Справа № 369/6666/17 Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/5718/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 12.12.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом та у відповідності до норм ст. 1272 ЦК України просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_4, що померла 07 вересня 2016 року, терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 07 вересня 2016 року померла її баба ОСОБА_4, яка залишила заповіт, за умовами якого належну їй земельну ділянку площею 0,1426 га, розташовану в селі Ходосіївка Києво-Святошинського району вона заповіла своєму сину - ОСОБА_5, а земельну ділянку площею 1,1921 га, що розташована на території Ходосіївської сільської ради та земельну частку (пай) заповіла в рівних частках своїм синам ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Разом із тим, спадкоємці за заповітом - ОСОБА_5 помер 28 лютого 2015 року, а ОСОБА_6 помер 14 листопада 2011 року, тому спадкоємцями щодо майна померлої ОСОБА_4 є позивачка ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_7, як спадкоємці за законом по праву представлення, після смерті їх батька ОСОБА_6, сина померлої спадкодавиці ОСОБА_4.

З метою оформлення спадщини після смерті своєї баби - ОСОБА_4, позивачка звернулась до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, на що 17 травня 2017 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1066/02-31, у зв'язку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини.

У вказаній постанові, також зазначається, що згідно документів, наданих нотаріусу, не підтверджуються родинні стосунки померлої ОСОБА_4 з померлим 14 листопада 2011 року ОСОБА_6, оскільки в його свідоцтві про народження мати записана як ОСОБА_8.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування та неправильність встановлення судом обставин, порушення застосування судом норм законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що обставини, на які посилається позивачка, не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини із законодавчого погляду.

Однак, погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів не може виходячи, з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 07 вересня 2016 року померла ОСОБА_4, про що того ж дня виконкомом Ходосіївської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії І-ОК № 369292.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, складений 26 травня 2010 року секретарем виконкому Ходосіївської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 25, за умовами якого належну їй земельну ділянку площею 0,1426 га, розташовану в селі Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області вона заповіла сину ОСОБА_5, а земельну ділянку площею 1,1921 га, розташовану на території Ходосіївської сільради і земельну частку (пай), що належала їй згідно сертифікату на право на земельну частку PH №377708, заповіла в рівних частках своїм синам ОСОБА_5, який помер 28 лютого 2015 року та ОСОБА_6, який помер 14 листопада 2011 року.

Спадкоємцями щодо майна померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_7, що являються спадкоємцями за законом по праву представлення батька ОСОБА_6, який помер 14 листопада 2011 року, свідоцтво про смерть серії 1-БК № 221864 видане ВРС у м. Києві 15 листопада 2011 року, актовий запис № 19679.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 є матір'ю трьох малолітніх дітей, які проживають разом з нею у місті Києві по провулку Червонопрапорному та перебувають на її утриманні (а.с.21-24).

Факт родинних відносин померлої ОСОБА_4 та батька позивачки ОСОБА_6 підтверджується Експертним висновком № 056/639-Ш-2 від 12 червня 2017 року, що виданий Українським бюро лінгвістичних експертиз, де зазначено, що попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, наданих для експертизи, імена по батькові "Порфиріївна" (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_4), "Профиріївна" (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, запис ОСОБА_8), російською "Профирьевна" (свідоцтво про народження ОСОБА_6) зазначеної особи є ідентичними (а.с.12).

Факт родинних відносин позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_9, що видане 21 червня 1980 року ВЗАГС Московського району м. Києва, актовий запис № 1599, свідоцтвом про одруження ОСОБА_10 з ОСОБА_11, що видано 23 березня 2002 року ВРАГС Голосіївського РУЮ у м. Києві актовий запис № 234 (після укладення шлюбу прізвище " Мельниченко " змінено на " Рудавка" ), свідоцтвом про одруження ОСОБА_12 з ОСОБА_13, що видано 27 вересня 2013 року ВДАРЦС Голосіївського РУЮ в м. Києві актовий запис № 817 ( після укладення шлюбу прізвище " Рудавка " змінено на " Таушанжи") (а.с.17-20).

07 вересня 2016 року померла ОСОБА_4, про що ОСОБА_2 була обізнана та даний факт не заперечує, проте в цей час вона перебувала на сьомому місяці вагітності, а 28 листопада 2016 року народила доньку Тамілу. Вагітність, пологи, післяпологовий період, піклування щодо утримання та опіки трьох малолітніх дітей, зимовий період, карантин майже на увесь зимовий період, у зв'язку зі спалахами різних інфекційних хвороб у місті та поширення їх серед дітей, завадили їй звернутись вчасно до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини.

Постановою Києво - Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області від 17 травня 2017 року № 1066/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті спадщини, у зв'язку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини (а.с.9).

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зважаючи, що позивачка на час відкриття спадщини та необхідності подачі заяви про прийняття спадщини була вагітна, в подальшому народила дитину, а також враховуючи, що крім піклування про своїх дітей, на час подачі заяви про прийняття спадщини, мала здійснювати догляд також за матір'ю, що перебувала на лікуванні, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не змогла з поважних причин у строк, встановлений законом звернутися із заявою про прийняття спадщини до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори.

Враховуючи зазначене, судова колегія дійшла висновку, що зазначені причини пропуску строку для прийняття спадщини є об'єктивними та поважними.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і зміни рішення є неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, ст. 1272 ч.3 ЦК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, що померла 07 вересня 2016 року тривалістю два місяці з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_14