У Х В А Л А

"24" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Наумовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, поданого в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання недійсним, визнання права власності на майно за заповітом та стягнення моральної шкоди.

Одночасно із позовною заявою, представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії з відчуження квартири АДРЕСА_1. Видати дозвіл ОСОБА_1 на отримання праху померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у Ритуальній службі спеціалізоване комунальне підприємство "Київський крематорій" для подальшого поховання.

Мотивуючи тим, що позивач ОСОБА_1 є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та спадкоємцем після смерті батька за заповітом, складеним 08 квітня 2013 року.

Однак, 29 серпня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. за реєстровим номером 9198, відповідно до умов якого квартира АДРЕСА_1 перейшла у власність відповідача ОСОБА_3

Враховуючи те, що відповідач має реальну можливість здійснити відчуження спірної квартири та обставин, які б могли завадити їй продати вказане майно не має, існує загроза відчуження спірного майна, яке є предметом спору, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що змушує представника позивача звернувся до суду із вказаною заявою.

Крім того, ОСОБА_3, як набувач за договором довічного утримання протягом майже року не виконала свій обов'язок щодо поховання ОСОБА_4, а співробітники Київського крематорію відмовляються видати позивачу прах померлого батька, посилаючись на виключний обов'язок набувача за договором довічного утримання поховати прах.

За таких обставин, представник позивача просить суд забезпечити позов також шляхом надання позивачу дозволу на отримання нею праху її померлого батька ОСОБА_4 для поховання.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст. 152 ЦПК України встановлено, що У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпезпечення позову.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є визнання договору довічного утримання недійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - квартиру АДРЕСА_1, а також стягненгня моральної шкоди.

Як убачається зі змісту заповіту складеного 08 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., ОСОБА_4 заповідає належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1

Згідно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.03.2017 року №82734718 квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого 29.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. за №9198.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Дотримуючись зазначених вимог закону, суд приходить до висновку, що позивачем наведено обставини та надано докази того, що між сторонами дійсно виник спір, відповідач має реальну можливість розпорядитися спірним майном та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Стосовно іншого виду забезпечення позову, а саме надання позивачу дозволу на отримання праху батька у Київському крематорії, суд вважає, що даний вид не відповідає заявленим позовним вимогам, оскільки в розрізі данного спору, такий вид не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого 29.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. за реєстровим номером 9198.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

С у д д я