АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

30 листопада 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нагайчук М.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року,

встановила:

у жовтні 2017 року головний державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нагайчук М.В. звернувся до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання ним рішення Печерського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2015 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що у боржника утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 2 226 514 грн. 92 коп. та він ухиляється від покладених на нього зобов'язань.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року в задоволенні подання було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 та її представник подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу та постановити нову, якою подання задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним поданням позивач посилався на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей. Зазначав, що у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 2 223 514 грн. 92 коп. та він ухиляється від виконання рішення суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року в задоволенні подання було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було надано доказів на підтвердження того, що ним вживались будь-які заходи щодо виконання рішення суду. Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він зроблений із порушенням норм процесуального права.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

При зверненні до суду з поданням державний виконавець посилався на те, що божник заборгованість не виплачує, на виклики державного виконавця не з'являється, що свідчить про ухилення його від виконання своїх зобов'язань. Крім того, до матеріалів справи державним виконавцем було надано відповідь Державної прикордонної служби на запит Прокуратури м.Києва щодо перетину кордону боржником ОСОБА_2 Однак, судом не було в повному обсязі досліджено надані докази по справі та не надано їм відповідної оцінки. Крім того, судом не було зроблено висновку щодо наявності у діях або бездіяльності ОСОБА_2 ознак ухилення від виконання покладеним на нього зобов'язань.

Зазначення судом першої інстанції в ухвалі про те, що представник боржника неодноразово надавала пояснення з приводу виконання судового рішення не може бути підставою для висновку про те, що боржник вживає заходів для виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, судом було зроблено висновок із порушенням норм процесуальногоправа, а тому ухвалу слід скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді

№ справи: 757/35696/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11808/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Підпалий В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.