Справа № 562/1057/17
"17" травня 2017 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А. секретаря судових засідань Берун А.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
24.03.2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісяця до 23 річного віку на період навчання.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з відповідачем 20.03.1992 року було зареєстровано шлюб, який рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13.11.2006 року розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час дочка ОСОБА_4 навчається у Дубенському коледжі Рівненського державного гуманітарного університету, відділення соціальної педагогіки, на денному відділенні державної форми навчання., в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги на продукти харчування, проїзд на навчання, придбання підручників та канцелярських виробів, одягу. Відповідач працює не офіційно отримує нерегулярний, мінливий дохід, не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звертатися до суду.
В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з'явилася, подала до суду заяву від 17.05.2017 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України.
Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до роз'яснень даних в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком повнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час навчається у Дубенському коледжі Рівненського державного гуманітарного університету, відділення соціальної педагогіки, на денному відділенні державної форми навчання, з терміном навчання з 01.09.2014 року по 25.06.2018 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.
Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Позивачкою ОСОБА_2 не надано належних доказів, на підтвердження, що відповідач має дохід для сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на даний час фактично перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 199 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату.
З врахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно на період навчання дитини.
На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 224-226, 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, на підставі ст. ст. 199 - 200 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісяця, починаючи стягнення з 24.03.2017 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто Здолбунівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І.А. Чорний