Справа № 761/5205/17
Провадження № 2/761/3811/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» (надалі по тексту відповідач - 1), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича (надалі по тексту відповідач - 2), в якому просив суд визнати виконавчий напис №648 від 05.08.2016 року вчинений відповідачем-2 про стягнення з позивача на користь відповідача-1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 91 203,96 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 січня 2015 року між ПАТ «Ідея банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №L01.188.33697, відповідно до умов якого Банк надав позивачу грошові кошти у сумі 77 464,00 грн., строком на 67 місяців, з процентною ставкою в розмірі 7,9000% річних від неповернутої суми кредиту та платою за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 0,8700% від початкової суми кредиту. 05 серпня 2016 року за заявою ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №648 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором за період з 01.05.2015 року по 26.05.2016 року у сумі 91 203,96 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на день вчинення виконавчого напису між ним та Банком існував спір щодо методу нарахування та встановлення суми боргу, крім того у Банку відсутні документи, що засвідчують безспірність заборгованості за кредитним договором, Довідки-розрахунку заборгованості на його адресу не надходило, зазначені обставини нотаріусом не були з»ясовані, а тому виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства.

Позивач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач-1, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав свої письмові заперечення в яких зазначив про те, що 31.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» було укладено договір факторингу №31/12-2, в зв'язку з чим 26.05.2016 року останнім було направлено позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань. В зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 вимог ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», останній звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису, надавши всі необхідні документи відповідно до вимог Переліку та Порядку вчинення нотаріальних дій. Надані документи повністю встановлювали суму заборгованості боржника перед ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» з врахуванням усіх сплат, визначених умовами кредитного договору та внесеними боржником, відповідали вимогам Постанови КМ України №1172, а отже підтверджували її безспірність. Представник ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» вважає твердження позивача про незрозумілість за, що нарахована заборгованість є абсурдним, оскільки боржник не здійснив жодного платежу на повернення кредитної заборгованості ні по тілу кредиту, ні по відсотках, ні в будь-якому іншому розмірі по мірі матеріальної можливості, щоб свідчило про зацікавленість боржника у мирному вирішенні питання. Враховуючи вище викладене, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Приватний нотаріус Гуревічов О.М. в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав письмові заперечення, в яких зазначив, про те що вчинений ним виконавчий напис в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджує безспірність заборгованості. Звертав увагу суду на те, що при зверненні представником ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» 05 серпня 2016 року із заявою про вчинення виконавчого напису, останнім до заяви були додані документи згідно вимог законодавства. Крім того зазначив, про те, що розрахунок заборгованості проведено на підставі положень, що зазначені у Кредитному договорі №L01.188.33697 від 26.01.2015р., з якими позивач погодився підписавши такий кредитний договір, а нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам, але не визначає та не перевіряє її розмір. Враховуючи викладене в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 26.01.2015 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір №L01.188.33697, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику грошові кошти на поточні потреби у сумі 77 464,00 грн., а Позичальник зобов'язувався одержати кредит і повернути разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. (п. 1.1. цього Договору а.а. 6-9).

Відповідно до п.п. 1.2 - 1.3.1. цього Договору, Банк надає кредит у день підписання даного Договору строком на 67 місяців. За користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за ставкою 7,9000% річних від неповернутої суми кредиту. За обслуговування кредитної заборгованості Банком, Позичальник сплачує фіксовану щомісячну плату у розмірі 0,8700% від початкової суми кредиту.

Як встановлено в ході судового розгляду, 31 грудня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Рантье» було укладено договір факторингу №31/12-2, відповідно до якого первісний Кредитор за плату передав/відступив, а Новий кредит ТОВ «Рантье» одержав/набув право вимоги.

Відповідно до п. 1.2. цього Договору, Новий кредитор після переходу до нього Прав Вимоги стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Первісним кредитором і Боржником, та одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржників належного виконання ними зобов'язань за такими Кредитними договорами в межах переданих Прав Вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що Листом від 26.05.2016 ТОВ «Рантьє» повідомляло позивача про заміну кредитора, направляло вимогу про усунення порушень кредитних зобов'язань, з якої вбачається, що станом на 26.05.2016р. заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором становить у сумі 89 903,96 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить у розмірі - 77 464,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями становить у розмірі - 12 439,96 грн. Крім цього, відповідачем-1 направлялись позивачу Довідки - розрахунки заборгованості станом на 31.12.2015р., 26.05.2016р., та виписка про рух коштів по рахунку станом на 26.05.2016 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та квитанцією про відправку 27.05.2016р.

05 серпня 2016 року, на підставі заяви відповідача - 1 про вчинення виконавчого напису, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №648, за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія РАНТЬЕ», якому ПАТ «Ідея Банк» на підставі договору факторингу відступлено право вимоги за Кредитним договором №L01.188.33697 від 26 січня 2015 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1, заборгованість за період з 01.05.2015 року по 26.05.2016 року включноу сумі 91 203,96 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 77 464,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями становить у розмірі - 12 439,96 грн., плати за вчинення виконавчого напису у розмірі - 1 300,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він не отримував повідомлення банку про необхідність сплати боргу, заборгованість на момент вчинення виконавчого напису не носила характеру безспірності.

Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 88 цього Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 p., для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитним правовідносин, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Додатково суд роз'яснює, що відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року №2 оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оскаржена боржником лише в позовному порядку. При безспірності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. У цих випадках справа розглядається в позовному провадженні, позивачем в якому є кредитор, а відповідачем - боржник. Приватний нотаріус не є належним відповідачем по вказаній категорії справ.

Крім того, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Встановивши у справі, яка переглядається, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем постової вимоги про усунення порушень та іпотечну вимогу, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Лише та обставина, що зазначена більша сума заборгованості за кредитом ніж у повідомленні не свідчить про наявність спору. Крім того, як вже вказано вище, в повідомленні зазначалось, що загальна сума заборгованості змінюється щоденно в сторону збільшення залежно від тривалості затримки сплати боргу, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного суду України від 20.05.2015 №6-158цс15.

Судом достовірно встановлено, що 27.05.2016р. на адресу позивача була направлена ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» відповідачем-1 вимога щодо повернення всієї суми боргу за кредитним договором, з зазначенням суми боргу. Будь-яких заперечень, щодо сум заборгованості, викладених в зазначеній вимозі відповідача-1, позивач до останнього не пред'явив та свого розрахунку не надав.

Судом достовірно встановлено, що ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» були виконанні всі вимоги, які ставляться до заяви про вчинення виконавчого напису, крім того, останнім було надано всі документи відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. за № 1172 для одержання виконавчого напису.

Тобто, відповідно до вимог Інструкції, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не вимагає додаткового доказування у випадку, якщо для здійснення напису подані документи, передбачені Переліком.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, сторона позивача не надала суду, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України належних і допустимих доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог. Доводи позивача, що з боку приватного нотаріуса Гуревічова О.М. мало місце порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» в частині відсутності належних документів, що можуть підтвердити безспірність заборгованості боржника і встановити прострочення виконання зобов'язання при вчиненні виконавчого напису нотаріуса не знайшли свого підтвердження, як і не знайшло свого підтвердження, що позивач не погоджувався з сумою заборгованості за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису, або надав свій розрахунок, що обґрунтовано відрізняється від наведеного у справі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЄ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: