Справа № 242/1238/17
Провадження № 4-с/242/12/17
У Х В А Л А

іменем України

12 травня 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Коліщук З.М.,

секретаря судового засідання Яцканич А.В.,

державного виконавця Придатько Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, -

встановив:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк ОСОБА_1 30.03.2017 року звернувся до суду із скаргою на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій просить визнати дії державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - відділ ДВС) ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеву у провадженні № 48875019 від 20.02.2017 (ВП № 48875019) неправомірними та щодо не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня з дня її винесення, скасувати дану постанову, зобов'язати державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа у справі № 242/3495/14-ц від 6 квітня 2015 року, виданий Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у сумі 163418, 65 грн.

У обґрунтування своєї скарги заявник посилався на те, що 13 лютого 2015 року Селидівським міським судом Донецької області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ ВіЕйБі Банк заборгованості за кредитним договором № 247А/06 від 19.07.2006 у сумі 163418 грн. 65 коп. За рішенням суду видано виконавчий лист № 242/3495/14-ц від 06.04.2015 та передано на виконання до Селидівського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Однак, зазначений виконавчий лист не виконаний, заходи, застосовані до боржника за невиконання рішення суду не дали належного результату, державний виконавець проявив безвідповідальність, недбалість та халатність, як до виконання своїх службових обов`язків, так і до Законів України Про виконавче провадження та Про державну службу.

20.02.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження, так як транспортний засіб, який належить боржнику та оголошений у розшук не знайдено протягом року.

Крім того, дана постанова направлена державним виконавцем до стягувача лише 10.03.2017 (згідно поштового штампа на конверті та штрих кодованим ідентифікатором відстеження пересилання поштових відправлень) та без повідомлення про вручення, що порушує вимоги ст. 28 Закону України Про виконавче провадження, яка 20.03.2017 надійшла стягувану, тому строк подання скарги не пропущено.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи за відсутності заявника.

Державний виконавець Селидівського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2 в судовому засіданні в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що на підставі виконавчого документу, виданого 06.04.2015 Селидівським міським судом Донецької області, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та боржнику надано строк для добровільного виконання судового рішення. Під час проведення виконавчих дій винесено постанови про арешт рухомого та нерухомого майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. Зроблено запити до: Державної фіскальної служби України щодо встановлення джерел отримання доходів боржника; Пенсійного фонду України щодо встановлення отримання боржником пенсії та для встановлення останнього місця роботи за трудовими та цивільно-правовими договорами; Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою виявлення зареєстрованих речових прав, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна; до Відділу Держземагенства у м.Селидовому Донецької області з метою встановлення наявності зареєстрованих земельних ділянок, належних на праві власності боржнику; ЦНППВАЗ м. Красноармійськ з метою встановлення наявності зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності боржнику, до ФССНВ м.Селидове та Селидівського міського центру зайнятості з метою виявлення знаходження на обліку боржника. Неодноразово здійснено вихід за місцем проживання боржника, вказаним у виконавчому документі, а саме: м. Селидове, вул.Нагорна, 33/48. На адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця. 25.11.2016 року зроблено запит до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Донецькій області, щодо розшуку зареєстрованих за боржником на праві власності транспортних засобів. Згідно відповіді Головного управління МВС України в Донецькій області Відділу управління превентивної діяльності від 19.12.2016 року встановлено, що транспортні засоби, що належать ОСОБА_3 станом на 15.12.2016 перебувають в розшуку, номерні знаки даних транспортних засобів занесені до розшукового реєстру система «Відеоконтроль Рубіж» для цілодобового автоматизованого моніторингу руху автотранспорту. Станом на 15.12.2016 вказані транспортні засоби не здійснено. На підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадженнявинесено постанову про повернення виконавчого документу та стягувачу було надано строк для повторного пред`явлення виконавчого документу. За таких обставин, вважає, що ним вжиті всі заходи передбачені Закону України Про виконавче провадження для виконання рішення суду, дії його правомірними та не було порушено права стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа. Просить відмовити заявнику у задоволенні скарги, однак нею пропущено строк надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувану, так як не було поштових марок.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення державного виконавця, зясувавши всі обставини скарги та перевіривши її доказами, суд дійшов висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 384 вказаного Кодексу скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Із постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що 29.09.2015 за заявою стягувача головним державним виконавцем ВДВС Селидівського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/242/18/15 від 06.04.2015, виданого Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 163418 грн. 65 коп. та судового збору у розмірі 1634, 19 грн (арк. справи 36).

20.02.2017 державним виконавцем Придатько Т.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням на п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме транспортний засіб, який належить боржнику та оголошений у розшук не знайдено протягом року.

Визнаючи оскаржувану постанову, винесену державним виконавцем Селидівського відділу ДВС ОСОБА_2, неправомірною суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 129 та ст. 1291 Конституції України однією із основних засад судочинства є обовязковість судового рішення.Судове рішення є обовязковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Крім того, відповідно до ст. 1Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження та матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем вживалися дії та заходи щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа, передбачені ст.75 та ст. 89 Закону України Про виконавче провадження 1999 року та ст. ст. 10, 18 Закону України Про виконавче провадження 2016 року (арк. справи 37-45, 49-51, 66).

Однак, дії державного виконавця та прийняті ним рішення не свідчать про те, що заходи примусового виконання рішення суду вжиті в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України Про виконавче провадження 2016 року заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 18 Закону України Про виконавче провадження державному виконавцю надано ряд повноважень на здійснення своєї основної функцій - примусового виконання судових рішень, що набрали законної сили, та є обов'язковими для виконання для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, з метою захисту або відновлення порушених прав та свобод юридичних та фізичних осіб.

Проте всупереч вказаним приписам закону державний виконавець не скористався усіма правовими засобами для виявлення, вилучення та реалізації майна боржника в рахунок погашення наявної заборгованості перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» .

Положення п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження передбачають, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України Про виконавче провадження у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Однак, самої постанови державного виконавця про оголошення в розшук транспортного засобу боржника у даному виконавчому провадженні немає.

У матеріалах виконавчого провадження міститься лише постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 06.10.2015, з якої вбачається, що приєднано виконавче провадження № 48875019 з примусового виконання за виконавчим листом № 2/242/18/15 виданим 06.04.2015 Селидівським міським судом Донецької області до заведеного виконавчого провадження № 49488691, яке веде Відділ державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, а також постанова про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання за виконавчим листом № 2/242/18/15, виданим 06.04.2015 Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу у розмірі 163418,65 грн. та судових витрат 1634,19 грн. (арк. справи 48).

25.11.2016 року державним виконавцем Придатько Т.А. зроблено запит до управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Донецькій області щодо розшуку зареєстрованих за боржником на праві власності транспортних засобів з метою повного, своєчасного виконання Наказу № 36/47 від 05.05.2008, що видав Господарський суд Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 57 225,00 грн., держмита в сумі 572,25 грн., ітз. 118,00 грн., витрати в сумі 3 500,00 грн. (а.с.70), тобто по іншому виконавчому провадженні.

Згідно відповіді Головного управління МВС України в Донецькій області Відділу управління превентивної діяльності від 19.12.2016 встановлено, що транспортні засоби, що належать ОСОБА_3 станом на 15.12.2016 перебувають в розшуку, номерні знаки даних транспортних засобів занесені до розшукового реєстру система «Відеоконтроль Рубіж» для цілодобового автоматизованого моніторингу руху автотранспорту (арк. справи 71).

Отже, суд дійшов висновку, що транспортні засоби, які належать ОСОБА_3 не були оголошені в розшук у ВП № 48875019 з виконання виконавчого листа у справі № 242/3495/14-ц від 6 квітня 2015 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у сумі 163418, 65 грн.

Таким чином, підстав для винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження не було і цим порушено законні права та інтереси стягувача ПАТ ВіЕйБі Банк.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У судовому засіданні державний виконавець підтвердила той факт, що несвоєчасно направила постанову із-за відсутності марок.

Судом встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження від 20.02.2017 направлена державним виконавцем до стягувача лише 10.03.2017, що підтверджується, поштовим штампом на конверті та штрих кодованим ідентифікатором відстеження пересилання поштових відправлень та без повідомлення про вручення (арк. справи 7) та поясненнями самого державного виконавця, що суперечить вимогам Закону.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Статтею 389 цього Кодексу встановлено, що про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Згідно ст. 41 Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383- 385 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк задовольнити

Визнати дії державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеву у провадженні № 48875019 від 20.02.2017 неправомірними.

Визнати дії державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня з дня її винесення - неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у провадженні № 48875019 від 20.02.2017.

Зобов'язати державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_2 не пізніше наступного робочого дня з дня одержання копії ухвали відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 242/3495/14-ц від 6 квітня 2015 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у сумі 163418, 65 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких було постановлено ухвалу і вони її оскаржують, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя