Справа № 175/4494/15-ц
Провадження № 2/175/1800/15
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці Я.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів на утримання спільного майна,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, який потім уточнила, в якому просила солідарно стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ї користь витрати на утримання спільного нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначила, що їй та відповідачці ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок по вул. Високій, 9 у м. Дніпро. ОСОБА_4 належить ? частки даного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка ОСОБА_6, а їй - ? частини вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.02.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 2-161 та договору дарування ? частини, укладеного між нею та ОСОБА_8 18 вересня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 350.

11 листопада 2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у справі № 202/2726/14-ц було затверджено мирову угоду у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою та усуненням перешкод у здійсненні права користування особистим майном. Але в супереч цьому, відповідач ОСОБА_4 всіма силами перешкоджає позивачу користуватися належним їй нерухомим майном, створює перешкоди у здійсненні ремонтних робіт, через що домоволодіння на даний момент знаходиться у критичному технічному стані..

Представник позивача за довіреністю у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові.

Відповідач та її представник заперечили щодо задоволення даного цивільного позову, в обґрунтування посилалися на те, що виконуючи ремонтні роботи, позивач ремонтні роботи робила без її дозволу та не радячись з нею, тобто порушили її Конституційні права.

ОСОБА_9, який відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області залучений до справи у якості співвідповідача, до суду не зявився будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши всіх учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини першої ст. 50 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування".

В судовому засіданні встановлено, що 11 листопада 2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у справі № 202/2726/14-ц було затверджено мирову угоду у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою та усуненням перешкод у здійсненні права користування особистим майном.

У вересні 2015 року ФОП ОСОБА_10 (зареєстрована в реєстрі атестованих осіб за № 2694, кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 002814, який видано 10.10.2013 року) було проведено технічне обстеження житлової прибудови (літера А1-1) та прибудови (літера а11) к садибному (індивідуальному) житловому будинку (літера А-1) за адресою: м. Дніпро, вул. Висока, № 9, за результатами якого складено звіт, відповідно до якого вбачається, що Стіни, перекриття, покрівля мають непридатний стан до нормальної експлуатації, підлога, віконне отвірне заповнення та дверне заповнення мають задовільний стан.

За результатами проведення технічного обстеження обєкта: Житлової прибудови (літера А1-1) та прибудови (літера а11) к садибному (індивідуальному) житловому будинку (літера А-1) за адресою: м. Дніпро, вул. Висока, № 9, встановлено його невідповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і не можливість його безпечної експлуатації. Також технічний стан житлової прибудови (літера А1-1) та прибудови (літера а11) впливає на технічний стан садибного будинку (літера А-1) і потребує виконання капітального ремонту.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч. 5 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Особливим режимом права власності є право спільної часткової власності. Саме на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачу ОСОБА_4 належить спірне домоволодіння у співвідношенні ? та ? у позивача ОСОБА_2 Як встановлено мировою угодою та визначеного порядку користування домоволодінням у спільному користуванні Сторін знаходиться прибудова літ. А1-1 (у кожної зі сторін по ? приміщень 2-2, 2-3), і кожній із Сторін виділено у користування 10,3 кв.м. у приміщенні 2-3, та 6,6 кв.м. у приміщенні 2-3.

Хоча право власності на домоволодіння в цілому належить сторонам у різному співвідношенні, житлова прибудова літ. А1-1 знаходиться у спільній власності обох з їх частками по ? у кожного, а отже й витрати на її утримання мають здійснюватись сторонами спільно, у рівних частках (по ? з кожної сторони).

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної часткової власності.

Як передбачено ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Статтею 360 ЦК України, передбачено що власник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів) а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями повязаними зі спільним майном.

Також судом встановлено, що 18.06.2003 року у даному домоволодінні, що належить Сторонам, було відключено газопостачання, а відповідно і опалення, про що спеціалістами Виробничо експлуатаційної служби (ВЕС) №3 ПАТ «Дніпрогаз» було складено акт на відключення газу. Аналогічний акт було складено також 01.11.2012 року за № 1220-12 і на даний момент газопостачання у домоволодінні відсутнє.

З метою виконання капітального ремонту Позивач звернулась до ТОВ «Будівельна компанія «Ваш вибір», яким було розраховано вартість необхідного капітального ремонту. Відповідно до договірної ціни капітального ремонту, така вартість становить 114 957 грн. 43 коп..

На момент звернення Позивача із позовом, частина капітальних ремонтних робіт вже виконана, що підтверджується актами виконаних робіт, а саме актом №1 прийому виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року, актом №2 прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року. Таким чином, з урахуванням витрат Позивача на придбання нового газового котла, а також витрат на виконання капітальних ремонтних робіт у прибудові літ. А1-1, загальна вартість витрат на утримання становить 123 157 грн. 43 коп.

Виходячи з положень ст. 360 Цивільного кодексу України, Відповідач зобовязаний відшкодувати на корить Позивача грошові кошти в сумі 61 578 гривень 72 коп., що становлять ? від загального розміру витрат.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 подарувала належну їй ? частину житлового будинку № 9 по вул. Високій в м. Дніпрі ОСОБА_5 на підставі договору дарування ? частини від 26.11.2015 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 витрат на утримання майна, оскільки власником даного домоволодіння він став після звернення позивача з даним позовом до суду.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, відповідачами не надано належних доказів на підтвердження своїх заперечень на позовну заяву, тому суд не приймає до уваги вказані заперечення, та приймає рішення за наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 615 грн. 78 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 360 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів на утримання спільного майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) витрати на утримання спільного нерухомого майна в сумі 61578 (шістдесят одна тисяча пятсот сімдесят вісім) грн. 72 коп. та судовий збір у розмірі 615 грн. 78 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л. Воздвиженський