Справа №: 671/652/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 травня 2017 року м. Волочиськ

Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Павлова А.С., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме позивачем не зазначено обставин, а також доказів, що їх підтверджують, якими він обґрунтовує свої вимоги. Зокрема, позивачі в позовній заяві зазначають, що один із них являється власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і що даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.12.2016. Разом з тим, з вказаних документів слідує, що позивач ОСОБА_1 є власником лише 1/4 даної квартири. У позовній заяві не зазначено, хто являється власником іншої частини (3/4) квартири.

Крім того, відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Якщо субєктивного права, як такого, не існує, то і право на його захист також не виникає.

ОСОБА_2, який у позові зазначений як Позивач-2, не являючись при цьому власником або законним володільцем квартири (посилання на відповідні докази у позовній заяві відсутні), не зазначає яким чином відповідачем порушуються його права, свободи або інтереси.

Також, звертаю увагу, що відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Таким чином, рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки Реєстраційного відділу Волочиської міської об'єднаної територіальної громади, однак, позивачами в позовній заяві не зазначено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору вказаний орган.

За таких обставин, суддя прийшла до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання ухвали.

У випадку невиконання вказаних вимог суду, дана позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павлова А.С