Ухвала

іменем україни

09 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Завгородньої І.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Херсонське Державне бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа - Херсонське Державне бюро технічної інвентаризації (далі - Херсонське БТІ), про визнання права власності на нерухоме майно.

Наобґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 посилався на те, що з квітня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Проте з 2009 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. 01 листопада 2010 року за договором купівлі - продажу, зареєстрованим в реєстрі за № 2937, він придбав земельну ділянку з цільовим призначенням - під розміщення нерухомого майна для комерційного використання, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,0079 га, розміщену за адресою: АДРЕСА_1. Після набуття права власності на вказану земельну ділянку він здійснив добудову у вигляді павільйону для торгівлі і відпочинку площею 79 кв. м, який в техдокументації, складеній Херсонським БТІ, значиться як літ. А, який зведений у відповідності до будівельних норм та правил, з використанням споруд право власності на які набуте на відповідній правовій підставі, а також не порушує прав інших осіб.

Посилаючись на те що, ОСОБА_5 вимагає переоформити на неї половину земельної ділянки та половину нерухомого майна, оскільки вважає зазначене нерухоме майно особистою приватною власністю, у зв'язку із чим позивач не має можливості оформити документи на споруджене ним майно та враховуючи вказане, позивач просив визнати за ним право особистої власності на земельну ділянку та павільйон, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати Херсонське БТІ зареєструвати право власності на нерухоме майно.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7, як особа, яка не брала участі у справі, проте вважав, що суд вирішив питання про їх права та обов'язки, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня 2017 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 червня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Херсонське БТІ, про визнання права власності на нерухоме майно.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд по суті до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Статтею 342 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що судом прийнято ухвалу з додержанням вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2.

Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки з цільовим призначенням - під розміщення нерухомого майна для комерційного використання, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,0079 га, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1.

На указаній земельній ділянці, відповідно до її цільового призначення, ОСОБА_4 побудував павільйон для торгівлі і відпочинку, площею 79 кв. м (літ. «А»), що підтверджується відповідною технічною документацією. Декларація про готовність вказаного об'єкту до експлуатації зареєстрована Інспекцією державно-будівельного контролю у Херсонській області. 23 липня 2014 року та 15 липня 2015 року КП «Херсонське БТІ» Херсонської обласної ради складено відповідний технічний паспорт на спірний об'єкт нерухомості.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 ЦК України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюється законом.

До прийняття такого Закону реєстрація здійснюється у відповідності до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, відповідно до положень п. 1.6 обов'язковою умовою для оформлення державної реєстрації права власності на закінчене будівництво нерухомого майна є прийняття його в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 923 з наступними змінами, яка діяла до 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтверджені державними приймальними комісіями готовності до експлуатації нового будівництва, інженерних мереж та споруд, їх інженерно-технічним оснащенням відповідно до проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Відповідно до ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України право на апеляційне оскарження рішення суду мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Так, закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6, апеляційний суд враховуючи положення ст. 292 ЦПК України та з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов правильного висновку, що оскаржуваним рішенням суду права ОСОБА_6 не було порушено, оскільки земельна ділянка, яка належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі Державного акта, є предметом спору між подружжям у зв'язку із фактичним припиненням їх шлюбних відносин, і порядок набуття права власності позивача на земельну ділянку ніким у встановленому законом порядку не оспорювався.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Отже, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для її скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України ця ухвала підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

О.В.Попович