Справа №: 398/2126/17
провадження №: 2/398/2066/17
"14" грудня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Соколової Р.І.,
з участю секретаря Лісовської Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом комунального підприємства «Теплокомуненерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про заборгованості за отриману теплову енергію з урахуванням, індексу інфляції та 3% річних, -
КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, яке надає наймачам, власникам та членам їх сімей, що фактично проживають у квартирах або приватних будинках, послуги теплопостачання за рахунок власних та залучених коштів.
Квартира АДРЕСА_1, належить до приватного житлового фонду і опалюється КП «Теплокомуненерго» з моменту прийняття багатоквартирного будинку в експлуатацію. Отже, відповідач є споживачем послуг з теплопостачання. В звязку з чим між КП «Теплокомуненерго» та ОСОБА_2 склалися фактичні правовідносини з приводу надання цих послуг, що підтверджується відкритим на імя останньої особовим рахунком №044469.
14 листопада 2017 року до розгляду справи по суті позовних вимог представник позивача звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у розгляді справи в якості співвідповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3, оскільки, відповідно до архівної довідки №125 від 30 жовтня 2017 року, вони являються співвласниками квартири АДРЕСА_1.
Ухвалою суду від 14 листопада 2017 року клопотання представника позивача задоволено, залучено до участі у в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
При цьому, згідно довідки відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Кіровоградській області від 27 червня 2017 року ОСОБА_2 змінила прізвище на «Горбаньова».
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 3 серпня 2017 року, 31 серпня 2017 року, 20 жовтня 2017 року, 14 листопада 2017 року та 14 грудня 2017р., а відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - на 14 грудня 2017 р., не зявилися. Повістки про виклики в судові засідання відповідача ОСОБА_2 на 3 серпня 2017 року, 20 жовтня 2017 року та 14 грудня 2017р., а відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на 12 грудня 2017р., які були направлені на адресу вказану в позовній заяві, а саме: м.Олександрія, вул.Калініна(Братська)67, кв.616-617, не були отримані відповідачами, про що свідчать повідомлення, які повернулись на адресу суду з відмітками «через не запит». При цьому, судова повістка про виклик в судове засідання на 14 листопада 2017 року, вручення якої судом було доручено КП «Житлогосп», відповідачем ОСОБА_2 отримана, про що свідчить її підпис в розписці, яку повернуто на адресу суду. Згідно довідки відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Кіровоградській області від 27 червня 2017 року ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою з 10 лютого 1994 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідачі вважаються такими, що про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного
До квартири, в якій проживають відповідачі, комунальним підприємством «Теплокомуненерго» постачається теплова енергія.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, спірні відносини виникли у звязку із виконанням послуг з централізованого опалювання, що надаються населенню субєктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення та Правила надання населенню послуг централізованого опалення холодної та гарячої води і водовідведення.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно п. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст.ст. 14, 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюються державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом.
Пунктом п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
В силу положень частин 2, 3, 4 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" покладено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
При вирішенні спору суд керується п.5 ч.3ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005р. № 630, згідно яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів (норм) споживання або за показаннями засобів обліку (будинкових або квартирних лічильників).
Як передбачено п. 18 Правил, плата за послуги має вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання( ч.1ст.625 ЦК України).
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.
Суд погоджується з обґрунтованим розрахунком розміру інфляційних нарахувань та 3 % річних, що доданий позивачем до позовної заяви.
Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки, жодна із сторін не звернулась до суду з відповідною заявою позовна давність судом при вирішення зазначеного спору не застосовується.
Відповідно до ст. 160 ЖК України, співвласники квартири, що є у спільній сумісній власності, та частки якої не виділені, несуть солідарну відповідальність щодо сплати за житлово-комунальні послуги у встановлені строки.
Пунктом 1 ч. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно вимог ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп.
Керуючись ст., ст. 10,11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов комунального підприємства «Теплокомуненерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію з урахуванням, індексу інфляції та 3% річних задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання ним копії рішення.
Суддя Р.І. Соколова