АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2071/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1137/17Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2017 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. Позивач зазначав, що між сторонами 23 червня 2010 року було укладено кредитний договір, згідно якого банк відкрив ОСОБА_3 картковий рахунок і надав відновлювану відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. Вказав, що у звязку з неналежним виканням держателем картки умов договору виникла заборгованість, яка станом на 20 квітня 2015 року становила 20 133, 99 грн., яку просив стягнути із ОСОБА_3

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2017 року позов ПАТ «ДельтаБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 користь ПАТ «ОСОБА_4 заборгованість по кредитному договору на загальну суму 20 133, 99 грн.

Рішення оскаржив представник відповідача, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вказує, що всі операції за карткою після спливу дворічного строку дії не доведені, оскільки картка не перевипускалась.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 23 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 укладено кредитний договір №007-16502-230610, зігдно умов якого банк відкрив ОСОБА_3 картковий рахунок № 9884 та видав держателю платіжну картку.

Відповідно до 1.3. Договору, банк надає Держателю картки Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 5 000 грн.

У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом (а.с. 2-3).

Згідно наданого банком розрахунку, станом на 20 квітня 2015 року, у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором виникла заборгованість на загальну суму 20133,99 грн., яка складається з: строкове тіло кредиту 10 455,09грн.; прострочене тіло кредиту 653,16грн.;заборгованість за відсотками 9 025,74 грн. (а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що відповідачем не доведено належне виконання умов договору.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, заперечуючи наявність заборгованості, відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що відповідно до анкети позичальника, строк дії карки визначений на 24 місяці, тобто до 23 червня 2012р. (а.с. 72) і вона 29 липня 2013р. після виконання, на її думку, своїх зобов'язань по повній сплаті заборгованості здала картку працівникам банку.

Проте, відповідачем належними та допустимими доказами не доведена обставина здачі картки банку.

Відповідно до ч. 1 ст.10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч.1 ст.179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Представник позивача у своїх запереченнях на апеляційну скаргу вказує на ту обставину, що дія кредитної картки згідно даних програмного комплексу банку була встановлена до 30 квітня 2013 року, про що свідчить той факт, що, зокрема, через банкомат банку через картку були здійснені наступні поповнення рахунку: 13.06.2012 р. 100 грн.;24.07.2012 р. 200 грн.; 22.08.2012 р. 320 грн.; 24.09.2012 р. 320 грн.; 23.10.2012 р. 200 грн.; 22.11.2012 р. 430 грн.; 27.12.2012 р. 450 грн.; 23.01.2013 р. 450 грн.; 19.03.2013 р. 600 грн.; 20.03.2013 р. 400 грн. ( а.с.102).

Неналежним є посилання ОСОБА_3 на анкету позичальника щодо визначення строку дії картки 24 місяця, так як зазначена анкета не є невідємною частиною договору про надання кредитних коштів та підтверджує лише анкетні дані позичальника. (а.с. 72-73).

За поясненнями представника відповідача в суді апеляційної інстанції, його довіритель вважає, що карткою ОСОБА_3 скористалась стороння особа, проте, належних підтверджень цієї обставини також не має.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального і процесуального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно :

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1