У х в а л а

іменем україни

06 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

МаляренкаА.В., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно умов якого та додаткових угод до нього, банк надав кредит у розмірі 96 421,33 доларів США зі сплатою 16% річних строком на строк до 26 вересня 2025 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, в тому числі і за кредитним договором з ОСОБА_4

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував в зв'язку з чим станом на 06 лютого 2014 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 1 311 122,33 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 311 122,33 грн, з яких: 770 695,69 грн заборгованість за кредитом та 540 426,64 грн відсотки.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 21 вересня 2016 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення апеляційного суду скасувати і направити справу на новий розгляд, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивач не надав належних і допустимих доказів обґрунтованості своїх вимог про стягнення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із змісту листа начальника Шепетівського відділення №522 ПАТ «УкрСиббанк» від 18 квітня 2011 року приватному нотаріусу Полонського районного нотаріального округу слідує, що названий банк просить зняти заборону відчуження нежилого приміщення площею 1243,7 м2, яке знаходиться у АДРЕСА_1 і належне ОСОБА_5 у зв'язку з повним погашенням кредиту №0 від 29 вересня 2008 року позичальником ОСОБА_4 та припиненням у зв'язку з цим, договору іпотеки (а. с. 185).

Ці обставини підтверджені також заявами ПАТ «УкрСиббанк» цьому ж нотаріусу про вилучення обтяжень об'єкта нерухомого майна (а. с. 184, 186).

Про укладення договору іпотеки ОСОБА_5, виступаючої як майновий поручитель ОСОБА_4 перед АКІБ «УкрСиббанк» в особі ОСОБА_6 - начальника 522 його відділення, видно з копії договору від 29 вересня 2008 року та договору про внесення змін до нього (а. с. 191-195).

У виписці по кредиту ОСОБА_4 до 31 грудня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» зазначено погашення кредиту, відсутність заборгованості.

На ухвали апеляційного суду від 09 червня і від 15 червня 2016 року про витребування доказів про видачу і отримання відповідачем кредитних коштів, наявність чи відсутність заборгованості по них (а.с. 189, 198) від АТ «УкрСиббанк» суду надіслано відповідь з якої видно про відсутність у даному банку таких матеріалів (а. с. 203).

Крім того, рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 21 грудня 2015 року, у іншій справі, були визнані недійсними додаткові угоди і графік платежів до спірного кредитного договору, оскільки за висновком судової експертизи підписи у цих документах виконані не ОСОБА_4, а іншою особою.

Отже викладені у позовній заяві обставини не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційний суд обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції і відмовив у задоволені позову.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В. Маляренко Ю.Г. Іваненко О.В. Ступак