АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

05 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

секретаря: Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє Сокуренко Євген Сергійович,

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року про повернення позовної для подачі до належного суду

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2017 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України у зв'язку з тим, що справа не підсудна цьому суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач через свого представника Сокуренка Є.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що ухвала є незаконною та необгрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, встановивши, що відповідач не значиться зареєстрованим за адресою вказаною в позовній заяві та факт його вибуття для реєстрації до іншого міста, не взяв до уваги та не застосував положення ч. 3 ст. 122 ЦПК України, якою врегульовано питання відкриття провадження у справі у разі якщо неможливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

Позивач, за наведених обставин просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник позивача - Олейнік Н.О. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених в ній.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна цьому суду.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Позивач, звертаючись до суду з позовом, зазначив останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача: АДРЕСА_1, що відноситься до Шевченківського району м. Києва.

За відомостями Відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Знятий з реєстрації 09.01.2014 Луганська область, м. Краснодон.

Отже, отримана з Відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

У разі отримання інформації, яка не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, суд повинен діяти у відповідності до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, якою передбачено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі, та подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Однак, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу для подачі до належного суду, суд першої інстанції вказаних обставин та наведених положень закону не врахував, у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Ураховуючи викладене, судова колегія вважає, що при постановленій ухвали про повернення позовної заяви позивачу судом першої інстанції було порушено порядок, встановлений для вирішення цього питання.

Пунктом 3 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє Сокуренко Євген Сергійович, - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року - скасувати і передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/29553/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12142/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.