітня 2015 року по 10 червня 2015 року, з урахуванням інфляційних втрат, в розмірі 39 357,08 грн., пені в розмірі 10 162,87 грн. та 3 % річних за період невиконання грошового зобов»язання в розмірі 584,00 грн. з тих підстав, що відповідач не виконує належним чином умови договору, не сплачує орендну плату за фактичне користування орендованим майном в період з квітня 2015 року по 10 червня 2015 року, що призвело до виникнення заборгованості.

Відмовляючи в задоволенні позову Комунального підприємства «Київський метрополітен» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по орендній платі, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період прострочки виконання грошового зобов»язання, суд 1-ї інстанції посилався на те, що укладений між сторонами договір оренди був розірваний за рішенням господарського суду від 27.01.2015 року, яке вступило в законну силу 13.02.2015 року, тому зобов»язання відповідача припинили свою дію з 13.02.2015 року і підстав для стягнення з нього орендної плати за період з квітня 2015 року по 10 червня 2015 року немає.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає законним, оскільки він ґрунтується на встановлених обставинах справи, досліджених в судовому засіданні доказах та відповідає вимогам матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Частини 1, 5 статі 762 ЦК України передбачають, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

З досліджених судом доказів дійсно встановлено, що, відповідно до п. 3 договору оренди, щомісячна орендна плата становить 8 917,44 грн., додатково до орендної плати нараховується по даток на додану вартість у визначеному законодавством розмір. Орендна плата сплачується на рахунок КП « Київський метрополітен» щомісячно, не пізніше 20 числа наступного місяця, незалежно від результатів господарської діяльності

З наданого позивачем та дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по договору оренди вбачається, що позивачем обчислено відповідачу орендну плату за період з квітня 2015 року по 10 червня 2015 року з урахуванням індексу інфляції у розмірі 39 357, 08 грн.

Проте, рішенням Господарського суду м. Києва від 27.01.2015 року позов першого заступника прокурора м.Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту комунальної власності м.Києва, КП « Київський метрополітен» до ФОП ОСОБА_4 задоволено, розірвано договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 308 від 07.05.2012 року, укладений між Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), КП «Київський метрополітен» та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, та зобов'язано останнього звільнити орендовану частину приміщення переходу загальною площею 24,4 кв. м., визначену відповідно до проектної документації тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передати її за актом приймання - передачі КП «Київський метрополітен».

Статтею 653 ЦПК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Рішення Господарського суду м.Києва від 27.01.2015 року сторонами не оскаржувалось та вступило в законну силу 13.02.2015 року, тобто, відповідно до вимог ст.. 653 ЦК України, зобов»язання сторін за договором оренди № 308 від 07 травня 2012 року припинились 13.02.2015 року у зв»язку з його розірванням за рішенням суду.

З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати за період з квітня 2015 року по 10 червня 2015 року після припинення вказаного зобов»язання 13.02.2015 року, є законним та обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що відмовляючи у стягненні заборгованості по орендній платі та штрафних санкцій, суд першої інстанції не врахував умови укладеного між сторонами договору оренди, в п. 3.5 якого передбачено, що останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі орендованого майна орендодавцеві. Відповідач не передав майно орендодавцю по акту, а тому 10.06.2016 року було складено акт демонтажу МАФу, розташованого у переході вестибюлю АДРЕСА_1, загальною площею 24,4 кв.м. Саме після підписання цього акту договір оренди є припиненим, а тому відповідач повинен був сплатити позивачу орендну плату за користування майном позивача за період з квітня 2015 року по 10.06.2015 року, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки у випадку коли зміна чи розірвання договору відбувається в судовому порядку, діє імперативне правило про те, що зобов»язання вважається зміненим або припиненим з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про те, що через невиконання умов договору, з відповідача, на підставі вимог п. 6.2 договору та ч.2 ст. 625 ЦК України, на користь позивача також підлягали стягненню пеня у розмірі - 10162,87 грн. та 3 % річних - 584,00 грн. але суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні вказаних позовних вимог, з огляду на те, що укладений між сторонами договір оренди є припиненим з 13.02.2015 року і у відповідача з цього часу були відсутні обов»язки по його виконанню . Відповідно, і підстав для застосування до нього штрафних санкцій немає.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги представника позивача Комунального підприємства « Київський метрополітен» Костильова Віктора Анатолійовича підлягають відхиленню, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року залишенню без зміні, як постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 653, 759, 762 ЦК України, ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача Комунального підприємства « Київський метрополітен» Костильова Віктора Анатолійовича відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: