АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

с - НемировськоїО.В., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні,утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації) по охороні,утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі,виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У квітняі 2016 року позивач пред»явила вказаний позов до відповідача та зазначала,що наказом від 01 квітня 2003 року № 56-к вона була зарахована на посаду провідного інженера з питань технагляду служби підготовки та організації будівництва Державного комунального підприємства «Плесо», яке 20 серпня 2008 року перейменовано у комунальне підприємство «Плесо». 01 січня 2013 року її переведено на посаду провідного інженера з підготовки виробництва виробничо-технічного відділу, а 3 грудня 2013 року - на посаду провідного інженера з підготовки виробництва відділу з питань перспективного розвитку та організації будівництва з посадовим окладом 5 980 грн..Відповідно до наказів від 10 грудня 2015 року № 164 «Про затвердження змін організаційної структури» та 11 грудня 2015 року № 165 «Про затвердження змін штатного розпису» у зв»язку зі зміною структури та штатного розпису КП «Плесо» 16 грудня 2015 року її попереджено про наступне вивільнення із займаної посади 29 лютого 2016 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Згідно з повідомленням про заплановане звільнення адміністрація КП «Плесо» запропонувала їй роботу, яка не відповідає її професії та спеціальності, а саме посаду прибиральниці службових приміщень відділу матеріально-технічного та господарського забезпечення з посадовим окладом 1 860 грн., який є значно нижчим ніж її попередній оклад. Наказом генерального директора КП «Плесо» від 29 лютого 2016 року № 34-к/тр її звільнено з роботи у зв»язку із скороченням штату та відмовою від переведення на посаду прибиральниці на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що мала переваги на залишення на роботі відповідно до вимог ст. 42 КЗпП України, оскільки має двох неповнолітніх дітей, 12 років безперервної роботи, є евакуйованою із зони відчуження у зв»язку з аварією на Чорнобильській атомній електростанції та має посвідчення відповідного зразка ІІ-ї категорії. Незважаючи на відмову профспілки у наданні згоди на її звільнення, адміністрація проігнорувала законодавство про працю, не надала обгрутування її звільнення та звільнила її з порушенням вимог законодавства.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року позов задоволено частково. Вирішено визнати наказ № 34-к/тр, виданий Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» від 29 лютого 2016 року щодо звільнення позивача на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, - незаконним.

Поновити з 29 лютого 2016 року її на посаді провідного інженера з підготовки виробництва виробничо-технічного відділу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо».

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо», ідентифікаційний код юридичної особи - 23505151, на користь позивача 112 461 грн. 03 коп. - середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 березня 2016 року по 14 серпня 2017 року, 5 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди, а всього - 117 461 (сто сімнадцять тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 03 (три) коп.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо», ідентифікаційний код юридичної особи - 23505151, на користь держави 1 725 (одна тисяча сімсот двадцять п»ять) грн. 81 (вісімдесят одна) коп. - судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць.

Не погодившись з таким рішення суду першої інстанції,представник відповідача просить його скасувати та ухвалити нове,яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що при звільненні позивача не було допущено порушень норм чинного трудового законодавства,які суд вважав їх встановленими.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що наказом від 01 квітня 2003 року за № 56-к ОСОБА_4булозарахованона посаду провідного інженера з питань технагляду служби підготовки та організації будівництва Державного комунального підприємства «Плесо», яке 20 серпня 2008 року перейменовано у комунальне підприємство «Плесо».

01 січня 2013 року ОСОБА_4 переведено на посаду провідного інженера з підготовки виробництва виробничо-технічного відділу, а 3 грудня 2013 року - на посаду провідного інженера з підготовки виробництва відділу з питань перспективного розвитку та організації будівництва з посадовим окладом 5 980 грн..

Відповідно до наказів від 10 грудня 2015 року № 164 «Про затвердження змін організаційної структури» та 11 грудня 2015 року № 165 «Про затвердження змін штатного розпису» у зв»язку зі зміною структури та штатного розпису КП «Плесо» 16 грудня 2015 року ОСОБА_4 попереджено про наступне вивільнення із займаної посади 29 лютого 2016 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України .

ОСОБА_4, 1974 року народження, має вищу економічну освіту, у 2000 році закінчила Національний технічний університет України "Київський політехнічний інститут" і отримала повну вищу освіту за спеціальністю "Гідравлічні та пневматичні машини" й здобула кваліфікацію інженера-механіка, має тривалий безперервний стаж роботи на підприємстві з 2003 року, неодноразово отримувала подяки керівництва підприємства та міста, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, доган/стягнень не мала, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, має посвідчення громадянина, евакуйованого із зони відчуження у 1986 році (2-а категорія) .

Згідно з повідомленням про заплановане звільнення адміністрація КП «Плесо» 16.12.2015 року запропонувало позивачу посаду прибиральника службових приміщень відділу матеріально-технічного та господарського забезпечення з посадовим окладом 1 860 грн. 00 коп. , від якої остання відмовилась .

Відповідно до довідок КП «Плесо» станом на 16.12.2015 року було 14 вакантних посад, серед яких - водій, тракторист, слюсар-ремонтник, слюсар-електрик, сторож, два робітники з благоустрою зони відпочинку, водолаз, матрос-рятувальник, робітник з комплексного обслуговування та ремонту, а також прибиральника службових приміщень відділу матеріально-технічного та господарського забезпечення, а станом на 29.02.2016 року 11 вакантних посад ( посади зі списку від 16.12.2015 року крім водолаза , матрос-рятувальника та прибиральника).

Від зазначених посад ОСОБА_5 також відмовилась.

На засіданні, яке відбулось 11.02.2016 року ,профспілковийкомітет КП «Плесо» не надав згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_5, навівши при цьому відповідне обґрунтування ( протокол № 7).

Наказом генерального директора КП «Плесо» від 29 лютого 2016 року за № 34-к/тр ОСОБА_5 звільнено з роботи у зв»язку із скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу роботу на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України .

Відповідно до штатного розпису КП «Плесо», який введено з 01.03.2016 року затверджено штат підприємства в кількості 1022 штатних одиниць.

Листом від 16 вересня 2016 року Департамент персоніфікації обліку, інформаційних систем та мереж Пенсійного фонду України повідомив , що кількість застрахованих осіб, яким нараховані виплати КП «Плесо» за звітний період лютого 2016 року становить 416 осіб.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суди, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП України , зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи не попереджував він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Колегія суддів вважає, що розглянувши дану справу та частково задовольнивши позов ОСОБА_5, суд першої інстанції ретельно виконав вимоги вищенаведеної постанови Верховного Суду України, встановивши, що звільнення останньої проведено з порушенням норм трудового законодавства, оскільки хоча у відповідача і відбулися зміни в організації виробництва та праці, проте відповідач не запропонував позивачу усі вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду тощо, що підтверджується листом Департаменту персоніфікації обліку, інформаційних систем та мереж Пенсійного фонду України , відповідно до якого кількість застрахованих осіб, яким нараховані виплати КП «Плесо» за звітний період лютого 2016 року становить 416 осіб, проте як штатна кількість працівників підприємства складає 1022 особи.

Крім того, відповідачем необґрунтовано не звернуто увагу на переважне право позивача на залишення на роботі як особи, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має вище профільну освіту, тривалий безперервний стаж роботи, порівняно з іншими працівниками тієї ж кваліфікації, про що зазначено і в протоколі профспілкового комітету КП «Плесо» від 11.02.2016 року, яким з відповідним обґрунтуванням не надано згоду роботодавцю на звільнення позивача.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 212 ЦПК України, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши достатність і вірогідність доказів, зібраних й оцінених судом першої інстанції у сукупності , колегія суддів, вважає, що відповідачем не спростовано факт переважного права позивача на залишення її на роботі при скороченні чисельності або штату працівників, яке передбачено п.7 ст.20, п.1 ст.21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та особи, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, як і не спростовано лист Департаменту персоніфікації обліку, інформаційних систем та мереж Пенсійного фонду України від 16.09.2016 року, відповідно до якого кількість застрахованих осіб, яким нараховані виплати КП «Плесо» за звітний період становить 416 осіб, проте як штатна кількість працівників підприємства складає 1022 особи, що свідчить про те, що не всі вакантні посади було запропоновано позивачу.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду про обґрунтованість висновку профспілкового комітету КП «Плесо» , який не надав згоду на звільнення ОСОБА_5 11.02.2016 року, оскільки рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору є достатньо, добре аргументованим та містить посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника та на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав .

При цьому встановлені у вказаному рішенні профспілкового органу обставини, відповідачем не спростовано.

Погоджується колегія суддів і з розміром стягнутої судом першої інстанції на підставі ст.. 237-1 КЗпП України на користь позивача моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок незаконних дій відповідача, враховуючи ту обставину, що сам по собі факт незаконного звільнення є фактором, що безумовно призводить до стресової ситуації та потребує від останнього додаткових зусиль для відновлення душевного спокою, самоорганізації для вирішення проблеми , пов»язаної з незаконним звільненням .

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення постановленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -