Справа № 357/8256/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вказувала, що з 15.06.2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають.

Посилаючись на те, що останнім часом спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні характери, стремління та погляди на сімейне життя, більше шести місяців проживають окремо, не підтримують стосунків, в звязку з чим втратили почуття любові та поваги один до одного, вважає збереження шлюбу не можливим, просила шлюб розірвати.

Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач у поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнав повністю.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 15.06.2016 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 537, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

ОСОБА_3 являється інвалідом 2 групи з дитинства, що вбачається з копії пенсійного посвідчення виданого 19.10.2016 року серії ААІ № 812212.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15.06.2016 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 537 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4