справа №619/1393/17
провадження №2/619/915/17
УХВАЛА

19 травня 2017 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ «Еталон-К» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення суми,

установив:

ТОВ «Еталон-К» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача перевищення 90% вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог у сумі 1328139,60грн.

Від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 51: нежитлову будівлю літ. «А-1» площею 1090,30кв.м, що розташована за адресою: смт Пісочин Харківського району Харківської області площа ОСОБА_4, 4 та належить відповідачу посилаючись на те, що сума заборгованості являється значною і продаж відповідачем майна призведе до неможливості виконання судового рішення.

Перевіривши заяву, матеріали справи, суддя вважає, що заява позивача підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ухвали судді від 19 травня 2017 року провадження у даній справі відкрито.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Таким чином, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлова будівля літ. «А-1» загальною площею 1090,3кв.м за адресою: смт Пісочин Харківського району Харківської області площа ОСОБА_4, 4 належить ОСОБА_2 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 09.06.2010.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

При цьому, суддя не вбачає підстав для застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту, а вважає доцільним та достатнім заборонити відповідачу до розгляду справи по суті, вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням зазначеного вище обєкту нерухомості.

Ухвали суду, які оформлюються окремим процесуальним документом, постановляються в нарачій кімнаті. Ухвали суду, постановленіокремим процесуальним документом, підписуються суддею і приєднуються до справи.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, відчужувати у будь-який спосіб право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 1090,3кв.м за адресою: смт Пісочин Харківського району Харківської області площа ОСОБА_4, 4 ( реєстраційний номер 510).

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити до відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя І. М. Нечипоренко