АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2362/16-ц 22-ц/774/1788/К/17
Справа № 212/2362/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1788/К/17 Пустовіт О.Г.
Категорія - 32 (ІІІ) Доповідач - Бондар Я.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар - Гладиш К.І.

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3, -

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_2 та відповідача Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,звернулася до суду,з позовом до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «Центральний ГЗК») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, посилаючись на те, що з батьком малолітнього сина ОСОБА_5 - ОСОБА_7 під час виконання ним своїх трудових обов'язків на підприємстві відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 стався нещасний випадок, який призвів до його смерті.

Звістку про смерть чоловіка вона дізналася, перебуваючи у стані вагітності, а ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина - ОСОБА_5

Посилаючись на те, що батько дитини загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, що спричинило його синові моральну шкоду, оскільки він залишився без батька, його фізичної та моральної підтримки, просила суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 700000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та обов'язкових платежів.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 06 липня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Центральний ГЗК» на користь ОСОБА_2 70000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб в рахунок відшкодування моральної шкоди малолітньому ОСОБА_5, завданої смертю працівника на виробництві, батька ОСОБА_7 Стягнуто з ПрАТ «Центральний ГЗК» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду та збільшення суми моральної шкоди, стягнутої з відповідача на її користь до 700000,00 грн. Вважає, що районним судом визначено розмір моральної шкоди без врахування моральних страждань малолітньої дитини, яких вона зазнала у зв'язку зі смертю батька та є значно заниженим.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПрАТ «Центральний ГЗК», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, які мають суттєве значення для її розгляду, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника до 20000,00 грн. Вважає, що суд дійшов висновку щодо спричинення моральної шкоди позивачу за відсутності належних доказів в підтвердження цього, зокрема вини відповідача у її спричиненні, оскільки нещасний випадок стався саме з вини потерпілого ОСОБА_7 Вирішуючи спір, суд залишив поза увагою відсутність доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди позивачу у зв'язку зі смертю його батька. Також представник відповідача не погоджується з розміром моральної шкоди, який на його думку, стягнуто без врахування рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.09.2014 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2014 року, яким з відповідача на користь ОСОБА_9 стягнуто 50000,00 грн., а також рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.01.2016 року, яким з відповідача на користь ОСОБА_2 стягнуто 50000,00 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає відхиленню, а апеляційна скарга відповідача - частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 з 12 вересня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 працював на ПрАТ «Центральний ГЗК» гірничим робітником очисного вибою та гірником очисного вибою (а.с. 14-15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер (а.с. 5).

Відповідно до акту форми Н-5 від 04 травня 2012 року проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11 годині 58 хвилин на шахті ім. Орджонікідзе ПАТ «Центральний ГЗК», комісією з розслідування нещасного випадку проведено спеціальне розслідування, на підставі якого, відповідно до п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 30.11.2011р. №1232, нещасний випадок з гірником очисного забою шахти ім. Орджонікідзе ПАТ «Центральний ГЗК» ОСОБА_7 визнано таким, що пов'язаний з виробництвом (а.с.10-13).

Згідно з актом №2 форми Н-1 від 04 травня 2012 року нещасний випадок, внаслідок якого ОСОБА_7 помер, пов'язаний з виробництвом на підприємстві шахта ім. Орджонікідзе ПАТ «Центральний ГЗК» (а.с. 6-9).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 1167, 1168 ЦК України й виходив з права малолітньої дитини у зв'язку із смертю свого батька на відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем внаслідок смерті працівника на виробництві.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, однак не може погодитися з висновками суду щодо визначеного ним розміру моральної шкоди з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Якщо події, які породили цивільне право на відшкодування моральної шкоди та стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами, мали місце після 1 січня 2004 року, тобто після набрання чинності ЦК України, то вони підлягають розгляду згідно з положеннями статей 1167, 1168 ЦК України.

Зазначеним висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-208цс14 та від 02 вересня 2015 року у справі №6-576цс15, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для врахування іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні таких норм матеріального права до спірних правовідносин.

Враховуючи зазначене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції відповідно до ст. ст.ст. 213, 214 ЦПК України, врахував зазначене та правильно визначився з характером спірних правовідносин, а також правовою нормою, яка підлягає застосуванню до їх врегулювання.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ПрАТ «Центральний ГЗК» в частині недоведеності позивачем заподіяної йому моральної шкоди та вини відповідача в цьому, та вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст. 43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім'єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв'язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров'я на виробництві.

Відповідно до акту форми Н-5 від 04 травня 2012 року та акту №2 форми Н-1 від 04 травня 2012 року проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11 годині 58 хвилин на шахті ім. Орджонікідзе ПАТ «Центральний ГЗК», комісією з розслідування нещасного випадку з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 04 травня 2012 року визнано нещасний випадок з гірником очисного забою шахти ім. Орджонікідзе ПАТ «Центральний ГЗК» ОСОБА_7 таким, що пов'язаний з виробництвом.

Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2013 року ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є ОСОБА_2, що в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення.

У зв'язку зі смертю батька малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу спричинено моральну шкоду, пов'язану із втратою рідної людини - батька, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв'язків та необхідності докладання матірю позивач додаткових зусиль для організації життя свого сина.

Враховуючи вищевикладене та наявність доказів причинно-наслідкового зв'язку між смертю батька позивача з нещасним випадком на виробництві, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про не врахування судом першої інстанції того, що нещасний випадок стався саме з вини потерпілого колегія суддів вважає безпідставними, оскільки винні дії померлого ОСОБА_7, що сприяли виникненню нещасного випадку не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи від нещасного випадку, що стався на виробництві.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника позивача щодо його незгоди з визначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди.

Так, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПррАТ «Центральний ГЗК» на користь ОСОБА_2в рахунок відшкодування моральної шкоди малолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 судом не в повній мірі враховані положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4, з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Тому, враховуючи глибину та тривалість моральних страждань малолітнього ОСОБА_5 який втратив рідного батька, ступінь та незворотність негативних наслідків у результаті загибелі його батька, наявність вини самого ОСОБА_7 в настанні нещасного випадку,колегія суддів вважає, що моральну шкоду слід стягнути в розмірі 50000,00 грн., що відповідає засадам розумності та справедливості і є співмірним з розміром моральних страждань малолітньої дитини.

У зв'язку з цим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача про наявність підстав для стягнення моральної шкоди в розмірі 700000,00 грн., як необґрунтовані.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а апеляційна скарга представника відповідача - частковому задоволенню, а рішення суду, відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України - зміні в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, із зменшенням цього розміру до 50000,00 грн. В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 307, ст. 309 ч.1 п.3, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» - задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_2в рахунок відшкодування моральної шкоди малолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, завданої смертю працівника на виробництві, батька ОСОБА_7, змінити, зменшивши цей розмір з 70000,00 грн. до 50000,00 грн. (п'ятдесяти тисяч грн.)

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: