Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/427/17
Провадження № 2/674/415/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом ОСОБА_2

до

Дунаєвецької селищної ради

Дунаєвецького району Хмельницької області,

про визнання права власності на спадкове майно

(ціна позову 58 720 грн.)

В С Т А Н О В И В :

06 квітня 2017 року позивачка, ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 58 720 грн.) посилаючись на те, що 01 грудня 2000 року померла її мати ОСОБА_3 та відкрилась спадщина на належне їй майно. Заповіт мати не залишала, тому, спадщина відкрилась за законом. Вона являється спадкоємицею майна померлої першої черги за законом та в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері. Інших спадкоємців майна померлої, які би прийняли спадщину та претендували на неї, нема.

Спадковим майном являється житловий будинок, розташований в с. Сприсівка по вул. Шевченка, 25, Дунаєвецького району Хмельницької області. Своє спадкове право на земельну частку вона вже оформила та отримала свідоцтво про право на спадщину на нього, яке видане Дунаєвецького державною нотаріальною конторою. На теперішній час вона бажає оформити свої спадкові права на будинок та отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок. На теперішній час с. Сприсівка війшло в склад Дунаєвецької селищної обєднаної територіальної громади.

Вона звернулась до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті матері ОСОБА_3, так як вона являється спадкоємцем за законом та у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

Коли надала наявні у неї документи для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок на її ім'я, то отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.03.2017 року, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, а тому змушена звернутися до суду.

Представник позивачки по довіреності ОСОБА_1 в судовому засідання заявлені вимоги підтвердила та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника та визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 грудня 2000 року померла мати позивачки ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок, який розташований в с. Сприсівка вул. Шевченка, 25, Дунаєвецького району Хмельницької області,що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, довідкою КП Дунаєвецької районної ради «Інвентарбюро» від 24.03.2017 року, випискою з погосподарської книги від 03.04.2017 року №3/144.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України ( в редакції 1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

У відповідності до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963р.), позивачка ОСОБА_2, як дочка померлої, є спадкоємцем першої черги.

Відповідно до статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до копії спадкової справи №568-2001 заведеної Дунаєвецькою державною нотаріальною конторою видно, що 19 червня 2001 року була заведена спадкова справа №568-2001 після смерті ОСОБА_6, яка померла 01.12.2000 року за заявою ОСОБА_2 та їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку, посвідчену сертифікатом серії ХМ №0257432.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 березня 2017 року державний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що належав ОСОБА_3, яка померла 01.12.2000 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно.

Згідно з довідкою Дунаєвецького КП Інвентарбюро від 24 березня 2017 року акт про завершення будівництва житлового будинку в с. Сприсівка вул. Шевченка, 25, Дунаєвецького району Хмельницької області, не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою на прізвище ОСОБА_3 не видавалося.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 1996-2000 роки, особовий рахунок №603, виданої Дунаєвецькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Сприсівка вул. Шевченка, 25, Дунаєвецького району Хмельницької області у селищній раді з 1974 року зареєстрований за померлою ОСОБА_3, яка і є головою двору, рік забудови будівель 1969 рік, земельна ділянка , яка рахується за будинком, розміром 0,50га.

Виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_3 регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померла ОСОБА_3 своє право власності в БТІ не оформила.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Тому, ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Сприсівка вул. Шевченка, 25, Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ,померлої 01 грудня 2000 року.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, , ст.ст.524, 526, 529-530, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч.4 ст. 25, ст.ст.328, 346, 1216, 1218 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Сприсівка вул. Шевченка, 25 Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємицею за законом, який належав померлій 01 грудня 2000 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук