УХВАЛА

іменем україни

26 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідач самовільно здійснила підключення до його мережі енергопостачальної організації та отримання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1, всупереч умовам договору про користування електричною енергією, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Київенерго» 27 лютого 2014 року, у зв'язку із чим станом на 1 грудня 2015 року заборгованість відповідача перед товариством становить 19 325 грн 40 коп.

З урахуванням зазначеного позивач просив стягнути з відповідача на його користь борг за актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення у розмірі 19 325 грн 40 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року позов ПАТ «Київенерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Київенерго» 19 325 грн 40 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Київенерго» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Київенерго», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, щовідповідачем всупереч вимог чинного законодавства, Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), було здійснено самовільне підключення до мережі енергопостачальної організації позивача та отримання електроенергії всупереч умовам договору про користування електричною енергією від 27 лютого 2014 року, що підтверджується актом від 2 березня 2015 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, керуючись Положенням про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 серпня 1996 року № 929, посилаючись на відповідь Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії на звернення ОСОБА_3 від 29 квітня 2016 року, виходив із того, що енергопостачальником було порушено процедуру здійснення розрахунку за актом від 2 березня 2015 року, у зв'язку із чим вказаний акт не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Також суд апеляційної інстанції виходив із того, що Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії встановлено відсутність розкрадання електроенергії за даним фактом; електрична енергія, яка споживалася відповідачем, електролічильником обраховувалася у повному обсязі, недорахованих лічильником обсягів електричної енергії фактично не було, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Зазначені висновки апеляційного суду відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що 27 лютого 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Київенерго» було укладено договір про користування електричною енергією.

Згідно з актом від 2 березня 2015 року № 33067 ПАТ «Київенерго» було виявлено, що споживач за адресою: м. Київ. АДРЕСА_2, порушив вимоги ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. п. 9, 18, 32 Правил, здійснивши самовільне підключення електроустановок електропроводки до електричної мережі позарозрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми.

Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил від 20 березня 2015 року відповідачу проведено нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії за період з 3 березня 2015 року по 2 березня 2015 року у розмірі 19 325 грн 40 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання

Відповідно до п. 1 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 серпня 1996 року № 929 (далі - Положення), державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії, технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовуючих установок та мереж суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії.

Із п. 3 Положення вбачається, що метою енергетичного нагляду є сприяння забезпеченню сталого функціонування об'єднаної енергетичної системи України шляхом здійснення контролю за дотриманням суб'єктами електроенергетики та споживачами електричної енергії вимог нормативно-правових і нормативно-технічних актів у сфері виробництва, постачання та споживання електричної енергії.

Згідно з п. 4 Положення завданнями та функціями Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, з-поміж іншого є: здійснення в межах своєї компетенції контролю за усуненням суб'єктами електроенергетики та споживачами електричної енергії виявлених порушень законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії; розгляд та вирішення в межах своєї компетенції питань, що виникають у суб'єктів електроенергетики та споживачів електричної енергії.

Згідно відповіді Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії на звернення ОСОБА_3 від 29 квітня 2016 року № 03/21-2341, виходячи із технічних характеристик електролічильника змінного струму типу НІК 2102-04, яким користується ОСОБА_3, неможливе розкрадання електроенергії згідно схеми, вказаної в акті № 33067 від 2 березня 2015 року. Електрична енергія, яка споживалася, електролічильником обраховувалася у повному обсязі, недорахованих лічильником обсягів електричної енергії фактично не було. Також, не було підстав для застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики № 562 від 4 травня 2006 року.

Апеляційний суд врахував наведене та вірно виходив із того, що енергопостачальником було порушено процедуру здійснення розрахунку за актом № 33067 від 2 березня 2015 року. Крім того, при складанні вказаного акту було порушено процедуру здійснення розрахунку, у зв'язку із чим вказаний акт не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Також апеляційний суд вірно вважав, що з огляду на те, що Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії встановлено відсутність розкрадання електроенергії, а також те, що електрична енергія, яка споживалася, електролічильником обраховувалася у повному обсязі, недорахованих лічильником обсягів електричної енергії фактично не було, тому і підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, проте позивач своїх позовних вимог не довів.

Під час розгляду справи апеляційним судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків судів не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик