Справа № 152/1819/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 грудня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Лозівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

встановив:

22.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його бабка ОСОБА_2, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається із земельної частки (паю). Він є спадкоємцем майна померлої за законом, інших спадкоємців немає, оскільки його мати ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, проте не оформила, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Для оформлення спадкових прав він звертався в державну нотаріальну контору, але у оформлені спадщини йому відмовлено через розбіжність в написанні імені спадкодавця ОСОБА_2 в свідоцтві про смерть та у сертифікаті на право на земельну частку (пай).

Так, у свідоцтві про смерть спадкодавець записана як «ОСОБА_2», а в сертифікаті на право на земельну частку (пай) як «ОСОБА_2».

Шаргородською РДА у виправленні вказаної помилки відмовлено.

Просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Шаргородською РДА Вінницької області 25.12.2000 року на ім'я «ОСОБА_2», належить ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву, зсилаючись на ті самі обставини. Просив встановити факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Праця» с. Теклівка Шаргородського району Вінницької області серії НОМЕР_1, виданого Шаргородською РДА 25.12.2000 року на ім'я «ОСОБА_2» - його бабусі ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Теклівка Шаргородського району Вінницької області. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, так як дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2

Представник заінтересованої особи - Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився. Від Лозівського сільського голови Гринчак О.С. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення заяви не заперечує (а.с.21-23).

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.12.2000 року Шаргородською РДА Вінницької області при видачі на ім'я ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай), як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Праця» с. Теклівка, серії НОМЕР_1 на підставі рішення Шаргородської РДА від 07.07.2000 року за №128, відповідно до якого ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) розміром 1,96 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 6657,10 грн., допущено помилку і вказано, що він видається на ім'я «ОСОБА_2» (а.с.16). При цьому, сертифікат зареєстровано 29.12.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №126.

Зазначений факт в судовому засіданні підтверджений показаннями свідка ОСОБА_5, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, свідок ОСОБА_5 суду показав, що народився у 1938 році і проживає в АДРЕСА_2. Так як він проживає по сусідству із заявником, то знає сім'ю останнього, а також знав при житті бабусю заявника ОСОБА_2, яка працювала в місцевому колгоспі с. Лозова, звідки пішла на пенсію. Йому достовірно відомо, що бабуся заявника мала право на земельну частку (пай), так як все життя пропрацювала в місцевому колгоспі. Також, йому відомо, що мешканці с. Теклівка називали бабусю заявника по імені «ОСОБА_2». Інших осіб з таким прізвищем, іменем та по батькові в колгоспі та в його правонаступників, зокрема в КСП «Праця» с. Теклівка, що відділилося від КСП «Прогрес» с. Лозова, - не працювало, а в с. Теклівка взагалі немає.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є заявник ОСОБА_1, оскільки мати заявника та дочка спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7), а по день постійно проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Лозівської сільської ради Шаргородського району від 18.07.2017 року №796 (а.с.10).

Вище зазначений факт підтверджується дослідженими судом доказами: свідоцтвом про смерть бабусі заявника ОСОБА_2 серії НОМЕР_2, де остання значиться, як «ОСОБА_2» (а.с.6); копією свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_3, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (а.с.8); свідоцтвом про народження матері заявника - ОСОБА_6, де мати останньої записана, як ОСОБА_2 (а.с.9); довідками, виданими виконкомом Лозівської сільської ради від 19.10.2017 року №№1212, 1213 про те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, спадщину після смерті останньої прийняла ОСОБА_3, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном (а.с.11-12); архівною довідкою, що видана державним архівом Вінницької області 27.12.2016 року №07-4802/7 про наявність актового запису про народження матері заявника, а саме про те, що у книзі актових записів про народження громадян по с. Теклівка Шаргородського району Вінницької області за 1926-1928 роки є актовий запис №6 від 09 лютого 1928 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 дитини - «ОСОБА_6», батьками якої є ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с.13); сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданим Шаргородською РДА 25.12.2000 року на ім'я ОСОБА_2 (а.с.16); повідомленням Шаргородської РДА про неможливість внесення виправлень до сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_2 від 07.03.2017 року (а.с.15).

01.02.2017 року завідуючою Шаргородської ДНК Вінницької області Масилюк Р.М. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 через розбіжності в написанні імені останньої у свідоцтві про смерть та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) (а.с.14).

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, так як 01.02.2017 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази належності сертифікату серії НОМЕР_1, виданого 25.12.2000 року на підставі рішення Шаргородської РДА від 07.07.2000 року за №128, його бабусі - ОСОБА_2, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Керуючись ст.ст.3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі п.6 ст.256 ЦПК України суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Лозівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області - задовольнити.

Встановити факт, що сертифікат серії НОМЕР_1 від 25.12.2000 року, виданий Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області на ім'я ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) члена КСП «Праця» с. Теклівка Шаргородського району Вінницької області в розмірі 1,96 умовних кадастрових гектарів, вартістю 6657,10 грн. - належить ОСОБА_2, 1908 року народження, яка проживала в АДРЕСА_1 по день смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: