У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Борщагівка» про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою комунального підприємства «Борщагівка» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року, що набрала законної сили, задоволено її позов до комунального підприємства «Борщагівка» (далі - КП «Борщагівка») про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання надати інформацію на її запит від 18 березня 2015 року про підстави виникнення боргу у розмірі 7 410 грн 20 коп., або вказати про те, що по її квартирі заборгованості станом на 1 лютого 2015 року не існує та надати розрахунки по кожному місяцю окремо згідно вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Зазначеними неправомірними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, спричиненої моральними та фізичними стражданнями, які позначились у негативній зміні її життя, порушенні сну, емоційній напрузі, нервозності, почутті образи, обуренні, приниженні гідності, які тривали протягом 2004-2016 років. Крім того, позивачка вказувала, що на момент звернення з цим позовом комунальне підприємство не надало інформації про понесені ним витрати на суму 7 410 грн 20 коп., унаслідок чого у неї виникли психологічні переживання, що спричинили їй моральні страждання, оскільки відповідач не бажав провести звірку розрахунків та не бажав визнати переплату коштів.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просила суд стягнути з КП «Борщагівка» на її користь у відшкодування майнової шкоди 7 410 грн 20 коп. та моральної шкоди 50 тис. грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з КП «Борщагівка» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 5 тис. грн. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі КП «Борщагівка», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

ОСОБА_3 судові рішення не оскаржила, тому в частині відмови у відшкодуванні майнової шкоди судові рішення в касаційному порядку в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року, що набрала законної сили, бездіяльність КП «Борщагівка» щодо ненадання відповіді на запитувану інформацію позивачці визнано протиправною, то наявні підстави для відшкодування моральної шкоди у розмірі, який нею доведено та є розумним і справедливим.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також про те, що преюдиційним судовим рішенням встановлено бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації позивачці, а, отже, такими діями підприємства ОСОБА_3 спричинено моральну шкоду.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_3 користується житлово-комунальними послугами, а саме водопостачанням, водовідведенням та теплопостачанням, які надає КП «Борщагівка», що підтверджується її особистим рахунком.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року, що набрала законної сили, задоволено позов ОСОБА_3 до КП «Борщагівка» про визнання протиправною бездіяльності та підприємство зобов'язано надати інформацію на запит позивачки від 18 березня 2015 року про підстави виникнення боргу у розмірі 7 410 грн 20 коп., а саме конкретно: в яких місяцях, роках та по яким послугам або вказати про те, що по квартирі ОСОБА_3 заборгованості станом на 1 лютого 2015 року не існує та надати рахунки по кожному місяцю окремо згідно вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вищевказаних положень закону та вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України належним чином не дослідив, чи наявні складові для відповідальності КП «Борщагівка», а саме, чи наявний причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням відповідача, вина у заподіянні шкоди, чим обґрунтовується розмір суми морального відшкодування.

Отже, апеляційний суд фактичні обставини справи належним чином не встановив та при визначенні розміру шкоди не надав оцінки тому, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року саме вирішувалось питання щодо розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки виник спір щодо його розміру.

Також апеляційний суд не звернув уваги на те, що районний суд, відмовляючи у відшкодуванні майнової шкоди, і в цій частині ОСОБА_3 рішення суду не оскаржила, виходив із того, що відповідач не примушував позивачку до сплати комунальних платежів у розмірі, який є більшим за той, що вона вважала належним. Тобто у цій частині доводи ОСОБА_3 є безпідставними і розмір моральної шкоди визначався лише за ненадання інформації про стан розрахунків за житлово-комунальні послуги.

За таких обставин судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його часткового скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Борщагівка» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2016 року в частині вимог ОСОБА_3 до комунального підприємства «Борщагівка» про відшкодування моральної шкоди скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик