Справа № 594/334/16-ц
Провадження №2/594/2/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Чир П.В.

з участю секретаря судового засідання Шимків Н.І.

представника відповідачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позововом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3, про розірвання договорів кредиту, застави транспортного засобу, поруки, визнання припиненими застави транспортного засобу та поруки,

в с т а н о в и в :

Позивач публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» 31 березня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 (Відповідач 1) та ОСОБА_3 (Відповідач 2), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів в користь Банку заборгованість за Кредитним договором №67А (далі Кредитний договір) від 24 квітня 2008 року у розмірі 12295,75 доларів США, сума яких, станом на 22 березня 2016 року, еквівалентна 322676,17 грн., і складається: з 5275,10 доларів США простроченої заборгованості за кредитом; 222,35 доларів США простроченої заборгованості за нарахованими процентами; 6290,79 доларів США пені за несвоєчасну сплату кредиту за період по 21 березня 2016 року; 507,51 доларів США пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період по 21 березня 2016 року, та судові витрати. Позивач вказав, що у відповідності до умов Кредитного договору банк надав відповідачу ОСОБА_2 кредит у сумі 22882 долари США на купівлю автомобіля зі сплатою відсотків в розмірі 15 % річних з кінцевим терміном повернення 24 квітня 2015 року. Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 зобовязання за договором щодо здійснення щомісячного погашення заборгованості не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, а відповідач ОСОБА_3 згідно договору поруки від 24 квітня 2008 року, укладеного між позивачем та останньою, взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати по зобовязаннях, що виникають з умов Кредитного договору від 24 квітня 2008 року №67А, просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості.

12 серпня 2016 року представником відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, ОСОБА_1, подано письмове заперечення на позов. Останній вказує на недоведеність розрахунку заборгованості, наданого позивачем та зазначає, що за підрахунком Відповідача 1 в період виконання Кредитного договору ним було сплачено більше 31302 доларів США при сумі кредиту 22882 долари США. В розрахунку відсутні відомості про кошти фактично сплачені Відповідачем 1, які є значними у порівнянні з нарахованими Банком черговими платежами та графіком погашення заборгованості. Зазначає, що згідно з п.5.1 Кредитного договору, на суму простроченого кредиту проценти не нараховуються. З розрахунку Банку вбачається, що він здійснений, виходячи з календарної кількості днів 365/366, тоді як п.3.5 Кредитного договору передбачено умовну кількість 360 днів у році, чим штучно завищено розмір нарахованих відсотків з розрахунку 365/360, мінімум на 1,6%. Вказує представник Відповідача 1 і на неможливість стягнення з відповідачів суми заборгованості в іноземній валюті без визначення її еквіваленту в національній валюті.

Також представник Відповідача 1 вважає, що порука відповідача ОСОБА_3 є припиненою відповідно до ч.1 ст.559 та ч.4 цієї ж статті ЦК України, а тому ніякі суми стягненню з ОСОБА_3 не підлягають. Представник Відповідача 1 посилається на те, що в результаті укладення додаткових угод до Кредитного договору № 1 від 3 березня 2009 року та № 2 від 23 вересня 2009 року без згоди Поручителя, за якими надавалась відстрочка з погашення чергових платежів по тілу кредиту, збільшилась загальна сума переплати по кредиту, тобто обсяг її відповідальності. Також представник відповідача 1 посилається на те, що вказаним договором поруки не встановлено строку його дії, а умова щодо його дії до повного виконання боржником своїх зобов'язань суперечить вимогам ст.ст.251, 252 ЦК України, а також, що Банк, надіславши ОСОБА_4 вимогу від 28 вересня 2010 року № 524 про повернення ОСОБА_4 протягом 30 днів після отримання вимоги всього кредиту достроково, змінив встановлений п.4.2 Кредитного договору, строк дії цього договору - до повного виконання сторонами своїх обовязків, та використав право дострокової вимоги повного повернення заборгованості, що передбачене ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, а тому, з 28 жовтня 2010 року він є таким, що настав щодо всіх платежів у повному обсязі.

Окрім цього, представник Відповідача 1 просить застосувати строки позовної давності щодо чергових платежів. Зокрема, вказує, що поряд з установленням у п.1.3 Кредитного договору строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів) (п.3.5 Кредитного договору), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку, в даному випадку 24 числа кожного календарного місяці, а востаннє 24 квітня 2015 року. ОСОБА_4 не регулярно сплачував заборгованість по тілу кредиту і процентам та роками не робив ніяких платежів. А тому вважає, що не підлягають стягненню суми нараховані за тілом і відсотками (як черговими так і простроченими), нараховані до 24 березня 2016 року (за три роки до подачі позову) у звязку з пропуском строків позовної давності на стягнення цих чергових платежів. Одночасно представник Відповідача 1 вказує, що за розрахунком банку по пені вбачається початок прострочки за тілом кредиту з 01 липня 2013 року у сумі 6290, 79 доларів США та по процентам у сумі 507,51 доларів США. Зауважує, що прострочення сплати процентів згідно з розрахунком виникло ще з 25 грудня 2009 року, тобто ця прострочка хоча і дійсно мала місце, однак утворилася за три з половиною роки до 01 липня 2013 року. З огляду на наведене просить застосувати строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по черговим платежам і нарахованим на них процентам поза межами строку позовної давності.

Також представник Відповідача І просить зменшити розмір пені згідно ч.3 ст.559 ЦК України з тих підстав, що сума пені значно перевищує розмір збитків та з огляду на наявність обставини, що мають істотне значення, а це: відповідачі є пенсіонерами і, внаслідок втрати Відповідачем 1 роботи, який був єдиним годувальником у родині, та зростання курсу долара США по відношенню до гривні. За відсутності інших доходів, втратили обєктивну можливість сплачувати кредит; наявність ІІІ групи інвалідності у сина відповідачів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; недоведеність завдання кредиторові збитків та їх розміру; збільшення періоду нарахування пені внаслідок недбалості самого Банку.

29 серпня 2016 року відповідач за первинним позовом ОСОБА_2, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_1, звернувся до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3, в якому просить розірвати кредитний договір від 24 квітня 2008 року № 67А; розірвати договір застави транспортного засобу без номера від 24 квітня 2008 року, укладений для забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 67А; визнати заставу автомобіля марки «Черрі амулет» реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі договору застави транспортного засобу від 24 квітня 2008 року припиненою; розірвати договір поруки від 24 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та Банком на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 67А; визнати поруку за договором поруки від 24 квітня 2008 року припиненою. Зазначає, що всупереч положенням Закону України «Про захист прав споживачів» щодо ознайомлення ОСОБА_4 з наявними формами кредитування, орієнтовною сукупною вартістю кредиту, обсягами платежів з повернення кредиту та про зазначення в договорі детального розпису загальної вартості кредиту, вказана інформація на момент укладення Кредитного договору не була надана ОСОБА_4 в повній мірі, а ту інформацію, що була надана, не можна визначити як достовірну, оскільки ні в Інформаційному бюлетені щодо вартості кредитів, виданих фізичним особам, ні в Додатку 1 (Графіку прогнозних погашень по кредиту), не зазначена сукупна вартість кредиту, не відображені всі платежі за надані супутні послуги, що передбачені Кредитним договором, не має попередження щодо того, що валютні ризики несе споживач. А тому вважає, що на підставі п.1 ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», Кредитний договір підлягає розірванню. Також зазначає, що з припиненням зобовязань за Кредитним договором внаслідок його розірвання з підстави порушення прав ОСОБА_4, посилаючись на вимоги п.1 ч.1 ст.593, ч.1,2 ст.598, ч.2 ст.653 ЦК України, вважає такими, що припинилися і зобовязання за Договором застави від 24 квітня 2008 року та Договором поруки від 24 квітня 2008 року.

Підставою розірвання Кредитного договору ОСОБА_2 зазначає порушення Банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів» те, що Банк до укладення Кредитного договору не надав ОСОБА_4 необхідну, повну та достовірну інформацію про продукцію, що є прямим законодавчим обовязком Банку, а це спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей. Зокрема, вказав, що у графіку прогнозованих погашень по кредиту не зазначено платежі за особисте страхування та страхування майна, відсутній детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг. Інформаційний бюлетень щодо вартості кредитів не містить достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, що передбачена постановою Правління Національного банку України № 168 від 10 травня 2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». В порушення норм вказаної постанови в Кредитному договорі передбачені платежі на користь банку: оплата за реєстрування предмету застави (п.4.5.1) та комісія за кредитне обслуговування (п.4.5.2).

В кредитному договорі немає попередження щодо того, що валютні ризики під час виконання зобовязань за договором несе споживач. Також посилається на те, що порушення його прав ОСОБА_4, як споживача, мало місце ще на етапі укладення Кредитного договору і надалі не було усунуто, а тому, подальше підписання сторонами додаткових угод для нього правового значення не має.

В письмовому запереченні, надісланому до суду 19 вересня 2016 року, ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» зазначив, що при укладенні Кредитного договору Банком повністю дотримані вимоги Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Відповідач 1 ознайомився з інформаційним бюлетенем щодо вартості кредитів, виданих фізичним особам, про що свідчить у цьому документі дата та підпис останнього. З огляду на зміст п.7.8 Кредитного договору, позивач за первинним позовом стверджує, що волевиявлення ОСОБА_4 під час укладення Кредитного договору було вільним і відповідало його внутрішній волі, останній оцінював можливі валютні ризики і мав можливість передбачити зміну курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з ситуації в Україні та динаміки зміни курсів іноземних валют з часу введення в обіг національної валюти та її девальвації та був попереджений про валютні ризики. Також просить застосувати до зустрічних вимог позовну давність.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 в письмовій заяві, поданій до суду, просить справу розглянути у відсутності представника Банку, позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. У письмових поясненнях, поданих до суду 26 серпня 2016 року позивачем на заперечення Відповідача 1 зазначається наступне. Щодо припинення договору поруки з підстав зміни договору кредиту без згоди поручителя у п.4.3 Договору поруки сторони обумовили, що порука поручителя не припиняється у разі зміни договору кредиту (у тому числі, у разі зміни розміру кредиту), а відповідно до п.1.4 Договору кредиту, порука Поручителя припиняється лише у разі належного виконання Договору кредиту. Щодо застосування строку позовної давності Відповідач 1 здійснював платежі по кредиту кожного року і такі його дії свідчать про визнання ним свого боргу та призвели до переривання перебігу позовної давності. Останній платіж здійснений 12 січня 2015 року. Посилання Відповідача 1 на неналежність як доказу розрахунку заборгованості голослівним і вказує, що саме Відповідач 1, заявляючи про необґрунтованість суми боргу, не надав суду свого розрахунку, що вказував би на необґрунтованість розрахунку Банку. Вважає, з огляду на діюче законодавство, є безпідставними заперечення щодо безпідставності вимог стягнення боргу в іноземній валюті.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні первинний позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні, а зустрічні вимоги Відповідача 1 підтримав, просить задовольнити з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві.

Вислухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні факти.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

24 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №67А про надання споживчого кредиту, а саме, для купівлі автомобіля згідно рахунку фактури №АО804-02/42/р від 16 квітня 2008 року у розмірі 22882 долари США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних, комісії за кредитне обслуговування в розмірі 0.2 % від залишку заборгованості за кредитом, що обліковується на позичковому рахунку в останній день місяця, що передує місяцю, в якому сплачується комісія (п.п. 1.1, 1.2, 1.5, 4.5.2 кредитного договору).

Відповідно до п.3.3 Договору, Банк відкриває ОСОБА_4 позичковий рахунок №1201. Видача позичальнику кредиту з позичкового рахунку (за умови виконання позичальником п.п. 2.2, 3.1 цього договору) здійснюється шляхом видачі готівкових коштів через касу Банку після підписання сторонами цього Договору.

У відповідача відсутні заперечення щодо отримання суми кредиту, зазначеного у Кредитному договорі.

Відповідно до п.1.3 Кредитного договору, ОСОБА_4 зобовязався повернути кредит у строки/терміни, що визначені графіком (Додаток №1 до цього Договору), але не пізніше 24 квітня 2015 року.

Згідно Угоди до кредитного договору від 03 березня 2009 року № 01, сторони прийшли до згоди змінити кредитний договір шляхом викладення п.1.3 кредитного договору у наступній редакції «ОСОБА_4 повертає кредит у строки/терміни, що визначені графіком (Додаток 2 до цього Договору), але не пізніше 24 квітня 2015 року», в Угоді до кредитного договору від 23 вересня 2009 року № 02 сторони узгодили наступний зміст п.1.3 кредитного договору: «ОСОБА_4 повертає кредит у строки/терміни, що визначені графіком (Додаток 3 до цього Договору), але не пізніше 24 квітня 2015 року».

Зміст пункту 1.3 кредитного договору згідно Договору від 5 грудня 2013 № 12 про внесення змін до Договору кредиту № 67А від 24 квітня 2008 року був викладений в наступній редакції: «ОСОБА_4 повертає Банку кредит у строк до 24 квітня 2015 року».

За п.3.7 кредитного договору ОСОБА_4 повертає кредит Банку шляхом внесення готівки через касу Банку/переказу коштів на позичковий рахунок із спливом строку, що встановлений п. 1.3 кредитного договору та графіком повернення кредиту.

Між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» та ОСОБА_2 укладено й ряд інших угод до договору кредиту від 24 квітня 2008 року №67А, зокрема:

- за Угодою № 03 до кредитного договору від 02 листопада 2009 року сторони змінили зміст п.п. 3.3., 3.5., 4.5.2., кредитного договору, зокрема п.3.3. Договору: «Банк відкриває ОСОБА_4 позичковий рахунок №3001. ОСОБА_4 кредиту з позичкового рахунку (за умови виконання позичальником п.п. 2.2, 3.1 та 4.5.1 цього договору) здійснюється шляхом оплати рахунку-фактури з позичкового рахунку протягом 2-х днів після підписання Сторонами цього Договору»; п.3.5 Договору «Розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. ОСОБА_4 щомісяця, до 24 числа кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом на рахунок Банку №3002. Проценти нараховуються за весь період користування кредитом. Остаточний розрахунок за процентами провадиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені у цьому Договорі. Проценти нараховуються виходячи із умовної кількості днів у році 360 днів (іноземна валюта)».; п. 4.5.2 Договору «Протягом строку дії цього договору щомісяця до 24 числа сплачувати на рахунок банку 3001 комісію за кредитне обслуговування в розмірі 0,2 % від залишку заборгованості за кредитом, що обліковується на позичковому рахунку в останній день місяця, що передує місяцю, у якому сплачується комісія»;

- відповідно до угод до договору кредиту від 24 квітня 2008 року №67А, №04 від 30 березня 2010 року, №05 від 21 червня 2010 року, №06 від 24 вересня 2010 року, №6а від 24 січня 2011 року, №07 від 30 червня 2011 року, №08 від 23 грудня 2011 року №09 від 22 червня 2012 року сторони прийшли до згоди, що за період прострочки по сплаті кредиту, процентів та комісії, відповідно, з 24 лютого 2010 року по 01 червня 2010 року, з 01 червня 2010 року по 01 вересня 2010 року, з 01 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року з 01 січня 2011 року по 30 червня 2011 року, з 30 червня 2011 року по 31 грудня 2011 року, з 01 січня 2012 року по 30 червня 2012 року, з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2012 року пеня, згідно п.5.2., п.5.3. Договору кредиту №67А від 24 квітня 2008 року не нараховується.

- угодою №10 до Договору кредиту №67А від 24 квітня 2008 року, укладеною 27 грудня 2012 року сторони вирішили доповнити Розділом 4 «Інші права та обовязки Сторін» Договору новими п.п. 4.2.4, 4.5.3;

- як вбачається з угоди №11 до договору кредиту від 24 квітня 2008 року №67А, укладеної 23 січня 2013 року, сторони прийшли до згоди, що за період прострочки по сплаті кредиту, процентів та комісії з 01 січня 2013 року по 30 червня 2013 року, пеня, згідно п.5.2. Договору кредиту №67А від 24 квітня 2008 року не нараховується.

Договором №12 про внесення змін до Договору кредиту №67А від 24 квітня 2008 року від 5 грудня 2013 року, зміст пункту 3.7 змінено на таку редакцію: «ОСОБА_4 повертає кредит Банку шляхом внесення готівки через касу Банку/переказу коштів з поточного рахунку на відкритий в Банку транзитний рахунок для погашення заборгованості № 3001 в сумі не меншій ніж 600,00 доларів США щомісяця до 24 числа та зі сплатою остаточного залишку боргу зі спливом строку, що встановлений п. 1.3 кредитного договору». До пункту 3.8 внесено зміни, зокрема, встановлений порядок виконання позичальником грошових зобовязань. Крім того, сторони узгодили зміну порядку виконання ОСОБА_4 грошових зобовязань: «200 доларів США спрямовуються на погашення поточного основного боргу за кредитом; 400 доларів США спрямовуються на погашення строкової заборгованості за відсотками, простроченої заборгованості за відсотками, простроченої заборгованості за кредитом; залишок коштів може бути спрямований на дострокове повернення кредиту або сплату процентів; у випадку наявності з боку ОСОБА_4 прострочених будь-яких зобовязань перед Банком за цим Договором черговість виконання ОСОБА_4 грошових зобовязань визначається Банком самостійно згідно чинного законодавства України та рішення компетентного органу Банку».

Відповідно до п.п.2,3 Договору від 05 грудня 2013 року № 12 про внесення змін до Договору кредиту № 67А від 24 квітня 2008 року сторони дійшли згоди скасувати за період з 25 липня 2013 року по 05 грудня 2013 року включно нараховану пеню на прострочену заборгованість, передбаченої Договором кредиту, а також не нараховувати пеню, яка передбачена Договором кредиту з 05 грудня 2013 року до кінця строку дії Договору кредиту, а саме, до 24 квітня 2015 року.

Згідно п.4 цього ж Договору від 05 грудня 2013 року № 12, пункти 2 та 3 цього Договору діють після настання відкладальної умови, а саме, повного виконання ОСОБА_4 умов п.п.1.3, 3.7 Договору кредиту.

Погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до п.3.8 здійснюється в наступному порядку: якщо строк повернення кредиту ще не настав, у першу чергу сплачуються штрафи, прострочена заборгованість за комісією, що нарахована згідно п.4.5, та пеня за її несвоєчасну сплату, прострочена заборгованість за процентами та пеня за їх несвоєчасну сплату, строкова заборгованість за процентами, прострочена заборгованість за кредитом та пеня за несвоєчасне повернення кредиту, а потім строкова заборгованість за кредитом. Залишок коштів може бути спрямований на дострокове повернення кредиту або сплату процентів; якщо строк повернення кредиту сплинув, то черговість виконання ОСОБА_4 грошових зобовязань визначається Банком самостійно згідно чинного законодавства України та правил Банку.

Згідно Угоди до кредитного договору від 30 березня 2010 року № 04, сторони дійшли згоди, що починаючи з 30 березня 2010 року і до настання строку повернення кредиту, встановити наступну черговість виконання ОСОБА_4 грошових зобовязань за Договором кредиту № 67А від 24 квітня 2008 року: в першу чергу погашати прострочену заборгованість за кредитом, комісією та процентами.

Розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. ОСОБА_4 щомісяця, до 24 числа кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом на рахунок банку №1201. Проценти нараховуються за весь період користування кредитом. Остаточний розрахунок за процентами провадиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені у кредитному договорі. Проценти нараховуються виходячи з фактичної кількості днів у році 360 днів (п.3.5 кредитного договору). За Угодою до кредитного договору від 02 листопада 2009 року № 03 сторони прийшли до згоди про зміну у п.3.5 кредитного договору номера рахунку банку на № 3002.

У пунктах 5.1 та 5.2 кредитного договору сторони узгодили, що на суму простроченого кредиту проценти не нараховуються, а за несвоєчасне повернення кредиту/частини кредиту та/або несвоєчасну сплату процентів ОСОБА_4 сплачує Банку пеню у розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення, та за несвоєчасну сплату комісії за кредитне обслуговування (п.4.5 цього Договору) ОСОБА_4 сплачує Банку пеню в розмірі 0,2% від суми боргу за кожний день прострочення.

Зобовязання за кредитним договором №67А від 24.04.2008 року забезпечене заставою.

Відповідно до умов договору застави, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» та ОСОБА_2, укладеного на забезпечення договору кредиту №67А від 24.04.2008 року, заставодавець зобовязаний повернути заставодержателю кредит у сумі 22882 доларів США у строки, що визначені графіком не пізніше 24 квітня 2015 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом у розмірі, що встановлений Договором кредиту, неустойку у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту і цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.

Крім того, зобовязання за кредитним договором №67А від 24 квітня 2008 року забезпечено порукою.

Згідно умов Договору поруки, укладеного 24 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3, остання взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати по зобовязаннях ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору №67А від 24 квітня 2008 року.

За змістом договору позичальник ОСОБА_2 і поручитель ОСОБА_3 відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники по поверненню суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом.

22 березня 2016 року за вих. №1701/980, №1701/981 Банком направлялися відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 письмові повідомлення - вимога про повернення грошових коштів. Однак останні залишилися без відповіді.

Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виконані зобовязання, передбачені кредитним договором. За даними заяви на видачу готівки №1 від 24 квітня 2008 року, відповідач ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у сумі 22882 долари США, що еквівалентні 115554,10 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 24.04.2008 року по 20.02.2009 року сума сплати по кредиту складає 2403,60 доларів США, сума нарахованих та сплачених відсотків 2550,51 доларів США. За період з 01.03.2009 року по 24.08.2009 року сума сплати по кредиту складає 9,95 доларів США, сума нарахованих та сплачених відсотків 1535,88 доларів США. За період з 23.09.2009 року по 24.04.2015 року сума сплати по кредиту склала 15953,56 доларів США, сума нарахованих та сплачених відсотків 10590,71 доларів США. Отже загальна сума поверненого кредиту відповідачем ОСОБА_2 становить 33044,21 долари США.

Згідно доданих до матеріалів справи розрахунків заборгованості за кредитним договором №67А від 24 квітня 2008 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та ОСОБА_2, останній станом на 22 березня 2016 року допустив заборгованість на суму 12295,75 доларів США (по курсу НБУ, станом на 22 березня 2016 року у гривневому еквіваленті складає 322676,17 грн.), з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5275,10 доларів США - у гривневому еквіваленті складає 138 433,93 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 222,35 доларів США - 5835,11 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту за період по 21 березня 2016 року 6290,79 доларів США - 165088,59 грн.; пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період по 21 березня 2016 року 507,51 долар США - 13318,54 грн.).

Висновком, за результатами проведення судово-економічної експертизи, від 20 липня 2017 року №906/16-22 встановлено наступне:

- документально підтверджується оформлення операцій відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», з надання кредиту, нарахування і сплати відсотків та комісій за користування кредитом позичальником ОСОБА_2 за кредитним договором №67А від 24 квітня 2008 року наданими на дослідження документами;

- в результаті дослідження наданих документів встановлено, що наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_2 (при сплаті процентів за користування кредитом, погашення основної суми боргу) перед публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» станом на 22 березня 2016 року не відповідає умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №67А від 24 квітня 2008 року з подальшими змінами і доповненнями умовам, встановленими актами Національного банку України, та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором. Заборгованість по кредиту станом на 24.04.2015 року 3401,52 доларів США;

- за рахунок реструктуризації заборгованості, проведеної до кредитного договору №67А від 24.04.2008 року відповідно до угоди №01 від 03 березня 2009 року та угоди №02 від 23 березня 2009 року відбулося збільшення сукупної вартості кредиту.

Як слідує з дослідницької частини висновку експерта і встановлено в судовому засіданні Заборгованість по кредиту станом на 24.04.2015 року становить 4514,89 доларів США. За період з 24.04.2008 року по 24.04.2015 року позичальником сплачено щомісячну комісію за обслуговування в розмірі 1116, 37 доларів США, як послуги, що супроводжують кредит, а тому дану суму комісії слід зарахувати у зменшення основного боргу по кредиту.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в частині суми заборгованості за кредитним договором №67А від 24.04.2008 року, встановленої судово-економічною експертизою №906/16-22 від 20 липня 2017 року в розмірі 3401,52 доларів США.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» про розірвання кредитного договору, договору застави транспортного засобу, договору поруки, а також щодо визнання поруки та застави автомобіля припиненою необхідно зазначити наступне.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

В силу ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з вищенаведеного договору поруки від 24 квітня 2008 року, укладеного на забезпечення виконання умов договору кредиту №67А від 24.04.2008 року, поручитель ОСОБА_3 поручається перед кредитором за виконання позичальником договору кредиту. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у повному обсязі, як і позичальник, зокрема, за повернення у сумі 22882,00 доларів США у встановлений договором кредитний термін (строк), сплату процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному договором кредиту, неустойки у випадках та розмірі, що передбачені договором кредиту (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору).

За змістом п.2.1.3 Договору поруки, у випадку порушення позичальником договору кредиту поручитель зобовязаний відповідати перед кредитором як солідарний боржник усім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Договір поруки, відповідно до п.4.2, набирає чинності з дати його укладення і діє до повного виконання сторонами своїх обовязків.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від установлення строку її дії на підставі договору чи закону, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора вимагати від боржника виконання зобов'язання.

Строк поруки не вважається строком захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки може бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Тобто банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за овердрафтом) пред'явити вимоги до поручителя.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року № 182/5106/13-ц .

Судом встановлено, що відповідач припинив сплачувати заборгованість за кредитом у грудні 2014 року, строк дії договору закінчився 24 квітня 2015 року, а до суду із позовом банк звернувся 28 березня 2016 року, тобто поза межами шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Отже, суд, з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги в частині визнання поруки за договором поруки від 24 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (назву змінено на публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк») на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №67А від 24 квітня 2008 року підлягають до задоволення.

Що стосується зустрічних позовних вимог про розірвання кредитного договору №67А від 24.04.2008 року укладеного між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (назву змінено на публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк») судом встановлено наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, як на підставу для задоволення вищезазначених вимог позивач посилається на вимоги постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» та норми ст.ст. 11, 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-1341 цс 15 ( постанова від 02.12.2015 року), яка полягає у наступному:

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Також даною статтею визначені права та обов'язки сторін договору споживчого кредиту.

Договором, за положеннями ст.626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

Крім цього в судовому засіданні встановлено, що позивач за власною ініціативою звернувся до банку з проханням про надання кредиту. Договір було підписано позивачем добровільно, без жодного примусу і без зауважень та заперечень. Позивачу ніхто не перешкоджав в ознайомленні з текстом договору, детального розпису та умов надання кредиту і позивач мав можливість з ними ознайомитись.

Пунктом 7.8 оспорюваного Договору кредиту передбачено, що позичальник підписанням цього договору свідчить, що він не знаходиться під впливом тяжких обставин і умови цього договору є придатні для позичальника та не є невигідні для нього ОСОБА_4 цим також підтверджує, що він до укладення цього договору отримав від банку повну інформацію про банк та кредитні умови.

Отже, добровільно підписавши договір позивач висловив свою згоду з усіма умовами цього договору, а також підтвердив, що отримав від банку повну інформацію про банк та кредитні умови.

Таким чином, кредитний договір від 24.04.2008 року між сторонами був укладений з урахуванням волевиявлення позивача, оскільки підпис у договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами.

Представником відповідача та відповідачами не було доведено, а судом не було встановлено недобросовісності в діях позивача при укладенні договору кредиту №67А від 24.04.2008 року.

Отже, в задоволенні зустрічних позовних вимог в частині розірвання кредитного договору №67А від 24.04.2008 року укладеного між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (назву змінено на публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк») слід відмовити.

Зустрічні позовні вимоги в частині розірвання договору застави транспортного засобу б/н від 24.04.2008 року, укладеного для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №67А від 24.04.2008 року а саме: автомобіля марки Chery Amulet 2008 року реєстраційний номер НОМЕР_1 та визнання застави цього автомобіля припиненою до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобовязань за оспорюваним кредитним договором між позивачем та відповідачем 24.04.2008 року було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав в заставу транспортний засіб Chery Amulet, рік випуску: 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1, двигун 1597, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y6DDA11B88D036274, LVVDA11B88D036274, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно п.1.1 договору застави заставна вартість предмету застави складає 22882 долари США.

За даними п.2.1, 2.2 Договору, позичальник відповідає перед Банком за виконання цього Договору всім своїм майном і коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому законодавством України. Забезпеченням зобовязань позичальника за цим Договором є застава автомобіля: СНЕRY AMULET, реєстраційний номер ВО 1580АН, номер кузова НОМЕР_2 та порука. Договір застави укладається позичальником з банком та посвідчується нотаріально. У разі ухилення позичальника від надання забезпечення банк може в судовому порядку вимагати від позичальника забезпечення зобовязань та/або відмовити у наданні кредиту.

У разі невиконання/неналежного виконання позичальником умов цього Договору (в т.ч. несвоєчасного повернення кредиту, несплати процентів, пені) та/або порушення договору про забезпечення, банк має право звернення стягнення на забезпечення (п.2.3 Договору).

Згідно п. 3.1 договору застави, право застави виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Право застави припиняється виконанням забезпечених заставою зобовязань за договором кредиту, а також в інших випадках, передбачених законами України (п.3.2 договору). У разі часткового виконання забезпечених заставою зобовязань за договором кредиту, застава зберігається у попередньому обсязі (п.3.3 договору).

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав у звязку з чим утворилась заборгованість за вищевказаним кредитним договором, предмет застави банку не передав.

Відповідно до ст.ст. 546, 574 ЦК виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК, ст. 1 Закону України «Про заставу»).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте Законом не передбачено для такого роду договору припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. А тому, розірвання договору, і як наслідок, припинення забезпечення, буде суперечити Закону.

Ані договором, ані законом, зокрема ст. 593 ЦК України, не встановлено підстав розірвання договору, а тому його розірвання можливо лише за згодою сторін.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 не звернувся до позивача з проханням розірвати договір застави, не здійснив спроб досягнення домовленості щодо його розірвання, а тому право відповідача не було порушене з боку ПАТ КБ «Експобанк» щодо розірвання договору.

Натомість, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається, а момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано інше не передбачено законом чи договором.

Таким чином, враховуючи невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, що був забезпечений шляхом укладання договору застави, суд приходить до безпідставності вищевказаних зустрічних позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Експобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення, а саме, стягненню підлягає сума заборгованості за кредитним договором №67А від 24.04.2008 року, встановлена судово-економічною експертизою №906/16-22 від 20 липня 2017 року, в розмірі 3401,52 доларів США з відповідача ОСОБА_2 В задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ «Експобанк» слід відмовити.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3, про розірвання договорів кредиту, застави транспортного засобу, поруки, визнання припиненими застави транспортного засобу та поруки такі підлягають до часткового задоволення. Позовні вимоги про визнання поруки, що виникла з договору поруки від 24 квітня 2008 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №67А від 24 квітня 2008 року, припиненою, підлягають до задоволення. В задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» пропорційно сумі задоволених вимог в розмірі 1378 грн.,

На підставі ст.19, 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 526, 536, 546, 549, 559, 572, 574, 593, 610, 611, 651, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк, 01054, м. Київ вул. Дмитрівська, 18/24, , заборгованість за кредитним договором №67А від 24 квітня 2008 року станом на 24 квітня 2015 року у сумі 3401 (три тисячі чотириста один), доларів 52 центи США, що по курсу НБУ у гривневому еквіваленті станом на 20 листопада 2017 року складає 90136 (девяносто тисяч сто тридцять шість) грн. 88 коп.

В задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3, про розірвання договорів кредиту, застави транспортного засобу, поруки, визнання припиненими застави транспортного засобу та поруки задовольнити частково.

Визнати поруку, що виникла з договору поруки від 24 квітня 2008 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №67А від 24 квітня 2008 року - припиненою.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк, 1378 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Чир П. В.