Справа № 544/534/16-ц
Пров. № 2/544/5/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду на вул. Соборній, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2016 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору по картковому рахунку № НОМЕР_1 від 17.07.2013.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.07.2013 при видачі роботодавцем йому заробітної картки, також отримав кредитну карту ПАТ«Альфа - Банк», проте даною карткою не користувався. Строк дії картки закінчився 01.07.2015. 12 січня 2016 року він зателефонував на номер гарячої лінії ПАТ «Альфа-Банк» та замовив перевидачу кредитної картки у зв'язку із закінченням строку її дії.

Для отримання нової картки ОСОБА_1 потрібно було звернутися до відділення банку, розташованого у м. Полтава, вул. Зінківська, 6/1-А через відсутність відділення банку за місцем проживання. У зв'язку із сімейними обставинами та погодними умовами ОСОБА_1 приїхати до відділення банку протягом січня-березня 2016 не мав змоги.

18 березня 2016 року позивачу надійшло СМС - повідомлення з нагадуванням про сплату обов'язкового місячного платежу за користування кредитними коштами. Зателефонувавши на номер гарячої лінії банку, він дізнався про те, що з кредитної картки, виданої на його ім'я, було використано кредитні кошти.

Позивач заблокував кредитну картку та 11 квітня 2016 року прибув до відділення ПАТ «Альфа-Банк», проте вказану кредитну картку представник банку не знайшов, відмітки про отримання ним картки відсутня. На питання кому та ким було видано кредитну картку, виписану на його ім'я, представники банку відповідей не надали.

Згідно з наданою позивачеві виписки по рахунку кредитної картки у період з 04.03.2016 по 01.04.2016 майже весь кредитний ліміт картки - 8 000 грн був використаний невідомою особою.

11 квітня 2016 позивач подав заяву ПАТ «Альфа-Банк» про вказану проблему, відповіді на яку до цього часу не отримав. При цьому представники відділення порадили не звертатися до правоохоронних органів, повідомивши, що заяву позивача розгляне служба безпеки банку в найкоротший термін.

Вважає, що представниками ПАТ «Альфа-Банк» порушено Закон України «Про захист прав споживачів» в частині права позивача на вибір безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк та відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи, відповідачем не виконано вимоги закону щодо укладення кредитного договору у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Звертає увагу на порушення заборони таких форм підприємницької практики: здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача.

Посилається на відсутність кредитного договору або договору про відкриття поточного рахунку між ним та банком. Вказує про те, що в порушення вимог закону банком не надано інформацію споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Крім того, представники відповідача порушили порядок ідентифікації клієнтів-власників рахунків і видали картку невідомій особі.

За таких обставин позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати кредитний договір, кредитну заборгованість, штрафні санкції та пеню по картковому рахунку № НОМЕР_2 від 17 липня 2013 року недійсними.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що за його заявою про вчинення злочину, передбаченого ст.190 КК України, слідчими органами проводиться досудове розслідування щодо встановлення особи, яка шахрайським способом заволоділа та користувалася його кредитною карткою.

Представник відповідача ПАТ «Альфа - Банк» у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що позивач 22.03.2016 телефонував на номер гарячої лінії ПАТ «Альфа-Банк» та отримав консультацію стосовно наявної заборгованості та строків її погашення, питання про блокування кредитної картки не ставилося, картка була заблокована відповідачем у зв?язку з наявністю простроченої заборгованості. Позивач 18.03.2016 дізнався про зняття коштів з його кредитного рахунку, але ніяких дій для блокування картки не вчиняв. Активація виданої позивачу перевипущеної картки проводилась через банкомат шляхом зняття готівки із використанням ПІН-коду, ніяких відміток про отримання клієнтом картки нормативними документами банку не передбачено, карту було видано після пред'явлення позивачем працівнику банку паспорту та ідентифікаційного коду. У подальшому кредитні кошти з картки використовувались через мережу інтернет для проведення платежів на ігрових сайтах.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить висновку, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 60, частини 1 статті 212 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім наявності підстав звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

17 липня 2013 року позивач уклав з відповідачем договір про комплексне банківське обслуговування шляхом підписання Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-банк» на укладання договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум», «Максимум готівка». На виконання договору ОСОБА_1 отримав у ПАТ «Альфа-Банк» картку для виплат з кредитною карткою ПАТ «Альфа-Банк» НОМЕР_3, строк дії якої закінчився 01 липня 2015 року (а.с.146).

12 січня 2016 року ОСОБА_1 зателефонував на номер гарячої лінії ПАТ «Альфа-Банк» та замовив перевидачу вказаної картки, що не заперечується самим позивачем.

11 квітня 2016 року позивач подав заяву ПАТ «Альфа-Банк» про несанкціоноване зняття грошових коштів з його кредитного рахунку. На вказану заяву була надана відповідь № 56918-23.1-б/ю від 08.07.2016, у якій начальник відділу претензійної роботи ПАТ «Альфа-Банк» повідомив, що опротестовані позивачем транзакції проведені коректно, у відповідності з Правилами Міжнародної Платіжної Системи. Операції було здійснено з введенням ПІН- коду та введенням реквізитів карти в мережі інтернет, згідно з правилами Міжнародної Платіжної Системи, відповідальність за подібні операції несе Клієнт (а.с.144).

Позивач заперечує факт отримання ним кредитної картки в установі банку та звернувся до Полтавського відділення поліції №1 ГУНП у Полтавській області із заявою про те, що 18.03.2016 по вул. Зіньківська, 6/1а у м. Полтава невстановлена особа шахрайським шляхом зняла грошові кошти в сумі 8 тис. грн з картки, належної позивачу (а.с.89). Його заяву внесено до ЄРДР за № 0002818. На даний час в указаному кримінальному провадженні проводяться слідчі дії, слідство не завершено, особу, яка шахрайським способом могла заволодіти кредитною карткою та грошовими коштами позивача не встановлено.

Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов'язком для виконання сторонами.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом установлено, що у 2013 році між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір про надання банківських послуг. Договір укладений шляхом підписання позивачем Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-банк» на укладання договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум», «Максимум готівка» (а.с.146). Підписанням заяви позивач підтвердив, що ознайомився зі змістом Публічної пропозиції ПАТ „Альфа-Банк" на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка оприлюднена на Інтернет-сторінці Банку, Правилами користування банківською платіжною карткою, Тарифами ПАТ «Альфа-банк», які є невідємною частиною Договору. Цей Договір вважається укладеним з моменту його акцептування Клієнтом і діє протягом невизначеного терміну до моменту закінчення строку дії всіх Карток, виданих згідно цього Договору та закриття Рахунку ЕПЗ/до моменту закінчення строку дії всіх рахунків Клієнта, відкритих в установі Банку на умовах цього Договору. У випадку Перевипуску Картки в порядку, передбаченому п. 4.3.4. цього Договору, Договір продовжує свою дію на тих самих умовах.

Підтвердженням укладення зазначеного договору є отримання позивачем у відділенні філії ПАТ «Альфа-Банк» кредитної картки НОМЕР_3, строк дії якої закінчився 01 липня 2015 року. 12 січня 2016 року позивач шляхом здійснення дзвінка на «Гарячу лінію» ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до відповідача із заявою про отримання нової кредитної картки на тій підставі, що термін дії попередньої картки закінчився. Таким чином, посилання позивача що позивач при видачі йому зарплатної карти нав'язував видачу кредитної картки є безпідставними.

За заявою позивача ПАТ «Альфа-Банк» було здійснено перевипуск кредитної картки за № НОМЕР_1 із новим терміном її дії.Активація картки відбулася 04.03.2016 автоматично після здійснення держателем першої транзакції з введенням ПІН-коду у банкоматі м.Полтави (а.с.13,190).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов'язків щодо обраного ними кола відносин. Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч.1 ст.638 та ст..1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Таким чином, правовідносини між сторонами виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої у 2013 році при укладенні договору про надання банківських послуг, що не оспорюється сторонами. Доказів, які б свідчили про введення відповідачем позивача в оману при укладанні вказаного договору, порушень відповідачем Закону України «Про захист прав споживачів» позивач, в порушення ст.60 ЦПК України, суду не надав.

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Кредитна банківська платіжна картка надає змогу здійснювати операції за дебетом картрахунку в межах установленого банком-емітентом ліміту кредиту.

Кредитна схема передбачає здійснення розрахунків за виконані клієнтом операції з використанням платіжної картки за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит (у межах кредитної лінії).

З матеріалів справи убачається, що, звертаючись до суду, позивач з посиланням на ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, просить визнати недійсним кредитний договір, відповідно до умов якого йому була видана кредитна картка № НОМЕР_1.

Разом з тим, суд зазначає, що 17.07.2013 року кредитний договір між ПАТ „Альфа-Банк" та ОСОБА_1 був укладений відповідно до вимог законодавства, 04 березня 2016 року (дата видачі перевипущеної картки) договір про надання банківських послуг не укладався, а видача нової кредитної картки відбулась в межах укладеного у 2013 році договору. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем недійсним.

Окрім того, платіжна картка є електронним платіжним засобом, відтак порушення правил щодо здійснення операцій таким платіжним засобом само по собі не дає підстав для визнання недійсним договору про надання банківських послуг.

Щодо вимог позивача про визнання кредитної заборгованості, штрафних санкцій та пені по картковому рахунку № НОМЕР_2 від 17 липня 2013 року недійсними, суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Верховного Суду України у справі № 6-71цс15, до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 р. № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з Умовами укладеного сторонами Договору (п.9.7.), держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту надання Банку заяви про блокування коштів на Рахунку ЕПЗ та за всі операції, що не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в міжнародний електронний Стоп-список. Держатель зобов'язаний заблокувати карту в разі виявлення несанкціонованих транзакцій за його рахунками.

Крім того, порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання передбачений Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705, в розділі 6 якого викладені загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками.

Зокрема, Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату-, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Разом з тим, позивач зазначив, що про несанкціоновані зняття готівки з його рахунку йому стало відомо 18.03.2016 шляхом отримання смс-повідомлень на його мобільний телефон, що також підтверджується розруківкою вхідних смс-повідомлень оператора мобільного зв'язку «МТС Україна» (а.с.178). Дзвінок на «Гарячу лінію» ПАТ «Альфа-банк» про блокування кредитної картки був здійснений позивачем лише 02.04.2016 (а.с.116). Відповідно до виписки по рахунку кредитної картки за № НОМЕР_2 всі операції по зняттю готівки були вчинені до 01.04.2016 (а.с.13).

Посилання позивача про те, що він не отримував кредитну картку за № НОМЕР_2 та про вчинення іншими особами шахрайський дій з останньою, не доведено на час розгляду справи належними та допустимими доказами. Письмова претензія позивача на адресу Банку від 11.04.2016 (а.с.12), внесення відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК УКраїни (а.с.89) не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження того, що зняття коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 здійснено третіми особами внаслідок шахрайських дій. Вирок у кримінальній справі чи постанова суду, які б набрали законної сили, та свідчили про те, що переказ коштів з карткового рахунку позивача здійснені третіми особами, на даний час відсутні, оскільки по заяві ОСОБА_1 наразі триває досудове слідство (а.с.38-41).

Отже вимоги позивача про визнання кредитної заборгованості, штрафних санкцій та пені по картковому рахунку № НОМЕР_2 від 17 липня 2013 року недійсними не ґрунтуються на належних та достовірних доказах, а відтак задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 638, 1054 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», суд

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - О.О.Сайко