АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5857/17 Справа № 179/721/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ковальчук Т. А. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Ізмаїл» на ухвалу судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом фермерського господарства «Еталон-Є» до ОСОБА_2, селянського (фермерського) господарства «Ізмаїл» про визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року вжиті заходи забезпечення позову у вигляді заборони Селянському (фермерському) господарству «Ізмаїл», вчиняти будь-які дії щодо користування, проведення агротехнічних робіт (оранка, культивація, посів та інші дії пов'язані з використання земельної ділянки) на земельній ділянці площею 4,899 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3

В апеляційній скарзіСелянське (фермерське) господарство «Ізмаїл», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали судді в повному обсязі (а.с. 18-22).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, що приймають участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, з обґрунтуванням необхідності його застосування, та інші відомості, необхідні для забезпечення позову, а ст. 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснює п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Однак, в порушення вищезазначених вимог процесуального закону, вирішуючи питання щодо забезпечення позову та постановляючи 26 травня 2017 року ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо користування, проведення агротехнічних робіт, суддя дійшов невірного висновку, оскільки вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Заборона вчинення будь-яких дій щодо користування, проведення агротехнічних робіт на земельній ділянці, є втручанням в господарську діяльністьселянського (фермерського) господарства «Ізмаїл», що суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в порушенні прав інших осіб.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою положення ст.ст. 151-153 ЦПК України та роз'яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у зв'язку із чим, дійшов помилкового висновку щодо необхідності забезпечення позову, оскільки не обґрунтував можливість застосування саме такого засобу забезпечення позову як встановлення заборони, яка не викликана необхідністю при розгляді позову і може призвести до безпідставного обмеження у користуванні земельною ділянкою, не дослідив наявність у матеріалах справи доказів для вжиття такого заходу забезпечення позову.

Крім того, позивачем не обґрунтовані наслідки невжиття зазначеного ним заходу забезпечення позову і яким чином невжиття заборони спричинить у майбутньому утруднення чи зробить неможливим виконання рішення суду, що є його процесуальним обов'язком (ст.ст. 10, 60 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Накладаючи заборону селянському (фермерському) господарству «Ізмаїл» вчиняти будь-які дії щодо користування, проведення агротехнічних робіт на земельній ділянці площею 4,899 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3, суддя не навів обґрунтувань співмірності такого виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Більше того, постановивши оскаржувану ухвалу, суддя фактично вирішив по суті наявний спір, не обґрунтувавши яким чином незадоволення заяви про забезпечення позову може утруднити можливе рішення суму, зокрема, про повернення спірної земельної ділянки, площею 4,899 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3, в користування ФГ«Еталон-Є».

За викладених обставин, колегія дійшла висновку, що суддею порушені вимоги ст.ст. 151, 152 ЦПК України, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Ізмаїл» - задовольнити.

Ухвалу судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2017 рокускасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О. Макаров