Справа №642/2003/17
Провадження № 2-о/642/86/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Бондаренка В.В.

за участю секретаря - Шаповал Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, який народився у м. Донецьку, Україна, зона проведення АТО. Посилаючись на те, що Ленінським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції заявнику було відмовлено у державній реєстрації народження дитини та видачі відповідного свідоцтва про народження, бо документи подані для державної реєстрації народження дитини, а саме свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 13.04.2017 року, видане Донецькою клінічною лікарнею №6, м.Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.2,3 ст.9 ЗУ «про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (із змінами) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з чим, заявник звернувся до суду, оскільки встановлення факту народження дитини необхідне для реєстрації дитини в органах РАЦС, яка є громадянином України.

Представник ОСОБА_2, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 разом з заявою подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його та заявника відсутність. Прохає задовольнити заяву.

Зацікавлена особа: Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції представник якої не з'явився, про день та час слухання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки в ній достатньо матеріалів для ухвалення рішення.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Донецьк, україна, територія якого є тимчасова окупованою, у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться в зареєстрованому шлюбі, народилась дитина чоловічої статті - ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 18.05.2017року.

Згідно листа Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції №386/15.5-04-04 від 22.04.2017 року відмовлено у державній реєстрації народження дитини та видачі відповідного свідоцтва про народження, бо свідоцтво, яке надала заявниця, є документом виданим на території м.Донецьк, яка є тимчасово окупованою, а відповідно до ч.2,3 ст.9 ст.9 ЗУ «про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (із змінами) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, свідоцтво про народження серія НОМЕР_2, видане Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м.Донецьк Державної Реєстраційної Палати МЮ ДНР від 18.04.2017 року, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, дитини чоловічої статті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети.

Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про народження особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п.1, 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров"я документи, що підтверджують факт народження дитини.

Відповідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Згідно до матеріалів справи, актовий запис про народження у заявниці наявний.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Статтею 7 Закону України "Про громадянство України" чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Встановлення факту народження дитини необхідне заявнику для державної реєстрації народження дитини, яка є громадянином України, внесення відомостей про його народження до Державного реєстру. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, встановлення факту народження дитини надає заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 223, 234, 251-256 ЦПК України, ст. 144 Сімейного кодексу України, ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану",-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 у м. Донецьк, Україна, батьками якої є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, 20.10.1999 р., код.ІПН-НОМЕР_6, адреса реєстрації: 83003, АДРЕСА_2) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Пролетарським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 18.07.2012р., код ІПН-НОМЕР_4, адреса реєстрації: 83003, АДРЕСА_1), які перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Допустити негайне виконання рішення у справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Бондаренко