Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №361/4518/17

Провадження №2/377/384/17

22 листопада 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М., з участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» про перерахунок заробітної плати, нарахування премії і видачу довідки про одержану заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, -

УСТАНОВИЛА:

28 липня 2017 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 в особі його представника - адвоката Головненка Дмитра Олександровича, в якій він просить зобов'язати державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС» здійснити ОСОБА_2 перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження у період з 22.07.1987 року по 31.07.1987 року одноразову премію в розмірі 1400 карбованців, та виплачену заробітну плату в сумі 222 карбованці, що в загальному складає 1622 карбованці, та надати довідку для пред'явлення в Пенсійний фонд з урахуванням вказаних виплат. Визначити розмір заробітної плати ОСОБА_2 в сумі 1622 карбованці 00 коп., одержаної за роботу в зоні відчуження у період з 22.07.1987 року по 31.07.1987 року.

Ухвалою судді цього суду від 11 серпня 2017 року було відкрито провадження у справі і призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2017 року, яка набрала законної, зазначену справу передано на розгляд до Славутицького міського суду Київської області за підсудністю відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України.

08 листопада 2017 року вказана справа надійшла до канцелярії Славутицького міського суду Київської області.

В обґрунтування позову представник позивача послався на те, що позивач ОСОБА_2, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ( категорія 1 ), є інвалідом ІІ групи, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У 1987 році з 22.07.1987 р. - 31.12.1987 р. позивач працював у ДСП «Чорнобильська АЕС» і де від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоров'я, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом. За роботу в зоні відчуження за період з 22.07.1987 року по 31.07.1987 року позивачеві виплачена заробітна плата в сумі 222,00 крб. Заробітна плата ОСОБА_2 була нарахована та виплачена без урахування премій, які передбачені підпунктом 3 п. 1 постанови Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища працівникам підприємств, організацій та установ ( незалежно від їх відомчої підпорядкованості ) і розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964 від 17 травня 1986 року. Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 р. № 09-3751, якщо підприємством була невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії. При розрахунку сум заробітної плати при складанні відповідачем довідки про заробітну плату не було застосовано вимоги Кодексу законів про працю України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, постанови Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської ради профспілок від 10.06.1986 року № 207-7, листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці в зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища», постанови КМ України № 1210. Довідка про заробітну плату, одержану в зоні відчуження, повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаних документів. Всього за роботу в зоні відчуження у період з 22.07.1987 року по 31.07.1987 року позивачу повинна бути виплачена заробітна плата 222,00 крб. + 1400,00 крб. = 1622,00 крб. Відповідно із цієї заробітної плати ( 1622,00 крб. ) позивачу повинна бути перерахована пенсія.

Представником відповідача подано заперечення, мотивовані тим, що згідно особової картки ОСОБА_2 він був прийнятий на роботу на Чорнобильську АЕС 22.07.1987 ( наказ № 1256 від 22.07.1987 ) на посаду слюсаря сантехніка 3 гр. з окладом 120 крб. Звільнений згідно наказу № 344 від 08.06.1988 у зв'язку з призовом на військову службу. В зазначеному періоді трудових відносин між позивачем та Чорнобильською АЕС діяв порядок оплати працівників, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановлений Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 7 травня 1986 року, (аналогічна Постанова РМ УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5), Постановою СРСР і Секретаріату ВЦСПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43, Розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року № 964, Постановою РМ СРСР, ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 664-195, (аналогічна Постанова РМ УРСР, Укррадпрофа від 10 червня 1986 року № 207-7). На підставі рішень Урядової комісії № 87 від 07.08.1986, № 108 від 19.08.1986, № 173 від 18.09.1986, № 339 від 15.01.1987, № 351 від 02.02.1987 Чорнобильську АЕС з 01.05.1986 до 01.03.1988 з урахуванням складності і терміновості робіт, що виконуються, було віднесено до 3 (третьої) зони безпеки. У відповідності до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986, розпорядженням Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 17.05.1986, постанови Держкомпраці СРСР і ВЦРПС був розроблений «Тимчасовий порядок оплати праці робітників підприємств, організацій та установ Міненерго СРСР, зайнятих та приймаючих участь на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС». Пунктом 4 даного Порядку визначено, що робітникам підприємств та організацій, які до і після аварії були розташовані в відповідних зонах і які брали участь в ліквідації наслідків аварії, оплата праці провадилась в 5-ти, 4-х, 3-х та 2-х кратному розмірі тарифної ставки ( окладу ) відповідно зон безпеки. Згідно особового рахунку позивача за липень 1987 року йому нараховано за відпрацьований час 74,0 крб., а з урахуванням 3-х кратного розміру: 74*3 = 222,00 крб. Саме цей розмір заробітної плати, підтверджений первинними документами, і був відображений у довідці про заробіток для обчислення пенсії № 411 від 03.08.2011. Стосовно вимог позивача про нарахування та включення у довідку про заробітну плату за роботу з 22.07.1987 по 31.07.1987 одноразової премії в розмірі 1400,00 крб, то слід зауважити на те, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 Постанови РМ УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 вирішено виділяти Мінфіном та Держпланом СРСР кошти в розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, організацій та установ. При цьому, розмір премії, що виплачувалась одному працівнику не міг перевищувати 400 карбованців в місяць. Пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається тільки на підставі особових рахунків, платіжних відомостей і інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою або організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Первинні документи, зокрема особовий рахунок позивача, не містять будь-якої інформації про нарахування йому премії саме в розмірі 400 крб., а тому вимога про включення цієї суми до заробітної плати є безпідставною. Розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964 рс від 17.05.1986 надано право голові урядової комісії з ліквідації аварії виплачувати працівникам, які відзначились у виконанні особливо важливих та відповідальних роботах, в залежності від небезпеки їх проведення, одноразову винагороду в розмірі до 1 тисячі карбованців. Мова в даному випадку йде саме про право, а не обов'язок голови урядової комісії з ліквідації аварії виплачувати одноразову винагороду, розмір якої міг становити до 1000,00 крб., а не фіксовану суму. При цьому передбачалось, що конкретні розміри винагород визначались з врахуванням складності, терміновості робіт та небезпеки їх проведення. Крім того, згідно положення ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в заробіток для нарахування пенсії включаються виплати, на які чинним законодавством нараховуються страхові внески, окрім виплат разового характеру, не обумовлених системою оплати праці. Виплата як премії до 400,00 крб. так і винагороди до 1000,00 крб. здійснювалось не за рахунок підприємства, а з коштів Міненерго СРСР, що виділялись саме на ці цілі, а тому носили разовий характер, не обумовлений на той час системою оплати праці, і не мають зараховуватись до заробітку для нарахування пенсії. В той же час слід зазначити, що вимогами ст. 233 Кодексу законів про працю України передбачені строки звернення до суду за захистом своїх трудових прав. Звернення у 2017 році до суду є пропуском такого строку. Частиною 2 цієї статті передбачено, що працівник у разі порушення законодавства про оплату праці має право звернутись до суду без обмеження будь-яким строком. Однак ця вимога закону введена в дію згідно Закону № 26 20-Ш від 11.07.2001 р. і зворотної сили не має. Тому вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. В поданій позовній заяві представник позивача просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог посилаючись на обставини, викладені в запереченнях.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і має відповідне посвідчення категорії 1 серії НОМЕР_1, видане Київоблдержадміністрацією 06.01.2012 року.

Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 07.12.2011 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності довічно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в період з 22.07.1987 року по 08.06.1988 року перебував у трудових відносинах з Чорнобильською АЕС та відповідно до особової картки займав посаду слюсаря-сантехніка 3 гр. з окладом 120 крб.

З особового рахунку ОСОБА_2 вбачається, що за липень 1987 року за відпрацьований час йому нараховано 74 крб., а з урахуванням 3-х кратного розміру: 74*3=222 крб.

Згідно довідки № 201, виданої Чорнобильською АЕС 20.07.1988 року, ОСОБА_2 з 22.07.1987 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1988 року по 08.07.1988 року був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 року № 1497-378 та Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195, що надають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності до списку № 1 затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

З довідки про заробіток для обчислення пенсії № 411 від 03.08.2011 року вбачається, що заробіток ОСОБА_2, який враховується при обчисленні пенсії, складав 0, 06058 грн. Заробіток за липень 1987 року складає 0,00222 грн. Довідка видана на підставі особових рахунків за 1987-1988 роки.

Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок заробітної плати за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з відображенням його в особовому рахунку, а також нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження у період з 22.07.1987 року по 31.07.1987 року одноразову премію в розмірі 1400 крб., та виплачену заробітну плату в сумі 222 крб., і надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

Листом ДСП «Чорнобильська АЕС» позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку заробітної плати та врахуванні премії в розмірі 1400 крб в зв'язку з відсутністю правових підстав.

В обґрунтування відмови відповідач у листі зазначив, що постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 дозволено підприємствам і організаціям встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60 % тарифної ставки (посадового окладу). Підпунктом 3 пункту 1 Постанови передбачене одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб. Розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964 від 17.05.1986 року головою Урядової комісії надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі 1000 крб. Зробити перерахунок заробітної плати та врахувати вказані премії в розмірі 1400 крб. (1000+400) не має підстав, оскільки ці суми премій не відображені в особовому рахунку по заробітній платі за 1987 рік.

Не погодившись з відмовою відповідача позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964 рс від 17 травня 1986 року «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» надано право голові урядової комісії з ліквідації аварії виплачувати працівникам, які відзначилися при виконанні особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення одноразову винагороду в розмірі до 1000 руб; дозволено керівникам міністерств і відомств, які беруть участь у ліквідації аварії, за узгодженням з головою урядової комісії з ліквідації аварії проводити у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на зазначених роботах в III зоні небезпеки, в п'ятикратному розмірі у порівнянні з установленими діючим законодавством нормами, в II зоні - в чотирикратному і в I зоні - в трикратному розмірі (абзац перший).

Таким чином, виплата одноразової винагороди у розмірі до 1000 руб. проводилась за рішенням голови урядової комісії з ліквідації аварії і лише тим працівникам, які відзначилися при виконанні особливо важливих і відповідальних робіт згідно розпорядження РС СРСР № 964 рс від 17.05.1986 року.

Постановою Ради Міністрів СРСР, Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 5 червня 1986 року № 665-195 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964. Оплата праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, проводиться відповідно у чотири, - три- і двократному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), установленому за основним місцем роботи (абзац третій і четвертий пункту 1).

Постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та попередженням забруднення навколишнього середовища» доведено до відома міністерств, відомств УРСР, облвиконкомів, Київського і Севастопольського міськвиконкомів, республіканських комітетів, обласних і Київської міської ради професійних спілок про прийняття постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, а пунктом 2 цієї постанови зобов'язано міністрів, керівників відомств, голів облвиконкомів, Київського та Севастопольского міськвиконкомів, голів республіканських комітетів, обласних та Київської міської ради профспілок забезпечити виконання зазначеної постанови.

Відповідно до п. п. 1, 3 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища», вирішено виділити в розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, організацій та установ (незалежно віх їх відомчої підлеглості), які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у розмірі 1 млн. карбованців до повного завершення цих робіт. Розмір премії, що виплачується одному працівникові за рахунок вказаних коштів, не повинен перевищувати 400 карбованців в місяць більше максимальних розмірів премій.

Аналіз вищевказаних нормативно-правових актів свідчить про те, що премії за спірний період не мали обов'язкового характеру і могли здійснюватися за наявності відповідних рішень органів управління.

Згідно особового рахунку позивача за липень 1987 року йому нараховано за відпрацьований час 74,0 крб., а з урахуванням 3-х кратного розміру: 74*3 = 222,00 крб.

З вказаного особового рахунку ОСОБА_2 за 1987 рік, який є первинним документом, вбачається, що будь-якої інформації про нарахування та виплату йому премії саме в розмірі 400 крб. та премії в сумі 1000 крб. немає, що свідчить про відсутність рішень про виплату йому спірних сум.

Відповідно до пункту 2.1. розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (із змінами) для підтвердження заробітної плати за період до 1 липня 2000 року пенсіонером подається довідка про заробітну плату із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Таким чином, відповідач мав право видати позивачеві довідку про розмір заробітної плати за спірний період лише на підставі даних особового рахунку.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, відповідач видав позивачеві довідку в межах своїх повноважень і відповідно до вимог законодавства на підставі даних особового рахунку та за відсутності законних підстав для донарахування спірних виплат, тобто діяв правомірно і не допустив обмеження прав позивача на отримання пенсії у розмірі, передбаченому чинним законодавством, на яку він має право, а позивач не довів правомірності своїх вимог.

За встановлених обставин справи позов є безпідставним, недоведеним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 3,4, 1, 109, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 27 листопада 2017 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька