Справа № 214/7254/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить: визначити, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 буде проживати зі своєю матір'ю ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Володимирівська, будинок № 196-а.

В обґрунтування позову навела наступне. 11.11.2006 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що Довгинцівським РАЦС м. Кривого Рогу здійснений актовий запис № 771. Від шлюбу з відповідачем народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними розірвано рішенням Довгинецівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.12.2014 року. У 2014 році відповідач покинув сім'ю. Неповнолітня донька залишилися мешкати з нею і мешкає до цього часу за вищевказаною адресою.

Неповнолітня ОСОБА_3 навчається в Криворізькій загальноосвітній школі № 88 у 3 -му класі. Неповнолітня ОСОБА_3 не має реєстрації місця свого постійного мешкання, бажає зареєструвати дитину у місці її, дитини, та її, позивачки, фактичного мешкання за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Володимирівська, 196-а, але не може для цього отримати згоду батька дитини - відповідача ОСОБА_2, оскільки він разом зі своїми батьками переїхав на постійне місце мешкання за межі України до Російської Федерації. Адреса мешкання відповідача на території Російської Федерації їй невідома.

Вважає, що мешкання доньки з нею буде відповідати інтересам дитини, оскільки має можливість надати необхідні умови для її виховання та розвитку.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Вона, позивачка, працює, має стабільний прибуток, фактично дбає про дитину, забезпечуючи її повсякденні потреби, навчання, розвиток та досуг.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом оголошення у пресі, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.6), свідоцтво про народження (а.с.7), рішення суду (а.с.8).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 грудня 2014 року, що вбачається з рішення суду (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дитина постійно проживає з позивачкою за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Володимирівська, будинок № 196-а, та перебуває на її утриманні, що підтверджується поясненнями позивачки, свідоцтвом про народження (а.с.7).

У 2014 році відповідач покинув сімю, участі у вихованні дитини не приймає, забезпеченням навчання та розвитку дитини займається позивачка, що підтверджується поясненнями позивачки.

Позивачка працює, має постійне місце проживання, що встановлено поясненнями позивачки.

Сторони по справі не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати дитина, оскільки відповідач переїхав на постійне місце мешкання за межі України до Російської Федерації. Адреса мешкання відповідача на території Російської Федерації позивачці невідома.

Встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами СК України, Декларацією прав дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

У судовому засіданні встановлено, що мати дитини позивачка ОСОБА_1 має постійне місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування, вона створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини.

При цьому судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матірю позивачкою ОСОБА_1

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матірю позивачкою ОСОБА_1 та відсутність правових підстав, передбачених вказаними нормами матеріального права, для розлучення дитини зі своєю матірю.

Вислухавши позивачку, та дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, Декларацією прав дитини, ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Визначити, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 буде проживати зі своєю матір'ю ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Володимирівська, будинок № 196-а.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов