Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6642/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

25 квітня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про скасування усиновлення, виключення відомостей про батька з актового запису про народження, третя особа - Київський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради як орган опіки та піклування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 25 листопада 2016 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про скасування усиновлення, виключення відомостей про нього, як батька з актового запису про народження дитини.

Посилався на те, що 13 липня 2015 року зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та погодився усиновити її дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказував, що відповідач ввела його в оману, не мала намірів створювати з ним сім'ю. Також посилався на те, що погодився на усиновлення перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не усвідомлюючи значення своїх дій.

Просив суд скасувати (визнати недійсним) усиновлення ним ОСОБА_4 та виключити з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені в поданій до суду позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову про визнання недійсним усиновлення заперечувала.

Інші особи в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, сторони по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, 13 липня 2015 року зареєстрували шлюб.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір'ю малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис про народження якого проведений 25 серпня 2011 року № 797 Київським районним у м. Полтаві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

У відповідному актовому записі про народження від 25 серпня 2011 року № 797 відомості про дитину було зазначено як ОСОБА_5, а відомості про батька за заявою матері ОСОБА_7 як ОСОБА_8.

Позивач ОСОБА_3, обираючи спосіб захисту свого права та звертаючись до суду з даним позовом, просить суд визнати недійсним усиновлення та, як наслідок, виключити відомості про нього, як батька з актового запису про народження малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Разом з тим, поняття усиновлення визначено нормами ст. 207 СК України, згідно з якою усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу (усиновлення дитини, яка є громадянином України, але проживає за межами України).

Тобто, нормами законодавства передбачено можливість усиновлення дитини виключно в судовому порядку.

Як встановлено судом та визнавалося представником позивача в судовому засіданні, позивач ОСОБА_3 із заявою про усиновлення дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю якого є позивач, до суду не звертався, відповідна справа судоми не вирішувалася, рішення суду про усиновлення позивачем малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутнє.

Відтак, твердження позивача ОСОБА_3 в поданій до суду заяві про те, що ним було усиновлено малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є безпідставним, повністю спростовується дослідженими в справі доказами.

На підставі викладеного, оскільки відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, процедура усиновлення не відбувалася, вимоги ОСОБА_9 про скасування (визнання недійсним) усиновлення є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Положення статті 126 СК кореспондуються з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, що затверджені наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 N 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5).

Так, пунктом 15. зазначених Правил передбачено, що якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства (додаток 2).

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_3 22 липня 2015 року саме в порядку, визначеному ст. 126 СК України, звернувся до Київського районного відділу ДРАЦС Полтавського МУЮ із спільною заявою з відповідачем ОСОБА_10 про визнання батьківства.

У відповідній заяві (а.с. 39) позивач ОСОБА_3 визнав себе батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, матір'ю якого є ОСОБА_2, яка в свою чергу підтвердила, що позивач є батьком дитини.

При цьому в актовому записі про народження дитини ОСОБА_5 797 від 25 серпня 2011 року відомості про батька дитини було внесені відповідно до заяви матері.

Відповідно до статті 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Як встановлено судом, Київський районний у м. Полтаві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області відповідно до вимог ст. 134 СК України на підставі заяв сторін вніс відповідні зміни до актового запису про народження малолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також видав нове свідоцтво про народження.

Оскільки відомості про позивача, як батька малолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, було внесені до актового запису про народження дитини в порядку, встановленому чинним законодавством, на підставі заяви останнього та відповідно до вимог ст. 134 СК України, будь-які правові підстави для виключення таких відомостей відсутні.

Посилання позивача на ту обставину, що на час звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану не усвідомлював значення своїх дій, перебував під впливом відповідача та її родичів, був введений в оману не підтверджені жодними доказами в справі.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_3 є повнолітньою та дієздатною особою, а з відповідною заявою про визнання батьківства звертався особисто.

Окрім того, позивачем ОСОБА_3 при зверненні до суду з відповідним позовом не враховані вимоги частини 5 статті 136 СК України, якою встановлено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про скасування усиновлення, виключення відомостей про батька з актового запису про народження відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

25.04.2017