Провадження 2/127/6561/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., ознайомившись з матеріалами позовної ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільної забудови та визнання права власності на ? частку приміщень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту спільної забудови та визнання права власності на ? частку приміщень.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

1) відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Позивач заявляє позовні вимоги стосовно нерухомого майна, яке має відповідну вартість, однак у позовній заяві позивачем не зазначено ціни позову та не зазначено доказів щодо вартості спірного нерухомого майна на момент предявлення позову до суду;

2) із поданої позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявила дві позовні вимоги: про встановлення факту спільної забудови приміщень та визнання права власності на ? частку приміщень, однак позивачем сплачено судовий збір за одну лише позовну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» увипадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Враховуючи вказані вище вимоги закону та обставини відсутності у позивачки ОСОБА_1 доказів щодо вартості нерухомого майна, на яке вона претендує, виходячи із заявлених позовних вимог, вважаю за необхідне встановити позивачці ОСОБА_1 сплатити максимальний розмір судового збору в сумі 8000,00 грн.

3) позовна заява не містить посилання на докази, що майно, яке позивач просить поділити було збудовано за кошти позивача, а не відповідача (чеки, квитанції, видаткові накладні, акти здачі-приймання виконаних робіт та інше);

4) позовна заява не містить посилання на докази, хто зареєстрований та фактично проживає в будинку по вул. О.Кобилянської, 125 у м. Вінниці;

5) до позовної заяви додано копію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2016 року, проте дане рішення належним чином не завірене та відсутнє посилання на докази, що відповідачка ОСОБА_3 здійснила державну реєстрацію права власності на спірне майно та не надано відповідний витяг з єдиного реєстру права власності на нерухоме майно;

6) не зазначено доказів кому належить на праві власності земельна ділянка за адресою: вул. О.Кобилянська, 125 у м. Вінниці (дози державної реєстрації права влансоті на землю на підставі рішення суду в даному випадку);

7) позивачем не зазначено доказів, що спірне будинкововлодіння не перебуває під арештом або забороною, в іпотеці та інше;

8) позивачем не зазначено та не вирішено питання щодо участі в справі та відповідний процесуальний статус інших співвласників спірного будинковолодіння;

9) позовна заява не підстить правового обгрунтування та правових підстав заявлення позивачкою ОСОБА_1 саме таких позовних вимог з урахуванням того, що земельна ділянка, на якій збудований спірний будинок ніколи не виділялася позивачці та відсутні докази про право власноті позивачки на змельну ділянку, на якій збудований спірний будинок;

10) не зазначено докази, які підтверджують кожну обставину, зазначену в позові, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільної забудови та визнання права власності на ? частку приміщень - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків не більше трьох днів з дня отримання позивачем копії ухвали, про що повідомити позивача.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: