Справа № 365/866/16-ц
Номер провадження: 2/365/98/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства «Калина» до ОСОБА_5 про стягнення витрат на незавершене виробництво врожаю 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 акціонерне товариство «Калина» в особі директора ОСОБА_7 звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_5 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1199 га, яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії КВ № 043537, виданим 23.07.2004 року та викопюванням із схеми поділу земель колективної власності КСП «Красненське». Зазначена земельна ділянка протягом 2005-2015 років перебувала в користуванні АТ «Калина» на умовах договору оренди землі б/н від 28.09.2005 року, зареєстрованого в Згурівському відділенні Київської регіональної філії №12 Центрі ДЗК Державного комітету по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.11.2005 року за № 04:05:027:00206. Після закінчення строку оренди, земельна ділянка була повернута відповідачці, яка використовує її самостійно. Оскільки земельна ділянка використовувалась для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке має річний замкнутий цикл виробництва, вона була задіяна у виробничій програмі позивача та на них проводились осінньо-польові роботи до моменту закінчення оренди у листопаді 2015 року, а саме на ділянці проводилась передпосівна обробка грунту, під посів культур урожаю 2016 року дискування та позивач здійснив витрати на здійснення цих робіт в сумі 1101,25 грн., по їх собівартості, що підтверджується дорожніми листками механізатора від 16.10-19.10.2015 року. Таким чином, після закінчення строку оренди земельна ділянка була передана відповідачці із поліпшеннями та незавершеним виробництвом врожаю, виробничого циклу 2015-2016 років, які не можливо відокремити від земельної ділянки. Позивач звертався до відповідача з проханням відшкодувати понесені поліпшення, що підтверджується листом від 01.04.2016 року № 56, проте відповіді не отримав, в добровільному порядку витрати на незавершене виробництво врожаю 2016 року не відшкодовані.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_6 акціонерне товариство «Калина» просить суд стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача 1101,25 гривень витрат на незавершене виробництво врожаю 2016 року та судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Калина» - ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовну заяву підтримали повністю. Представник позивача ОСОБА_1 додатково пояснив, що процес дискування є поліпшенням земельної ділянки. Лущення стерні (дискування) після збирання врожаю перший етап обробки грунту під посів майбутнього року. Для максимального ефекту починати дискування стерні рекомендовано відразу ж після збирання зернових суцільного посіву. Поверхня поля стає рівною, а якість оранки істотно поліпшується. Оскільки земельна ділянка використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке має річний замкнутий цикл, на ній проводились осінньо-польові роботи по передпосівній обробці грунту на всьому масиві поля під посів культур врожаю 2016 року. Враховуючи, що дискування проводилось планово із року в рік, відбувалось внесення мінеральних добрив та проводились інші агротехнічні роботи це призвело до значного поліпшення стану обєкта оренди в порівнянні з попередніми періодами обробітку.

Представник відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Невизнання позову обґрунтовував тим, що земельна ділянка була передана в оренду ЗАТ «Калина» згідно договору оренди б/н від 28.09.2005 року, строком на 10 років, тобто до 28.09.2015 року. Дискування земельної ділянки відповідачки мало місце за межами дії строку договору оренди, тобто вже після його припинення та без згоди відповідачки.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що Акціонерне товариство «Калина» () змінювало тип товариства та найменування відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства»: з 16.03.2001 року по 13.01.2011 року Закрите акціонерне товариство «Калина», з 13.01.2011 року по 12.03.2015 року ОСОБА_6 акціонерне товариство «Калина», з 12.03.2015 року по 02.06.2016 року Публічне акціонерне товариство «Калина», з 02.06.2016 року по теперішній час ОСОБА_6 акціонерне товариство «Калина», що встановлено з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осоіб-підприємців та громадських формувань (а.с.20-24), довідки ОСОБА_4 акціонерного товариства «Калина» (а.с.39), витягів з Протоколів загальних зборів акціонерів (а.с.40-42). Відповідачці ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1199 га, яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області, що встановлено з викопіювання зі схеми поділу земель (а.с.43), копії технічної документації із землеустрою (а.с.70-79). Зазначена земельна ділянки протягом 2005-2015 років перебувала в користуванні Закритого акціонерне товариство «Калина», пізніше його правонаступника ОСОБА_4 акціонерного товариства «Калина», на умовах договору оренди землі б/н від 28.09.2005 року, зареєстрованого в Згурівському відділенні Київської регіональної філії №12 Центрі ДЗК Державного комітету по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.11.2005 року за № 04:05:027:00206, строк дії договору оренди закінчився та земельна ділянка була повернута власнику, що встановлено з копії договору оренди землі (а.с.14-16). 15 серпня 2014 року відповідачка ОСОБА_5 звернулась до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Калина» із заявою виділення їй в натурі земельної ділянки у звязку із закінченням строку договору (копія заяви а.с.44). У жовтні 2015 року позивачем було проведено дискування земельної ділянки відповідачки у звязку з чим позивачем здійснено відповідні витрати (копії дорожніх листків трактора а.с.6-13, викопіювання із схеми поділу земель - а.с.43, сальдова відомість по рахунку а.с.5, розрахуноки а.с.4,46). Публічне акціонерне товариство «Калина» зверталось до відповідачки щодо відшкодування фактичних витрат по обробітку землі та отримав відмову останньої з посиланням на закінчення строку дії договору оренди (копія листа - а.с.18, копія реєстру поштових відправлень рекомендованих листів а.с.19, копії відповіді а.с.48). Довідкою Управління агропромислового розвитку Згурівської райдержадміністрації від 13.08.2015 року № 35 встановлено, що АТ «Калина» здійснювало вирощування сільськогосподарських культур та зазначено середню урожайність окремих культур за 2010-2014 роки (копія довідки - а.с.68). Схемою полів по Красненській сільській раді встановлено номери та площі полів (копія схеми а.с.69).

Положеннями ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( землекористувач).

Відповідно до ст.ст. 13, 14, 15,16, 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону від 2 жовтня 2003 року N 1211-IV, яка діяла на час виникнення правовідносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення обєкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 грудня 2013 року № 6-127цс13 та від 19 лютого 2014 року № 6-162ц13 визначається, що за змістом статей 18, 20 Закону України Про оренду землі (у редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», зокрема п.п. 3, 4, визначено, що відшкодуванню підлягають вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень, понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи та інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, виходячи з наступного. Строк дії договору оренди землі, укладеного 28.09.2005 року між відповідачкою ОСОБА_5, як орендодавцем та позивачем АТ «Калина», як орендарем, закінчився, договір оренди поновлений на новий строк не був, на час розгляду справи земельна ділянка позивачем повернута відповідачці. Проведене позивачем дискування мало місце загальним масивом поля та без згоди власника земельної ділянки, на період, що не охоплювався договором оренди, а тому такі дії були вчинені позивачем за відсутності правових підстав на використання земельної ділянки відповідачки. Крім того, позивачем не було доведено, що внаслідок здійснення дискування було дійсно поліпшено стан земельної ділянки відповідачки в порівнянні із станом даної земельної ділянки на час укладення договору оренди, тобто чи не мало місце приведення земельної ділянки в попередній стан для її повернення власнику, відповідно до вимог п. 20 Договору оренди, згідно якого після закінчення дії договору оренди орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Угода, яка додається до договору оренди, щодо відшкодування орендарю витрат на поліпшення земельної ділянки, позивачем до суду надана не була, а тому ці правовідносини врегульовані сторонами не були. Прописана в п. 21 Договору оренди згода орендодавця на відшкодування орендарю витрат на поліпшення орендованої земельної ділянки, в тому числі і які не можливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, свідчить лише про наміри сторін врегулювати відносини щодо відшкодуання витрат на поліпшення орендованої земельної ділянки. Окрім цього позивач, будучи попередженим про припинення правовідносин за договором оренди, проводив роботи по дискуванню земельної ділянки та внесенню добрив, що вважає незавершеним виробництвом 2016 року, а не завершенням виробництва 2015 року. Ця обставина стороною позивача також не доведена в судовому засіданні. На думку суду, позивач також не довів обставин безпосередності затрат на проведення дискування саме земельної ділянки відповідачки, оскільки з представлених доказів не вбачається, що саме земельна ділянка відповідачки піддавалась дискуванню. Позивачем в судовому засіданні не доведено факт поліпшення земельної ділянки відповідачки в розумінні поліпшення земельної ділянки згідно Закону України "Про оренду землі", постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». Довідкою про якісні показники врожайності встановлені загальні показники врожайності позивача і не встановлені показники врожайності досягнуті саме на земельній ділянці відповідачки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову ОСОБА_4 акціонерного товариства «Калина» до ОСОБА_5 про стягнення витрат на незавершене виробництво врожаю 2016 року, відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13-16,18,34 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.15,16,317,319,407, 638 ЦК України, ст.ст. 3,60,212-215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 акціонерного товариства «Калина» до ОСОБА_5 про стягнення витрат на незавершене виробництво врожаю 2016 року відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В.ХИЖНИЙ