АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.,

суддів Шахової О.В.,

БіличІ.М.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2017 року,

у с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Кредитна спілка «Перше кредитне товариство» звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі в загальному розмірі 342 857 грн. 10 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2017 року, позовні вимоги - задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Перше кредитне товариство» суму боргу в розмірі 342 857 грн. 10 коп., судовий збір в розмірі 5 142 грн. 87 коп., а всього стягнуто 347 999 грн. 97 коп. (а.с.104-105).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 342 857 грн. 10 коп., застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені, нарахованої позивачем та стягнути пеню, яка відповідає розміру заборгованості за кредитним договором, передбаченого діючим законодавством України.

Апеляційну скаргу мотивувала, зокрема, тим, що ухвалене судове рішення є незаконним, необґрунтованими та винесеним без дослідження всіх доказів, оскільки правовідносини про надання споживчого кредиту є договірними, до яких мають бути застосовані, крім іншого, як загальні положення ЦК України про зобов'язання та договір, так і приписи ч.2 ст.627 ЦК України щодо необхідності врахування вимог законодавства про захист прав споживачів.

_______________________________________________

Справа 761/27748/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/3812/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Позивачем встановлено в договорі вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації. З оскаржуваного рішення вбачається, що розмір пені, яку просить стягнути позивач, становить заборгованість по пені за прострочення платежів у розмірі 273 213 грн. 95 коп.

Тобто, суд першої інстанції не врахував положення статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», без дослідження майнового стану відповідача, та безпідставно задовольнив вимоги позивача щодо стягнення пені в значно завищеному розмірі, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Позивачем не надано суду належних доказів достовірності розрахунку пені, з урахуванням вимог діючого законодавства України.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких, зокрема, зазначає, що відповідачкою не надано жодних істотних доказів, які б підтверджували своєчасну плату за кредитним договором та відсутності у неї заборгованості перед Кредитною спілкою.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_2, з урахуванням письмових заперечень КС «Перше кредитне товариство», з'ясувавши фактичні обставини даної справи, перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В ході розгляду справи встановлено, 19 травня 2008 року між Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» та відповідачкою ОСОБА_2 укладено кредитний договір № КВ-32/0366/08/1320БЗ#, згідно умов якого Кредитодавець зобов'язувався надати Позичальнику кредит в сумі 13 000 грн. 00 коп. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Сума кредиту використовувалась на соціальні потреби.

Пунктом 2.1 договору визначено, що кредит надається строком на 36 фактичних місяців від дати надання кредиту з умовою щомісячної сплати процентів за користування кредитом визначеної відповідно до п. 3.1 цього договору.

У п. 3.1 договору сторони погодили, що плата з користування кредитом (проценти) становить 0,164 процентів від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з дати, наступної за датою надання кредиту.

Відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 договору, Позичальник зобов'язується використати суму кредиту на вказані в цьому договорі цілі та вчасно повернути Кредитодавцю суму кредиту у розмірі та в строки, згідно Додатку № 1 до цього договору.

У п. 9.1 договору сторони погодили, що у випадку нецільового використання кредиту згідно п.п. 1.2 цього договору Позичальник сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі 25 процентів від суми нецільового використання кредиту.

Згідно п. 9.4 договору, у випадку прострочення Позичальником сплати процентів за користування кредитом або несвоєчасного повернення суми кредиту повністю або відповідної його частини, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі 1 процента від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Пунктом 10.1 договору визначено, що він діє з моменту підписання сторонами до моменту виконання всіх зобов'язань Позичальника за цим договором перед Кредитодавцем.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, на підставі анкети позичальника КС «Перше Кредитне Товариство» видало відповідачці кредит в розмірі 13 000 грн. 00 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером від 19 травня 2008 року.

Разом з тим, відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, відсотки за користування кредитом вчасно не сплачувала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, що згідно розрахунку, наданого позивачем, складала 342 857 грн. 10 коп., з яких залишок боргу за тілом кредиту у розмірі 13 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 5 666 643 грн. 15 коп., заборгованість по пені за прострочення платежів у розмірі 273 213 грн. 95 коп., у зв'язку з чим останній звернувся до суду з таким позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні підтверджено факт невиконання належним чином відповідачкою зобов'язань за договором № КВ-32/0366/08/1320БЗ# від 19 травня 2008 року, а отже остання зобов'язана повернути борг по договору в розмірі 342 857 грн. 10 коп.

В ході розгляду справи достовірно встановлено, що відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала належним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованості, а тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» заборгованості.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором, разом з тим, колегія суддів вважає за можливе зменшити стягнуту з останньої пеню, з огляду на наступне.

Разом з тим, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачена можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона мала намір сплачувати заборгованість, однак Кредитна спілка виїхала з міста Києва в місто Одесу, де остання не змогла її знайти. Крім того пояснила, що вона доглядає за матір'ю - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає в місті Миронівка Миронівського району Київської області, грошові кошти бралися на лікування матері. З урахуванням вказаних обставин, матеріального стану відповідачки, просила застосувати ч.3 ст.551 ЦК України за зменшити розмір пені і штрафу, посилаючись на те, що судом безпідставно задоволено вимоги позивача щодо стягнення пені в значно завищеному розмірі.

З урахуванням наданих відповідачкою пояснень, за наявності вказаних обставин, що мають істотне значення, а також з урахуванням того, що стягнута судом першої інстанції пеня значно перевищує розмір збитків, колегія суддів дійшла до висновку про можливість застосувати ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити ОСОБА_2 розмір пені за прострочення платежів за кредитним договором з 273 213 грн. 95 коп. до 13 000 грн. 00 коп.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим в решті рішення суду слід залишити без змін, оскільки воно є законним та обґрунтованим в розумінні ст.213 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2017 року - змінити.

Зменшити стягнуту з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» пеню за прострочення платежів за кредитним договором з 273 213 грн. 95 коп. до 13 000 грн. 00 коп., змінивши загальну стягнуту суму заборгованості 342 857 грн. 10 коп. на 82 643 грн. 15 коп.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: О.В. Шахова

І.М.Білич