Номер провадження: 22-ц/785/6412/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Одеса» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Одеса» (далі ТОВ «Віннер Одеса») на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 01 червня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому, уточнивши вимоги, зазначала, щоє власником автомобіля марки «Форд Мустанг», реєстраційний номер НОМЕР_1.

05 квітня 2016 року на території станції технічного обслуговування автомобілів ТОВ «Віннер-Одеса» відбувся наїзд даного автомобілю на стіну, спричинений працівником ТОВ «Віннер-Одеса» ОСОБА_3, внаслідок якого автомобіль отримав механічні пошкодження, а їй заподіяна моральна шкода.

Посилаючись на зазначені обставини та на те, що:

-вартість відновлювального ремонту складає 186 524,81 грн.,

-за евакуацію автомобіля та його зберігання на арешт майданчику нею сплачено

4 230 грн.,

-за проведення автотехнічних досліджень нею витрачено 4 648 грн.,

-за користування послугами таксі за період ремонту автомобіля вона витратила

10 778 грн.,

позивач просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 206 180,81грн., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 12 500 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 01 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Віннер-Одеса» на користь ОСОБА_2 суму майнової шкоди з урахуванням витрат, повязаних із евакуацією та зберіганням пошкодженого транспортного засобу та витрат, повязаних із визначенням матеріальних збитків в розмірі 195 402,81 грн.

Стягнуто з ТОВ «Віннер-Одеса» на користь ОСОБА_2 суму витрат на транспортні послуги, повязані з аварійним пошкодженням транспортного засобу в розмірі 10778,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Віннер-Одеса» на користь ОСОБА_2 суму компенсації заподіяної моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Віннер-Одеса» про відшкодування шкоди відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Віннер-Одеса» на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 3 092,71 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Віннер-Одеса» просить рішення суду в частині сплати витрат, повязаних із евакуацією та зберіганням пошкодженого транспортного засобу, витрат на транспортні послуги та проведення досліджень, а також сплати моральної шкоди і судових витрат на користь держави скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позовних вимогах ОСОБА_2 в цій частині.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з товариства вартості відновлювального ремонту в розмірі 186 524,81 грн. не оскаржується, тому в силу ч. 1 ст. 303 ЦПК України не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає ТОВ «Віннер-Одеса» частковому задоволенню, а рішення суду зміні, з викладенням резолютивної частини рішення в новій редакції, з таких підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Встановлено, щовласником автомобіля марки «Форд Мустанг», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХТ №436302 від 25 вересня 2015 року.

05 квітня 2016 року автомобіль був доставлений на станцію технічного обслуговування автомобілів ТОВ «Віннер-Одеса» за адресою: місто Одеса, вул. М. Грушевського, 39-Б, для огляду та здійснення діагностики, про що свідчить замовлення на обслуговування №ЗН-52509 від 05 квітня 2016 року.

У той же день, 05 квітня 2016 року, приблизно о 11 годин 20 хвилин, керуючи автомобілем позивачки по території станції технічного обслуговування автомобілів ТОВ «Віннер-Одеса», працівник СТО ОСОБА_3 здійснив наїзд на стіну, що призвело до заподіяння механічних пошкоджень транспортного засобу та тілесних ушкоджень водія.

За фактом даної події розпочато кримінальне провадження № 000833 за ознакою ст.271 КК України, яке до теперішнього часу не завершено, та в якому ОСОБА_2 визнана потерпілою.

В суді першої та апеляційної інстанцій представник відповідача не заперечував, що ДТП сталося з вини його працівника.

Із змісту акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05 квітня 2016 року, складеного інспектором патрульної служби поліції ОСОБА_4, вбачається, що пошкоджений автомобіль ОСОБА_2 було переміщено на спеціальний майданчик за адресою: вул. Ак. Вільямса,89А, що розташований в Київському районі м. Одеси.

Згідно рахунку № 1147-1 від 05 квітня 2016 року та акту виконаних робіт від 28 квітня 2016 року вартість послуг з евакуації автомобіля на спеціальний майданчик та повернення його на вул. Паустовського, що розташована у Суворовському районі м. Одеси, становили відповідно 1 800 грн. та 1 200 грн., які оплачені позивачкою (а.с.57,59).

За знаходження автомобіля на спеціальному майданчику на протязі 24 діб (з 05 до 28 квітня 2016 року) ОСОБА_2 оплатила 1 180 грн. (а.с.59).

Згідно висновку №3199 додаткового експертного автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України 19 липня 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 186 524,81 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним розмір майнової шкоди, яка заподіяна позивачці, в розмірі 190 704,81 грн. (186524,81 + 1180+1200+1800).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача витрати, повязані з оплатою авто технічних досліджень в сумі 4648,88 грн. (1056,96+3170+422,88), які вважав судовими витратами, а також витрати за користування послугами таксі за період ремонту автомобіля в розмірі 10 778 грн. виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані із проведенням судових експертиз.

Оскільки позивачка оплатила проведення автотехнічних досліджень 22 квітня та 01 липня 2016 року (а.с.46,59), а до суду з позовом до ТОВ «Віннер-Одеса» про відшкодування шкоди звернулася у листопаді 2016 року (а.с.1-4), правових підстав для висновку про те, що вказані витрати є судовими у розумінні п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України, немає.

Вимоги в частині витрат на оплату послуг перевезення обґрунтовані ОСОБА_2 усуненням завданих пошкодженням автомобіля негативних наслідків. На підтвердження витрат надано чеки за проїзд, маршрутні чеки, квитанції оплати послуг таксі тощо за період з квітня до вересня 2016 року в загальній сумі 10 778,00 грн.(т.1 а.с.23-29).

Колегія суддів вважає, що витрати на оплату послуг перевезення відшкодуванню не підлягають, оскільки ОСОБА_2 не довела, що ці витрати вона зробила для відновлення свого порушеного права. Необхідність отримання послуг перевезення на протязі шести місяців та, відповідно, обов'язок саме ТОВ «Віннер-Одеса» відшкодувати заявлені витрати належними та допустимими доказами не підтверджена.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги товариства щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині розгляду позову про відшкодування моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Стягуючи з ТОВ «Віннер-Одеса» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. суд першої інстанції керувався нормами ст.ст. 23, 1167 ЦК України, а також роз'ясненнями, які містяться у п. п.3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями).

При визначенні розміру моральної шкоди суд також керувався поданими представником позивачки доводами, виходив із вимог розумності та справедливості, а також врахував характер і тривалість моральних її страждань, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, а тому апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Інші позовні вимоги, крім наведених вище в описовій частині рішення апеляційного суду та які задоволено частково, ОСОБА_2 в суді першої інстанції не заявлялися.

Тому підстав для висновку, який міститься в резолютивній частині рішення, про відмову у задоволенні інших вимог ОСОБА_2 у суду першої інстанції не було.

Оскільки розмір майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, змінено апеляційним судом, та враховуючи те, що остання була звільнена від сплати судового збору при подачі позову, зміні підлягає й розмір судових витрат, стягнутих судом першої інстанції з ТОВ «Віннер-Одеса» на користь держави.

Позов ОСОБА_2 до ТОВ «Віннер-Одеса» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково в розмірі 190 704,81 грн. та 3 000 грн. відповідно.

На підставі п.п.1;5) п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з ТОВ «Віннер-Одеса» на користь держави підлягає стягненню 1937,04 грн. (190 704,81 + 3 000 = 193 704,81; 193 704,81 х 1/100=1937,04).

Зміна розміру відшкодування майнової шкоди та судових витрат згідно п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Керуючись ст. 303,п.3ч.1ст.307,п.п.3,4ч.1ст.309,ст. 313,ч.2ст. 314,ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Одеса» задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 01 червня 2017 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції.

Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Одеса» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Одеса» на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 190 704,81 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Одеса» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Одеса» на користь держави судові витрати в сумі 1 937,04 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5