ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1779/17
Провадження № 2/210/1355/17
У Х В А Л А

іменем України

"10" травня 2017 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємець ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог: Криворізька південна обєднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Криворізька північна обєднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, прокуратура Дніпропетровської області, прокурор Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5, начальник Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковник поліції ОСОБА_6 про захист прав споживача послуг, про відшкодування матеріальної в сумі 180,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 16000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовною заявою про захист прав споживача послуг, про відшкодування матеріальної в сумі 180,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 16000,00 грн..

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Нормами п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивачем не чітко викладено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги; не додано доказів та не зазначено, якими доказами обґрунтовуються викладені ним обставини.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим, суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Позивач не надає жодного доказу, окрім копії реквізитів отримувача ФОП ОСОБА_4 та витяги з мережі інтернет послуг сервіс для визначення кодів видів економічної діяльності за КВЕД-2005 та КВЕД-2010, інформаційної системи «Реєстр дозволів».

Доказів, які підтверджують протиправні дії, моральну шкоду, яка визначається залежно від характеру та обсягу страждань та розмір спричиненої матеріальної шкоди позивачем не надано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, - до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату позивачем судового збору. При цьому, позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, постановою ВСУ від 30.11.2016 року встановлено, що обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права. Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір».

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду та моральну шкоду.

Так, згідно п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як зазначено в п. 12 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, та практика Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 «Креуз проти Польщі»), не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Згідно до ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, оскільки позивачу потрібно надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 82, 119, 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємець ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог: Криворізька південна обєднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Криворізька північна обєднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, прокуратура Дніпропетровської області, прокурор Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5, начальник Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковник поліції ОСОБА_6 про захист прав споживача послуг, про відшкодування матеріальної в сумі 180,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 16000,00 грн. залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня її отримання, та роз'яснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Хлистуненко