АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Чебуришкіна Н.Ю.

за участю: ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 4 січня 2017 року у звязку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 4 січня 2017 року у звязку з нововиявленими обставинами.

Просив рішення суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Посилався на те, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 4 січня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») заборгованість за кредитним договором.

22 листопада 2016 року, до ухвалення вказаного вище судового рішення, право власності на квартиру по вулиці Тургенева, 13а/14 в місті Кіцмань, яка виступала в якості забезпечення зобовязання за кредитним договором, було зареєстровано за стягувачем у відповідності до умов договору іпотеки про, що заявнику не було відомо до 18 вересня 2017 року.

Зазначав, що з моменту реєстрації нерухомого майна за стягувачем його заборгованість була погашеною.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи заяви та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заяву слід відхилити з таких підстав.

Так, частиною 1, пунктом 2 частини 2 статті 361 ЦПК України встановлено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 № 4 нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 4 січня 2017 року позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 липня 2016 року, що утворилася станом на 18 грудня 2015 року в сумі 72 404 долари 24 центи США та 696 780 гривень 54 копійки, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 40078 доларів 48 центів США, заборгованості по відсоткам в розмірі 28164 доларів 19 центів США, заборгованості по комісії в розмірі 4161 доларів 57 центів США та пені в розмірі 696780 гривень 54 копійки

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено з інших підстав (а.с.188-190).

22 листопада 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстрував своє право власності на квартиру №14, в будинку, 13а по вулиці Тургенева в місті Кіцмань на підставі договору іпотеки від 12 липня 2006 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №96953324 від 5 вересня 2017 року (а.с.208-209).

Колегія суддів вважає безпідставними доводи заяви про те, що ОСОБА_2 не знав і не міг знати про ту обставину, що ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстрував право власності предмет іпотеки, а саме на квартиру №14, в будинку, 13а по вулиці Тургенева в місті Кіцмань 22 листопада 2016 року.

Так, згідно частини 1 статті 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, № 1952-IV інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту реєстрації ПАТ КБ «ПриватБанк» права власності предмет іпотеки, яке мало місце 22 листопада 2016 року і до ухвалення Апеляційним судом Чернівецької області рішення від 4 січня 2017 року пройшло більше місяця.

За таких обставин заявник мав реальну можливість дізнатися про обставини на які він посилається як на нововиявлені до ухвалення вищевказаного судового рішення.

Колегія суддів вважає, що реєстрації ПАТ КБ «ПриватБанк» права власності предмет іпотеки не є нововиявленою обставиною, оскільки цей юридичний факт не мав істотного значення для розгляду справи та не міг вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом 8 лютого 2016 року (а.с. 2).

Звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, після предявлення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки суд відповідно до правил ст.ст. 213- 215 ЦПК України вирішує питання щодо обгрунтованості позову на момент його предявлення до суду.

Погашення боргу за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, після предявлення до суду позову про стягнення заборгованості за кредитним договором є підставою для того щоб рішення суду про стягнення боргу, в частині погашеної суми заборгованості, не звертати до виконання у примусовому порядку.

Вирішуючи заяву ОСОБА_2 слід також врахувати правову позицію, яку Верховний Суд України виклав у своїй постанові від 3 лютого 2017 року у справі №№ 6-1080цс15.

В цій постанові Верховний Суд України зазначив, що відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Враховуючи зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 4 січня 2017 року за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 361, 365 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 4 січня 2017 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

ОСОБА_5