Провадження № 2/127/6904/17
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Дернова В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького спеціалізованого колективного підприємства №26, Департаменту соціальної і молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Фонду соціального страхування України, Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, Відділення фонду соціального страхування України м. Вінниці, Головного управління Державного Казначейства України у Вінницькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору прокуратури Вінницької області про забезпечення санаторним лікуванням захворювань хребта і спинного мозку в санаторії «Борисфен» і путівкою по супроводу за 2014 2016 р. р., відшкодування моральної шкоди, визнання здійснення відповідачами над позивачем у 2014 р., 2015 р., 2016 р. державного садизму, дискримінації, геноциду,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького спеціалізованого колективного підприємства №26, Департаменту соціальної і молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Фонду соціального страхування України, Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, Відділення фонду соціального страхування України м. Вінниці, Головного управління Державного Казначейства України у Вінницькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору прокуратури Вінницької області про забезпечення санаторним лікуванням захворювань хребта і спинного мозку в санаторії «Борисфен» і путівкою по супроводу за 2014 2016 р. р., відшкодування моральної шкоди, визнання здійснення відповідачами над позивачем у 2014 р., 2015 р., 2016 р. державного садизму, дискримінації, геноциду.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

По перше, у порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві відсутні ідентифікаційні коди юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (відповідачами зазначено юридичні особи), а також РНОКПП або номер паспорту позивача як фізичної особи.

По друге, у порушення п. 4, 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; не зазначено жодних доказів, що підтверджують виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

По третє, у порушення п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на ч. 2 ст. 81 ЦПК України, згідно якої у справах про дискримінацію позивач зобовязаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце, чого зроблено не було.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд витребувати у відповідачів в оригіналі їх переписку з ним, переписку відповідачів із санаторієм «Борисфен» у 2014 р., 2015 р., 2016 р., витребувати у відповідачів облікову документацію відносно нього як інваліда праці І групи, висновок МСЕК про його потребу у щорічному санаторно курортному лікуванні.

Щодо даного клопотання слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст. 83 ЦПК України).

Відповідно до ч.1. 2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частині другій та третій статті 83 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Враховуючи вищевказані обставини суд, зважаючи на положення ч.1 ст.185 ЦПК України вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладе та керуючись ст. ст. 81, 83, 84, 175, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького спеціалізованого колективного підприємства №26, Департаменту соціальної і молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Фонду соціального страхування України, Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, Відділення фонду соціального страхування України м. Вінниці, Головного управління Державного Казначейства України у Вінницькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору прокуратури Вінницької області про забезпечення санаторним лікуванням захворювань хребта і спинного мозку в санаторії «Борисфен» і путівкою по супроводу за 2014 2016 р. р., відшкодування моральної шкоди, визнання здійснення відповідачами над позивачем у 2014 р., 2015 р., 2016 р. державного садизму, дискримінації, геноциду - залишити без руху та надати позивачу пятиденний строк з дня вручення даної ухвали суду для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: