АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

27 листопада 2017 року суддя Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», поданою представником Сидоренко Наталією Миколаївною, на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 26 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 26 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ «Дельта Банк» 06 жовтня 2017 року направлено апеляційну скаргу, яка ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17 жовтня 2017 року залишена без руху з наступних підстав.

З матеріалів справи убачається, що представник позивача не був присутнім у судовому засіданні, копію рішення банком отримано 18 жовтня 2016 року та 27 жовтня 2016 року направлено апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 07 листопада 2016 року апеляційна скарга залишена без руху та ухвалою від 25 листопада 2016 року визнана неподаною і повернута у зв»язку із невиконанням вимог ухвали про залишення її без руху.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року відхилено касаційну скаргу банку, ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 25 листопада 2016 року залишено без змін.

У апеляційній скарзі від 06 жовтня 2017 року банк просив поновити строки на оскарження рішення суду, проте не зазначив про поважність причин їх пропуску, у зв»язку із чим ухвалою від 17 жовтня 2017 року апеляційна скарга залишена без руху.

На виконання цієї ухвали, банком подано заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження, у якій зазначає, що у банку запроваджено заходи згідно із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», лише в жовтні 2017 року, після проведеної внутрішньої перевірки, установлено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року відхилено апеляційну скаргу банку, а представник, який супроводжував справу (ОСОБА_6), звільнена з 31 березня 2017 року, не передавши свої справи.

Вважаю, що зазначені причини не вказують на поважність причин пропуску строків подання апеляційної скарги.

З матеріалів справи убачається, що позовна заява подана представником банку Шегедєєвим О.А.; від імені банку подавались документи за підписом, зокрема, представника Астаф»євої І.В.; перша апеляційна скарга та касаційна скарга подані представником Сидоренком Н.М. до моменту звільнення ОСОБА_6

Європейський Суд з прав людини у справі «Устименко проти України» у пунктах 46 та 47 навів такі принципи:

Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України» зазначив, що неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Поважними причинами, які могли б перешкоджати своєчасному поданню апеляційної скарги можна вважати ті, які створювали особі непереборні перешкоди або ускладнювали можливість оскаржити судове рішення у встановлені строки, тобто такі, які не залежали від волі чи дій заявника.

Доводи заяви, що справу вів лише один представник, не підтверджені належними доказами, при цьому з матеріалів справи убачається, що представниками банку у цій справі також виступали і інші особи.

Відповідно до абзацу другого ч.3 ст.297 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.297 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними зазначені Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», поданою представником Сидоренко Наталією Миколаївною, на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 26 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Н.В. Поліщук