Єдиний унікальний номер 219/163/17 Номер провадження 22-ц/775/1849/2017
Головуючий I інстанції Любчик О.В.
Категорія 36 Суддя доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Біляєвої О.М., Папоян В.В.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11406» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11406», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Бахмутська районна рада Донецької області, про визнання дій та бездіяльності протиправною та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11406», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Бахмутська районна рада Донецької області, про визнання дій та бездіяльності протиправною та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задоволено частково.

Визнано неправомірними дії товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11406» щодо відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в пільговому проїзді.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11406», , на користь ОСОБА_1 336 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11406», , на користь ОСОБА_2 216 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11406» на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

З вказаним рішенням в частині задоволених позовних вимог не погодилось ТОВ «Автотранспортне підприємство 11406» та оскаржило його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд при розгляді справи вийшов за межі позовних вимог, так як позов був предявлений до ТОВ «Артемівське автотранспортне підприємство 11406», однак в рішенні суд самостійно без заяви позивача змінив його на ТОВ «Автотранспортне підприємство 11406», порушивши норми ЦПК. Також, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ТОВ «Автотранспортне підприємство 11406» спричинило матеріальну шкоду позивачам. Факт порушення ТОВ «Автотранспортне підприємство 11406» прав громадян компетентними органами виконавчої влади не встановлено та не зафіксовано, ТОВ «Автотранспортне підприємство 11406» та його директор не притягалися до адміністративної, кримінальної, матеріальної відповідальності за порушення прав громадян в січні 2017 року. Вимоги про стягнення матеріальної шкоди не можуть бути підтверджені оригіналами квитків, які позивачі надали до суду, бо вони не є іменними та могли бути отримані від інших пасажирів або підібрані використані квитки, позивачі не підтвердили доказами кожну дату свого проїзду відповідно до квитків, також жоден свідок не підтвердив факту проїзду неповнолітнього ОСОБА_2, але всупереч пояснень свідків суд визнав ці факти належними доказами.

Представник відповідача ТОВ «Автотранспортне підприємство 11406» ОСОБА_3, яка діє на підставі договору, в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заперечення на апеляційну скаргу, згідно якого просили справу розглянути за їх відсутності, апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи Бахмутської районної ради Донецької області в судове засідання апеляційної інстанції не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав лист, згідно якого просив справу розглянути за відсутності їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з доведеності протиправності дій відповідача відносно позивачів й обовязку відповідача відшкодувати завдану у звязку з цим матеріальну шкоду. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та відсутності підстав у звязку з цим для задоволення позову в цій частині.

Апеляційний суд вважає, що такі висновки суду є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05 квітня 2001 року визначені засади діяльності автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах.

Так, автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про автомобільний транспорт» пасажир зобовязаний: мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, а за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення.

Частиною 2 статті 42 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус.

Згідно пункту 7 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачений - безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також; залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання. Це право поширюється і на особу, яка супроводжує інваліда.

Відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інваліди I та II групи, діти-інваліди та особи, які супроводжують інвалідів I групи або дітей-інвалідів (не більше однієї особи, яка супроводжує інваліда I групи або дитину-інваліда), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі. Пільгове перевезення інвалідів здійснюють усі підприємства транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт». Звуження змісту та обсягу права осіб з інвалідністю на пільговий проїзд транспортом не допускається.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 на підставі посвідчення серії ААБ № 034550, виданого Управліннями праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради, є інвалідом III групи та має право на пільгу на безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, автобусами приміських міжміських маршрутів відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.10 т.1).

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі посвідчення серії ААБ №195353, виданого Управліннями праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради, є інвалідом з дитинства до 18 років, та має право на пільгу на безоплатний проїзд у міському пасажирському транспорті відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (а.с.8,9 т.1).

З листів голови Часовоярської міської ради №02-41/481 від 07 квітня 2017 року та №02-41/646 від 25 травня 2017 року вбачається, що перевезення населення м. Часів Яр пасажирським автобусним транспортом маршрутом «Часів Яр Бахмут» та «Бахмут - Часів Яр» за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2017 року здійснює ТОВ «Артемівське автотранспортне підприємство 11406». Інших перевізників за вказаним маршрутом немає (а.с.118,150).

З листа директора Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації №ДО 01-12-2790-05/01 від 29 серпня 2017 року вбачається, що переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на приміських і міжміських внутрішньо обласних автобусних маршрутах загального користування на маршруті сполученням «Бахмут (АС) Часів Яр (ЗА)» було визначено ТОВ «Артемівське АТП 11406», з яким було укладено відповідний договір строком на 5 років. Крім того, між Департаментом та ТОВ «АТП 11406» укладено договір про організацію перевезень пасажирів на маршруті «Бахмут (АС) Часів Яр (ЗА)» строком на три місяці (а.с.214-215 т.1).

Також у вищевказаному листі зазначено, що з початку 2017 року до Департаменту надійшло 31 звернення громадян стосовно якості надання послуг ТОВ «АТП 11406», в тому числі й з приводу відмови у наданні пільгового перевезення пасажирам пільгових категорій.

З договору №3/1/17 «Про перевезення пасажирів», укладеного між департаментом розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації та перевізником ТОВ «Артемівське АТП 11406», встановлено, що з 01січня 2017 року по 31 березня 2017 року відповідач здійснює перевезення пасажирів на автобусному маршруті №120 «Бахмут (АС) Часів Яр (АС)» у тому числі і пасажирів пільгової категорії згідно з чинним законодавством України (а.с.216 т.1).

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що на позивачів поширюються відповідні положення законодавства України про гарантії соціального захисту ветеранів війни і соціальну захищеність інвалідів, які регламентують безкоштовний проїзд всіма видами міського та приміського транспорту.

Крім того, судом правильно встановлено, що позивачі скористались послугами відповідача з перевезення на маршруті сполученням «Бахмут - Часів Яр» в період 03 січня 2017 року по 20 січня 2017 року. В зазначений період права позивачів на безкоштовний проїзд всіма видами міського та приміського транспорту було порушено, їм було відмовлено у безкоштовному проїзді. Зазначений факт підтверджується показами свідків, які були допитані в судовому засіданні та з аналізу свідчень яких вбачається, що відповідачем було відмовлено позивачам у безкоштовному перевезенні. А також підтверджується актом від 12 січня 2017 року, складеним депутатом Часовоярської міської ради ОСОБА_4, з якого вбачається, що водій автобуса, який відмовився назнавати своє прізвище, за маршрутом «Часів Яр - Бахмут» відмовив у пільговому проїзді позивачам (а.с.83).

Статтею 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

За таких обставин, висновок суду про те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11406» порушило вимоги закону, оскільки відмовило позивачам у безкоштовному перевезенні, а тому його дії є неправомірними, є правильним.

Позивачами надано оригінали квитків на суму 336 гривень, оплачених для проїзду ОСОБА_1, та на суму 216 гривень, оплачених для проїзду ОСОБА_2 (а.с.22,23).

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів вищевказаних сум, сплачених позивачами за проїзд, в звязку з неправомірними діями відповідача щодо відмови позивачам у безкоштовному перевезенні.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача щодо предявлення позову до ТОВ «Артемівське автотранспортне підприємство 11406», в той час як суд в рішенні самостійно без заяви позивача змінив його на ТОВ «Автотранспортне підприємство 11406», оскільки як вбачається з матеріалів справи відбулася зміна найменування юридичної особи з товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівське автотранспортне підприємство 11406» на товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11406» (а.с.216,210).

Доводи апеляційної скарги про те, що факт порушення ТОВ «Автотранспортне підприємство 11406» прав громадян компетентними органами виконавчої влади не встановлено та не зафіксовано, ТОВ «Автотранспортне підприємство 11406» та його директор не притягалися до адміністративної, кримінальної, матеріальної відповідальності за порушення прав громадян в січні 2017 року, не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції з наявних в матеріалах справи доказах, пояснень сторін, показань свідків встановлено неправомірність дій відповідача щодо відмови позивачам у безкоштовному перевезенні.

Доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність доказів щодо спричинення матеріальної шкоди позивачам відповідачем, оригінали квитків не є іменними та не підтверджують кожну дату проїзду, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача пояснила, що надані позивачами квитки встановленої форми, такої форми квитки заказані відповідачем в типографії та передані водіям для обслуговування пасажирів, не передбачено в квитках такої форми бути іменними і проставляти дату використання, крім того, на підприємстві не ведеться облік переданих водіям квитків і ними проданих.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309, 310 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, з урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції зроблені у відповідності зазначених вище норм, правильно встановлено фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій щодо відмови в пільговому проїзді та стягнення матеріальної шкоди залишенню без змін. В іншій частині рішення не оскаржувалось.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11406» відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Кішкіна

Судді О.М. Біляєва

ОСОБА_5