Справа №588/189/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Щербаченко М. В.
Номер провадження 22-ц/788/836/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

15 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тростянець померла його мати ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, однак заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини він не подавав. На момент смерті матері він був зареєстрований в АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги є він, його сестра ОСОБА_7 та чоловік померлої ОСОБА_5

Остаточно уточнивши позовні вимоги, посилаючись на те, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_6 строком на два місяці.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року відмовлено позивачу ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Вказане рішення суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, встановивши додатковий строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 строком на два місяці.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що в момент дії строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, тобто шести місяців з дня смерті спадкодавця він опинився у важких життєвих обставинах. На той час був інвалідом 3 групи, проходив курс лікування в лікарнях і вимушений був значно змінювати сімейний побут у зв'язку з вище описаними подіями. Смерть матері викликала у нього значні душевні хвилювання, втрата рідної людини і навала життєвих труднощів була немаловажною обставиною, яка потягла за собою пропуск ним строку, передбаченого для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Вважає, що суд повинен був застосувати інші норми матеріального права та надати йому можливість отримати нерухоме спадкове майно шляхом надання додаткового строку, достатнього для подачі заяви до нотаріуса. Заяву про відмову від спадщини до нотаріуса він не подавав, а тому вважає, що має право на спадщину.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги та відповідача ОСОБА_4 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тростянець Сумської області померла мати позивача - ОСОБА_6 (а.с. 6).

Позивач та відповідач ОСОБА_4 є, відповідно, сином та дочкою померлої ОСОБА_6, а відповідач ОСОБА_5 був її чоловіком. Дані обставини сторонами не оспорюються.

Згідно даних будинкової книги на момент смерті ОСОБА_6 з нею в квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані відповідачі - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 24-27).

Позивач на момент смерті матері був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 березня 1994 року спірна квартира належала на праві власності ОСОБА_6 та членам її сім'ї ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в рівних частках (а.с. 32-33).

Після смерті ОСОБА_6 Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за № 345/2005 та 15 вересня 2005 року було видано свідоцтво про право на спадщину по 1/6 частині спірної квартири на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 54; 55).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч положенням ч. 3 ст. 1272 ЦК України він не надав доказів стосовно поважності причин неприйняття ним спадщини своєчасно, які, враховуючи значний час, що минув після смерті ОСОБА_6, не можуть бути визнані поважними. Також суд послався на те, що у ОСОБА_3 були відсутні будь-які об'єктивні перешкоди чи істотні труднощі для подання ним заяви до нотаріуса своєчасно.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом першої інстанції було встановлено, що на час відкриття спадщини відповідачі були зареєстровані та проживали разом з померлою ОСОБА_10, тому в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вони вважаються такими, що прийняли спадщину і у 2005 році отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи з матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не надав належних, допустимих, безспірних та переконливих доказів про наявність у нього поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, а ті, на які він посилається, такими не являються.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 31 березня 2016 року, тобто через 11 років.

Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України підтверджується, що у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви до нотаріуса підстави для визнання судом цих обставин поважними можуть бути застосовані.

В той же час, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, на які послався і позивач, як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, непрацездатність, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини та інше.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, позивач перебував у важких життєвих обставинах. Однак, дані обставини, враховуючи, що ОСОБА_11 лише через 11 років після смерті матері звернувся до нотаріуса з питанням про прийняття спадщини, не є тими об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст.1272 ЦК.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не містять посилань на такі порушення закону, що б могли бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, отже, апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -