АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Прокопчук Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Амборській Д.І.,

за участю: представника позивача - Олейнік Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 635, 24 грн., посилаючись на те, що 03 квітня 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 2 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном кредиту, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач не виконує умови взятого на себе зобов'язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, в зв'язку з чим, станом на 31 жовтня 2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 635 грн. 24 коп., яка складається з: 2 198 грн. 37 коп. заборгованості за кредитом, 16 032 грн. 81 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2 850 грн. 00 коп. заборгованості по пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1 054 грн. 06 коп. штрафу (процентна ставка).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Сокуренко Є.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Справа № 757/59948/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9385/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Підпалий В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Вказував, що предметом позову, який підлягає доказуванню є розмір заборгованості за кредитним договором. Банк надав суду докази щодо наявності заборгованості за договором, відповідач, в свою, чергу, не спростував докази надані банком щодо цього факту. Судом першої інстанції фактично звільнено відповідача від виконання зобов'язань за кредитним договором на підставі лише одних формальних міркувань.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена через оголошення у пресі, причини своєї неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у її відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ПАТ «КБ «Приватбанк» - Олейнік Д,І. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що Умови, які разом з заявою, складають договір про надання банківських послуг, не підписані відповідачем, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки у разі порушення зобов'язання з повернення кредиту, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів користування відповідачем послугами банку, відповідно до параграфу 4 Положень про організацію операційної діяльності в банках України, затверджених Постановою Правління Національного банку України № 254 від 18 червня 2003 року та п.п. 5.3, 5.5 Зазначеного Положення.

Проте, погодитись з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 3 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, який складається із анкети-заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів.

На підставі цього договору ОСОБА_2 отримані грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Подавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 3 квітня 2014 року, відповідачка ОСОБА_2 підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду».

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки відповідачка не заперечувала укладення з позивачем договору, отримання грошових коштів та не стверджувала, що не була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, які були додані позивачем до позовної заяви, періодично здійснювала погашення кредитної заборгованості, суд першої інстанції необґрунтовано вважав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом недоведеними.

Відповідно до ст..ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відповідач зобов'язаний щомісячно до 25 числа сплачувати 7 % від заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом та комісії за зняття готівки.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що зазначено в п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, які затверджені наказом від 6 березня 2010 року, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредитного ліміту, зобов'язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення клієнта про не згоду із змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Враховуючи відсутність заперечень ОСОБА_2 проти підвищення тарифу за користування кредитом, а також відсутність заперечень останньої під час розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів вважає, що відповідачкою не заперечуються дії банку з приводу підвищення процентної ставки.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка неналежним чином виконувала взяті на себе зобов'язання, останній платіж внесла 10 квітня 2014року, що також підтверджується і випискою по рахунку, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2198 грн.37 коп., за процентами в сумі 1602 грн.81 коп.., за комісією в сумі 2850 грн.

Оскільки відповідачкою вказана заборгованість ос порена у встановленому законом порядку оспорена не була, колегія суддів вважає її доведеною і такою, що підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_2

Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов'язань, які передбачені договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Аналогічні умови зазначені у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що відповідач допустила заборгованість по погашенню кредиту, сплаті процентів та комісії більше, ніж на 30 днів, банк має правові підстави для вимог про стягнення з відповідача передбаченого умовами договору штрафу.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим сторонами доказам, судо неправильно застосовані норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1378 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 1515 грн. 80 коп., а всього 2893 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року - скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість в сумі 22635 грн.24 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2198 грн.37 коп., за процентами в сумі 16032 грн.81 коп., комісії в сумі 2850 грн., по штрафам в сумі 1554 грн.06 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 2893 грн.80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: