АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Виниченко Л.М.
№22-ц/796/5905/2017 Доповідач Кравець В.А.
Справа №755/913/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Липовського ДмитраВікторовича на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитною лінією на загальну суму 75759,27 грн.. яка складається з: тіло кредиту: 0,00 грн., прострочене тіло кредиту: 44593,43 грн.. заборгованість за відсотками: 31165,84 грн.. заборгованість за комісіями: 0,00 грн. та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилався на те, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 004-28135-170113, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України-гривні та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000,00 грн.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, проте, відповідач їх не виконує належним чином, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника в судовому порядку.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 004-28135-170113 від 17.01.2013 року станом на 10.11.2016 року у розмірі 50 149 грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 грн., а всього суму 51 527 грн. 58 коп.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - Липовський Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що відповідно до п. 7.1 договору визначено, що складовою та невід'ємною частиною цієї пропозиції є Правила та Тарифи Банку, з якими відповідач попередньо був ознайомлений, згоден з ними, їх зміст йому зрозумілий та яких зобов'язувався дотримуватись.

Відповідач повідомлений, що чинна редакція Правил та Тарифів розміщені на офіційному сайті Банку, з якими відповідач зобов'язувався періодично ознайомлюватися, з метою перевірки їх чинності та ознайомлюватися зі змінами до них, а також перевіряти правильність операцій за рахунком, у спосіб та в порядку визначеними Правилами.

Відповідно до розділу 5 п. 1.3 Правил надання банківських послуг при здійснені кредитування фізичних осіб у Публічному Акціонерному Товаристві «Дельта Банк» затверджених Рішенням Ради Директорів AT «Дельта Банк» від 18 липня 2012 року, протокол № 392, визначено, що строк позовної давності щодо вимог повернення Кредиту, сплати процентів, плат, комісій, неустойки (штраф, пені) до Договору та цим Правилам складає 50 років.

В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» - Липовський Д.В. апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду скасувати.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 скаргу не визнали, просили рішення суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у такому разі внаслідок порушення ним зобов'язання, заборгованість має бути стягнута у судовому порядку із застосуванням заявленого відповідачем строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 17.01.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 004-28135-170113, відповідно до умов якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України-гривні та встановлює ліміт карткової лінії у розмірі 50 000,00 грн. строком ліміту кредитної лінії 364 дні.

Кредитний договір укладений шляхом підписання відповідачем заяви, додатками до якої є правила та тарифи на обслуговування платіжних карток тарифний пакет «Кредитна картка № 1 Еволюція Лояльна».

Умовами тарифу на обслуговування платіжних карток Тарифного пакету «Кредитна картка № 1 Еволюція Лояльна» передбачено, що держатель картки зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу. Обов'язковий мінімальний платіж складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.6.1/1.6.2), процентів за не дозволений овердрафт (тариф 1.6.4), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів (а.с. 5 зв.).

З матеріалів справи убачається, що відповідач припинив сплачувати заборгованість по кредиту, у зв'язку з чим станом на 10.11.2016 року виникла заборгованість у розмірі 75 759,27 грн., з них: тіло кредиту: 0,00 грн., прострочене тіло кредиту: 44593,43 грн.. заборгованість за відсотками: 31165,84 грн.. заборгованість за комісіями: 0,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Заперечуючи щодо пред'явленого Банком позову, ОСОБА_3 позов визнав частково та заявив про застосування строку позовної давності.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У справі, яка переглядається, колегія суддів, погоджуючись із доводами відповідача щодо застосування трирічного строку позовної давності, виходить з того, що позивач не надав належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що під час укладення сторонами кредитного договору діяли Правила надання банківських послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у затвердженій Протоколом №392 від 18.07.2012 року редакції, що передбачає збільшення позовної давності до 50 років, оскільки ці Правила не були надані суду першої інстанції.

Крім того, вказані Правила позичальником не підписані.

Отже, висновок суду першої інстанції, про те, що позовна давність спливла щодо частини вимог ПАТ «Дельта Банк» є правильним.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Липовського Дмитра Вікторовича - відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді