Справа № 296/2195/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський військовий лісгосп» про скасування наказів, стягнення додаткової заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції та завданої моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Житомирський військовий лісгосп», в якому, з урахуванням заяв про уточнення та збільшення розміру позовних вимог, остаточно просила:

- скасувати наказ ДП «Житомирський військовий лісгосп» від 07.11.2016 року №143-т «Про скасування наказу від 24.10.2016р. №139-т» в частині, а саме щодо повного скасування Наказу №139-т від 24.10.2016 року, зазначивши перелік працівників, які позбавляються премії за невиконання показників ведення лісового господарства;

- скасувати Наказ №170-в від 30.11.2016 р. «Про встановлення надбавок і доплат» в частині, а саме скасувати п.2 Наказової частини щодо дати встановлення надбавок за складність, напруженість у роботі;

- стягнути з ДП «Житомирський військовий лісгосп» на її користь не виплачену додаткову заробітну плату за вересень 2016 року (згідно Наказу №139-т від 24.10.2016р.) в сумі 1733,63 грн., додаткову заробітну плату за грудень 2016 року (у розмірі 25%) в сумі 866,81 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 103004,23 грн., збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції в сумі 54,60 грн.;

- стягнути з ДП «Житомирський військовий лісгосп» моральну шкоду в сумі 8 тис. грн.

Позов обґрунтовувався тим, що в період з 03.03.2010 року по 16.12.2016 року працювала юристом на ДП «Житомирський військовий лісгосп» та була звільнена за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Вказувала, що наказом від 07.11.2016 р. №143-т було скасовано наказ від 24.10.2016р. №139-т про преміювання працівників підприємства за вересень 2016 року з мотивів невиконання показників за ведення лісового господарства. Посилаючись на те, що юрист підприємства не має відношення до невиконання показників ведення лісового господарства, та прибутковість підприємства, позивач вказувала на незаконність наказу про скасування її преміювання. Також позивач вказувала на порушення трудового законодавства при виданні наказу №170-в від 30.11.2016 року, яким було зменшено розмір встановленої їй надбавки за складність, напруженість у роботі з 50% до 25% від посадового окладу, оскільки вказані зміни умов праці відбулися без дотримання попереднього повідомлення позивача за два місяці. Окрім того позивач стверджує, що відповідачем було порушено її право на отримання заробітної плати у встановлені законом строки, на компенсацію збитків за час невиплаченої заробітної плати з урахуванням індексу інфляції та вказує на завдання моральної шкоди, яку позивач оцінила в 8 тис. грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на правомірність скасування наказу про преміювання працівників, включаючи позивача через невиконання працівниками підприємства плану показників виробництва за вересень 2016 року, а також те, що заробітна плата позивача протягом часу роботи змінювалася в бік покращення, вказувала на відсутність зміни або погіршення умов праці, та посилаючись на відсутність підстав для стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд доходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.03.2010 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду юриста ДП «Житомирський військовий лісгосп» та 16.12.2016 року звільнена з займаної посади за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що стверджується записами за №№ 10, 13 у трудовій книжці серії АХ №877322 від 10.09.2004 року (а.с.7).

29.01.2016 року наказом №17-в директора ДП «Житомирський військовий лісгосп» ОСОБА_3 встановлено надбавки за складність, напруженість в роботі та доплати працівникам підприємства з 01.01.2016 року (згідно додатків 1, 2) (а.с.88).

Згідно додатку №2 до наказу №17-в від 29.01.2016 року юристу ІІ кат. ОСОБА_1 встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі у розмірі 50% (а.с.90).

30.11.2016 року наказом №170-В голови комісії з припинення ДП «Житомирський військовий лісгосп» скасовано дію наказів №17-в від 29.01.2016 року «Про встановлення надбавок та доплат», №71-т від 31.05.2016 року «Про встановлення надбавок» та встановлено надбавки за складність, напруженість у роботі та доплати працівникам підприємства з 01.12.2016 року (згідно додатків 1, 2) (а.с.85).

Згідно додатку №1 до наказу від 30.11.2016 року юристу ІІ кат. ОСОБА_1 встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі у розмірі 25% (а.с.86).

24.10.2016 року наказом №139-т тво директора ДП «Житомирський військовий лісгосп» ОСОБА_4 відповідно до результатів виконання плану реалізації і заготівлі продукції в цілому по ДП «Житомирський військовий лісгосп» за вересень 2016 року, премійовано ряд працівників, включаючи й ОСОБА_1 в розмірі 70% посадового окладу виходячи із фінансового стану підприємства за вересень 2016 року (а.с.53).

07.11.2016 року наказом №143-т тво директора ДП «Житомирський військовий лісгосп ОСОБА_4 скасовано наказ №139-т від 24.10.2016 року «Про преміювання працівників за вересень 2016 року» у звязку з невиконанням всіх показників преміювання за ведення лісового господарства, відповідно до додатків № 6,7 Колективного договору (а.с.9).

Щодо позовних вимог щодо скасування наказу №143-т від 07.11.2016 року, яким скасовано примеіювання позивача за вересень 2016 року, суд зазначає наступне.

Статтею 21 КЗпП України встановлено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За змістом ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст. 13 КЗпП України зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.)

Відповідно до п. 5.13 розділу V Колективного договору ДП «Житомирський військовий лісгосп» на 2015 - 2016 вбачається, що преміювання керівників, спеціалістів та фахівців структурних підрозділів проводиться щомісячно згідно «Положення про преміювання» (додаток №7) з віднесенням суми премії на собівартість.

Як вбачається з Положення «Про преміювання керівників та спеціалістів Житомирський військовий лісгоспу (далі Положення про преміювання), останнє вводиться з метою підвищення матеріальної зацікавленості працівників лісгоспу у постійному виконанні і перевиконанні доведеного плану виробництва, підвищення продуктивності праці та підвищення трудової і виробничої дисципліни.

Відповідно до Положення про преміювання, преміювання проводиться по результатах роботи підприємства за місяць (п. 1). Розмір премії можу бути зменшено в залежності від фінансового стану підприємства (п. 2). Основою для нарахування являються дані бухгалтерської, статистичної та іншої звітності за місяць (п. 3).

Зі змісту оскаржуваного наказу №143-т від 07.11.2016 року вбачається, що підставою для скасування наказу від 24.10.2016 року №139-т «Про преміювання працівників за вересень 2016 року» стало невиконанням всіх показників за ведення лісового господарства (а.с. 9).

Як вбачається із довідки №199 від 10.04.2017 року заготівлі продукції по санітарно-вибірковій рубці по ДП «Житомирський військовий лісгосп» за ІІІ квартал 2016 року, фактична заготівля продукції за вересень 2016 року щодо площі рубки склала 34,3 га із запланованих 48 га та загальної маси 491 м.куб із запланованих - 793 м.куб.

Тобто на підприємстві за вересень 2016 року мало місце виконання плану заготівлі продукції по площі рубки на 71,5 %, а по загальній масі на 61,9 % (а.с. 47).

При цьому судом враховується, що нарахування позивачу премій за минулі періоди відбувалося саме з урахуванням виконання планових показників роботи підприємства за місяць на підставі наявної звітності, а не результатів індивідуального виконання позивачем роботи як юриста. Докази протилежно матеріали справи в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування наказу №143-т від 07.11.2016 року, яким скасовано раніше виданий наказ про приміювання всіх працівників, включаючи позивача за вересень 2016 року є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки оспорюваний наказ виданий відповідно до норм трудового права та з урахуванням положень колективного договору підприємства щодо преміювання працівників.

Щодо позовних вимог про скасування наказу №170-в від 30.11.2016 року «Про встановлення надбавок і доплат» в частині дати встановлення надбавки за складність, напруженість у роботі, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.12.2016 року юристу ДП «Житомирський військовий лісгосп» - ОСОБА_1 встановлена надбавка за складність, напруженість у роботі у розмірі 50% на підставі наказу №17-в від 29.01.2016 року, а починаючи з 01.12.2016 року позивачу встановлена надбавка у розмірі 25% на підставі наказом №139-т від 24.10.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших, працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни (ст. 103 КЗпП України).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

За змістом ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати, зокрема, складає основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців та додаткова заробітна плата, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає в себе доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно п. 5.2. розділу V Колективного договору ДП «Житомирський військовий лісгосп» на 2015 - 2016 оплата праці на Підприємстві здійснюється на основі тарифної системи: погодинних тарифних ставок; відрядних розцінок; місячних посадових окладів для керівників, спеціалістів, а також персональних окладів для окремих висококваліфікованих робітників.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи штатних розписів ДП «Житомирський військовий лісгосп» на 2016 рік, посадовий оклад юриста підприємства з 01.01.2016 року по 01.12.2016 року збільшувався з 3 410 грн. до 3 965 грн. Тобто посадовий оклад зазначеного працівника не зменшувався (а.с. 39-41).

Інші виплати, які здійснювалися ДП «Житомирський військовий лісгосп», зокрема, надбавка за складність, напруженість у роботі, відноситься до додаткової заробітної плати та не є обов'язковими до нарахування, а тому їх зміна не є погіргшенням умов оплати праці.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування наказу №139-т від 24.10.2016 року в частині дати встановлення позивачу надбавки за складність, напруженість у роботі, оскільки жодних норм трудового права щодо виплати заробітної плати позивачу ДП «Житомирський військовий лісгосп» не порушувало.

При цьому, відмовляючи у задоволенні основних вимог щодо скасування оскаржуваних наказів, суд не знаходить правових підстав для задоволення похідних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції та відшкодування моральної шкоди.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд м. Житомира

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота