Справа № 212/7041/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 травня 2017 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Пустовіта О.Г.,

при секретарі - Конограй В.В.,

розглянувши у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє за себе та за свою малолітню доньку ОСОБА_3, треті особи: Виконавчий комітет Жовтневої (Покровської) районної у місті Ради, Виконавчий комітет районної у місті Ради в особі відділу опіки та піклування про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 01.08.1996 ним та його дружиною була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (Ногіна) м. Кривому Розі. Оскільки в квартирі вони з дружиною не проживали, там стали проживати та були зареєстровані донька та онука звідної сестри дружини ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09.09.2016 спірна квартира була визнана спільним майном подружжя та виділена позивачу. Право приватної власності було зареєстровано за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 жовтня 2016 року. Однак володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою позивач не може, так як там зареєстрована відповідач. Починаючи з 2013 року відповідач в спірній квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, що призвело до заборгованості. Просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в жодне судове засідання не з'явилася, на виконання вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, через оголошення в ЗМІ, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у якій просить відмовити в задолволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 19.10.2016.

Відповідно до довідки № 12404/16 від 11.11.2016, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно акту, посвідченого головою ОСББ "КР СУЗІР'Я", відповідачка ОСОБА_2 та її малолітня донька ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 не проживають з 2013 року.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином обов'язок по зняттю особи з реєстраційного обліку за рішенням суду виникає у третьої особи - Виконавчого комітету Жовтневої (Покровської) районної у місті ради, після набрання вказаним рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідності їх задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 319,321,391,405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє за себе та за свою малолітню доньку ОСОБА_3, треті особи: Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Ради, Виконавчий комітет районної у місті Ради в особі відділу опіки та піклування про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- задовільнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю - квартирою 32, яка розташована в будинку 8 по вулиця Ракітіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Г. Пустовіт