Номер провадження: 22-ц/785/2118/17
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі - Лопотан В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Моряк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2015р. по справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Моряк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

25 грудня 2013р. представник житлово-будівельного кооперативу «Моряк» звернувся з позовом, який неодноразово уточнював в судовому засіданні апеляційної інстанції, та остаточно просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 5630грн.15коп., посилаючись на те, що ЖБК «Моряк» надає житлово-комунальні послуги мешканцям будинку АДРЕСА_1 а відповідачі, які зареєстровані та проживають у квартирі НОМЕР_1 цього будинку з січня 2006р. не в повному обсязі оплачують отримані житлово-комунальні послуги, у результаті чого утворилася заборгованість, яку вони, незважаючи на вимоги до них, не погасили, тому позивач просив стягнути з відповідачів зазначену заборгованість за період з вересня 2010р. по грудень 2013р. (том 1 а.с.184, 224-226, 229).

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, стверджувала, що заборгованості по комунальним послугам за період з січня 2006р. по листопад 2013р. у неї не має, що згідно довідок наданих представником позивача, вона сплатила усі витрати за комунальні послуги, за водопостачання та водовідведення, за вивіз сміття, та ніякого поточного ремонту позивач не проводив, а послуги по забезпеченню холодною та гарячою водою, за газопостачання, електропостачання, опалення, вона сплачує безпосереднім їх постачальникам, а саме: КП «Теплопостачання міста Одеси», ОАО «Одессагаз», ВАТ «Одесаобленерго», Одесводоканал» на підставі виставлених рахунків і показників лічильників, які встановлені в її квартирі за її особистий рахунок. Послуги за «водопостачання та відведення» і вивезення побутових відходів (або вивіз сміття) нею сплачені на рахунок ЖБК «Моряк» у повному обсязі, а саме 79грн. сплачено 02.08.2012р. по квитанції №58; 200грн. сплачено 06.09.2006р. по квитанції №94; 200грн. сплачено 02.10.2006р. по квитанції №0050; 48грн.90коп. сплачено 09.10.2007р. по квитанція №134. Крім того, ОСОБА_2 просила суд про застосування строків позовної давності, оскільки борг заявлений позивачем до стягнення з неї та її доньки, нарахований за межами трирічного строку позовної давності (том 1 а.с.67-70, 328).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2015р. у задоволенні позову ЖБК «Моряк» було відмовлено (том 2 а.с.93-97).

Не погодившись з рішенням суду ЖБК «Моряк» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, ухвалити рішення про задоволення позову ЖБК «Моряк» в повному обсязі, посилаючись на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволені позову, не прийняв до уваги вимоги закону і усі обставини по справі (том 2 а.с.102-104).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2016р. було скасовано рішення суду від 26 серпня 2015р., ухвалено нове рішення про задоволення позову ЖБК «Моряк» частково (том 2 а.с.132-134).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2016р. рішення апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2016р. було скасовано з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (том 2 а.с.165-167).

Справу розглянуто у відсутності представника ЖБК «Моряк», який був належним чином сповіщений про слухання справи в апеляційній інстанції, але про причини неявки суд не повідомив, що згідно ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, відповідачку ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовивши у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності позивачем належними і допустимими доказами своїх вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд надав належну оцінку та нормам діючого законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровані та проживають у АДРЕСА_2. ЖБК «Моряк» надає житлово-комунальні послуги мешканцям цього будинку.

Звернувшись до суду з вказаним позовом ЖБК «Моряк» зазначив, що з січня 2006р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не в повному обсязі оплачують за отримані житлово-комунальні послуги, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 5630грн.15коп., яку вони, незважаючи на вимоги, не погасили.

Скасувавши рішення апеляційного суду, судом касаційної інстанції було звернуто увагу на те, що судом апеляційної інстанції у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не було надано належну правову оцінки посиланням відповідача на те, що ЖБК «Моряк» не довів розрахунків вартості послуг в розрізі нормативних витрат по кожній складовій частині цих послуг згідно тарифів, встановлених рішенням Одеської міської ради по кожній квартирі, як того вимагає постанова Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», та не надав оцінки платіжним документам про сплату відповідачами комунальних послуг, не перевірив тверджень відповідача про оплату отриманих послуг з водопостачання та за вивезення побутових відходів та не врахував того, що оплата за вказані послуги не може підтверджувати визнання відповідачем боргу з утримання будинку та прибудинкової території.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відмову у задоволені позову з підстав необґрунтованості та недоведеності позивачем своїх вимог та не надання документів, що вказують на правильність та безспірність розрахунків по заборгованості відповідачів.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що позивач за час розгляду справи надавав до суду неодноразово різні розрахунки заборгованості відповідачки ОСОБА_2, та фактично позивач не визначився щодо суми боргу та періоду, за який ним відповідачам було нараховано цей борг.

Так, позивачем було надано розрахунок боргу відповідачки з 01.01.2006р. по 30.11.2013р., за яким сума боргу складає 5630грн.15коп. (том 1 а.с.41-44). Також позивач надав розрахунки заборгованості з 01.01.2004р. по 01.07.2013р., згідно до яких, борг відповідачки склав в сумі 5938грн.40коп. (том 1 а.с.114-118). На а.с.184-189 том 1 знаходиться ще один розрахунок заборгованості відповідача, згідно до якого, сума боргу відповідачки за період з 01.08.2004р. по 30 червня 2013р. складає 5418грн.60коп. 29.09.2014р. позивачем було надано клопотання про залучення до матеріалів справи розрахунку заборгованості в сумі 2492грн.75коп. за період з вересня 2010р. по грудень 2013р. (том 1 а.с.224-226), та 01.10.2014р. представник позивача надав до канцелярії суду пояснення, в яких просив суд про стягнення заборгованості з відповідачів вже в розмірі 5630грн.15коп. (том 1 а.с.229).

Надані представником позивача довідки про заборгованість не містять необхідних для нарахування комунальних платежів даних технічного паспорту будинку, площу підвалів, технічних поверхів, сходових клітин, та їх показників, які є підставою для формування, застосованих у розрахунках комунальних платежів, тарифів, відповідно до постанови КМУ від 20.05.2009р. №529 та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005р. № 76, або іншими письмовими доказами (первинними документами), що підтверджували б фактичне надання та отримання таких послуг, а також відсутні документи, які б могли вказувати на правильність і безспірність нарахованої ЖБК «Моряк» заборгованості.

Тому суд вірно вважав, що позивачем не обґрунтовано свої вимоги та не надано на підтвердження позовних вимог, документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків по заборгованості відповідачів.

Суд обґрунтовано не задовольнив заяву відповідачки ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності, оскільки позивач звертався до Малиновського суду м. Одеси про стягнення заборгованості в наказному порядку, та 20 серпня 2013р. за вимогою ЖБК «Моряк», було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Моряк», заборгованості по оплаті за житло та житлово-комунальні послуги в сумі 5938грн.40коп., судовий збір в сумі 121грн.80коп. Сторони не заперечували, що в подальшому за заявою відповідача ОСОБА_2, ухвалою суду, вказаний Наказ від 20 серпня 2013р. було скасовано.

Згідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судова колегія, при новому розгляду справи в апеляційній інстанції неодноразово викликала в судове засідання представника позивача для встановлення фактичних обставин по справі, для встановлення остаточної суми заборгованості, для надання представником позивача доказів у підтвердження свого позову, хоча такі докази не були надані суду першої інстанції, але представник позивача в судове засідання не з'явився без поважних причин.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи з урахуванням вищевикладеного не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Моряк» - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2015р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П. Сидоренко

Судді: Т.В. Цюра

В.А. Станкевич