18 травня 2017 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюков В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить:
2.Стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. з відповідача на користь позивача.
Позов обґрунтовує наступним.
Відповідно до п. 1.6. Договору, Відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 417,00 грн. та сплату нарахованих відсотків до останнього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань.
Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти позову не надала.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п. 1.6. Договору, Відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 417,00 грн. та сплату нарахованих відсотків до останнього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань.
Згідно статтям 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов Договору та вимог Закону.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.
За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав.
Згідно статтям 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні викочуватись належу чином і в установлений строк відповідно до умов Договору та вимог закону.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
В порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, чим порушила зобовязання за кредитним договором.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесенні останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2440 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2440 грн.
Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії рішення може подати до Токмацького районного суду Запорізької області заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: