АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 629/1299/17 Головуючий 1 інстанції Шевцов О.А.
Провадження № 22ц/790/5329/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявської Олесі Олександрівни, приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Тетяни Василівни про визнання недійсним договору в частині внесення до нього змін та про визнання недійсним та скасування виконавчого напису нотаріуса, а також за зустрічним позовом приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Тетяни Василівни до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про визнання права на виправлення технічної помилки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявської Олесі Олександрівни, приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Тетяни Василівни про визнання недійсним договору в частині внесення до нього змін та про визнання недійсним та скасування виконавчого напису нотаріуса.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 25 листопада 2015 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір позики за умовами якого вона передала відповідачу грошові кошти у розмірі 1 094 000 грн. строком до 01.09.2016 року. Однак зобов'язання за договором ОСОБА_3 належним чином не виконав.

14.09.2016 року вона звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3

30.09.2016 року приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявська О.О. вчинила виконавчий напис щодо стягнення з неї на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 1 094 000 грн., а також витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700 грн. Тобто приватним нотаріусом в вересні 2016 року були внесені зміни до договору позики, що призвело до викривлення його змісту, а саме до перерозподілу прав та обов'язків між сторонами договору. Зазначала, що такі зміни не відповідають волевиявленню сторін, а виконавчий напис підлягає скасуванню.

У зв'язку з цим, просила суд визнати недійсним договір позики від 26.11.2015 року, укладений між нею та ОСОБА_3, який посвідчено приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В., зареєстрований у реєстрі за № 1838 в частині змін, внесених нотаріусом: «Закреслене «Позикодавець» не читати, виправленому «Позичальник» вірити», «Закреслене «Позичальник» не читати, вправленому «Позикодавець» вірити». Визнати недійсним виконавчий напис від 30.09.2016 року, який посвідчено приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявською О.О. в якому вказано стягнути з божника - ОСОБА_1 на користь стягувача - ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 25.11.2015 року. Скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявської О.О. від 30.09.2016 року в якому вказано стягнути з божника - ОСОБА_1 на користь стягувача - ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 25.11.2015 року.

У липні 2017 року приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про визнання права на виправлення технічної помилки.

В обґрунтування зустрічного позову зазначала, що 25.11.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, зареєстрований в реєстрі за № 1838 та посвідчений Руденко Т.В.

За умовами договору ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1 гроші у сумі 1 094 000 грн. В тексті нотаріально посвідченого договору позики була допущена помилка, а саме невірно вказані назви сторін, а саме ОСОБА_6 вказана як позикодавець, а ОСОБА_3 як позичальник.

17.09.2016 року в договорі позики було здійснено виправлення помилки, яке було посвідчено позивачем Руденко Т.В.

У зв'язку з цим, просила суд визнати її право на виправлення технічної помилки в договорі позики від 25.11.2015 року, який зареєстровано в реєстрі за № 1838.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та її представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі, зустрічний позов не визнали, вважали його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 та його представники заперечували проти задоволення позовних вимог, вважали їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підтримали вимоги зустрічного позову щодо визнання права приватного нотаріуса на виправлення помилки, просили його задовольнити.

Відповідач Курявська О.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та надані заперечення у яких зазначено, що 17.09.2016 року позикодавець ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявської О.О. з заявою про прохання передати позичальнику - ОСОБА_1, заяву про вимогу сплати заборгованості за договором позики, який посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. 25.11.2015 року за реєстром № 1838, в сумі 1 094 000 грн. строк повернення якої сплинув 01.09.2016 року. Вказана передача заяви була відповідачем здійснена 17.09.2016 року за реєстром № 811, відправлена поштою та отримана позивачем ОСОБА_1 22.09.2016 року особисто. Оскільки заборгованість за договором позики ОСОБА_1 сплачена не була, то 13.09.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Курявської О.О. із заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на суму 1094000,00 грн., який було вчинено відповідачем Курявською О.О. 30.09.2016 року за реєстром № 864. Для вчинення виконавчого напису, у відповідності до вимог Закону останньою було витребувано у ОСОБА_3 відповідні документи для одержання виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Враховуючи вищенаведене, виконавчий напис було вчинено відповідачем Курявською О.О. з дотриманням чинного законодавства.

Відповідач Руденко Т.В. у судове засіданні не з'явилася, до суду надала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі. Зазначала, що 25.11.2015 року до неї звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з проханням посвідчити договір позики за умовами якого ОСОБА_3 передає ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1094000,00 грн. у строк до 01.09.2016 року. Приватним нотаріусом Руденко Т.В. були витребувані письмові згоди другого з подружжя кожної сторони договору. Згода дружини позикодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_7 на передачу суми у розмірі 1094000,00 грн. у позику ОСОБА_1 була надана та зареєстрована за вхідним номером 834/02-10 від 25.11.2015 року, справжність підпису на цій заяві про згоду, було посвідчено відповідачем Руденко Т.В. 25.11.2015 року за реєстром № 1836. Згода чоловіка позичальника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 на отримання грошових коштів у розмірі 1094000,00 грн. від ОСОБА_3 була надана та зареєстрована за вхідним номером 835/02-10 від 25.11.2015 року, справжність підпису на цій заяві про згоду, було посвідчено відповідачем Руденко Т.В. 25.11.2015 року за реєстром № 1837. Також приватним нотаріусом Руденко Т.В. було перевірено відсутність арештів та податкової застави на кошти, що передавались ОСОБА_3 за даними Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, інформація за даними параметрами була відсутня, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 25.11.2015 року. Натомість, згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, ОСОБА_1 на дату укладання договору позики мала обтяження рухомого майна. Ці дані підтверджують той факт, що саме ОСОБА_3 надав позику ОСОБА_1 Проект договору позики був підготовлений секретарем, прочитаний сторонами договору, підписаний ними та посвідчений нотаріусом за реєстром № 1838. На той час помилки в тексті договору ніким виявлено не було. 13.09.2016 року до приватного нотаріуса Руденко Т.В. надійшла заява від ОСОБА_3 про виправлення технічної помилки, допущеної в преамбулі договору, а саме: виправити у абзаці 1 договору позики від 25.11.2015 року за № 1838 найменування сторони договору ОСОБА_1 з «Позикодавець» на «Позичальник», а у абзаці 2 договору найменування сторони договору ОСОБА_3 з «Позичальника» на «Позикодавець». Також ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_1 до цього часу борг за договором позики не повернула, ухиляється від зустрічей, перестала відповідати на телефонні дзвінки. З метою захисту прав та інтересів ОСОБА_3 для унеможливлення в подальшому шахрайських дій з боку ОСОБА_1 та виправлення допущеної при посвідченні договору, технічної помилки, приватний нотаріус Руденко Т.В. з двома своїми секретарями ОСОБА_13 та ОСОБА_14 13.09.2016 року приїхала особисто до ОСОБА_1 за місцем її мешкання з проектом документу та пропозицією якнайшвидше виправити допущену технічну помилку. Після розмови з нею та роз'яснення суті технічної помилки, після прочитаного уголос секретарем ОСОБА_14 змісту виправлення, ОСОБА_1 прочитала документ зі змінами особисто та погодилася виправити помилку, але після розмови по телефону пояснила, що оригінал договору знаходиться у її юриста в м. Лозова Харківської області, та повідомила, що з'явиться зі своїм юристом та оригіналом договору до нотаріальної контори в цей день, тобто 13.09.2016 року. В зазначений час ОСОБА_1 до нотаріальної контори не з'явилась, тому приватний нотаріус Руденко Т.В. за вих. № 358/01-16 від 13.09.2016 року було направлено ОСОБА_1 повідомлення про допущену технічну помилку у договору позики та запропоновано з'явитися до нотаріальної контори для її виправлення. Повідомлення ОСОБА_1 було отримано особисто 15.09.2016 року. Згодом, 17.09.2016 року приватним нотаріусом Руденко Т.В. було внесено виправлення до оригіналу договору позики, посвідченого 25.11.2015 року по реєстру № 1838, який знаходиться у позикодавця ОСОБА_3, а також до екземпляру договору позики, який зберігається у справах нотаріуса. Крім того, помилка в найменуванні сторін договору позики допущена тільки в преамбулі самого договору. В заяві про згоду на позику дружини позикодавця ОСОБА_3 від 25.11.2015 року за реєстром № 1836 чітко прописано, що згода надана на передачу суми в розмірі 1094000,00 грн. у позику ОСОБА_1 Також у заяві про згоду на позику чоловіка ОСОБА_1 від 25.11.2015 року за реєстром № 1838, прописано, що йому відомо про укладання договору позики, за яким ОСОБА_1 отримує від ОСОБА_3 позику у розмірі 1094000,00 грон. Про це свідчать відповідні записи у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 липня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення, представники ОСОБА_1 в судове засідання не з'явились, надали заяви про відкладення розгляду справи, оскільки представник ОСОБА_2 знаходиться у відрядженні за межами України, а представник ОСОБА_9 - приймає участь у судовому засіданні в Дзержинському районному суді м.Харкова. Однак, будь-яких доказів цього ними не представлено.

Враховуючи, що справа знаходиться в провадженні суду тривалий час, сама ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 та її представників.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Судом встановлено, що 25.11.2015 року за реєстровим № 1838, приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Руденко Т.В. був посвідчений договір позики, де статус ОСОБА_3 був визначений як «Позичальник», ОСОБА_1 «Позикодавець». Згідно умов договору позикодавець передав у власність позичальникові гроші у сумі 1094000,00 грн., які останній зобов'язався повернути у строк до 01.09.2016 року (а.с. 11-12).

Відповідно до виконавчого напису серії НВХ 475781, 13.09.2016 року приватний нотаріус Лозівського міського округу Харківської області Курявська О.О. пропонує стягнути з боржника - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики, який посвідчено приватним нотаріусом Лозівського міського округу Харківської області Руденко Т.В., 25.11.2015 року за реєстром № 1838 в сумі 1094000,00 грн, а також витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 1700,00 грн. Строк зобов'язання сплинув 01.09.2016 року. Загальна сума, що підлягає стягненню, складає 1095700,00 грн.

Як вбачається з опису вкладення у цінний лист (а.с. 14), ОСОБА_3 направив на ім'я приватного нотаріусу Курявської О.О. копію договору позики від 25.11.2015 року та заяву від його імені.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за № Ц 750 вбачається, що приватним нотаріусом Курявською О.О. було особисто отримано лист з оголошеною цінністю на 50 грн.

Відповідно до ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.03.2017 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 задоволено частково. Залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1, викладені у п. 1 первісного позову, а саме визнати недійсним договір позики від 25.11.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського округу Харківської області Руденко Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1838 в частині змін, внесених нотаріусом «Закреслене «Позикодавець» не читати, виправленому «Позичальник» вірити», «Закреслене «Позичальник» не читати, виправленому «Позикодавець» вірити».

Згідно заяв ОСОБА_3 (а.с. 37, 39), останній просить приватного нотаріуса Лозівського міського округу Харківської області Курявську О.О. передати ОСОБА_1 заяву, у якій він пропонує останній, протягом двох календарних днів із моменту одержання цієї заяви, виконати свої зобов'язання за договором позики від 25.11.2015 року, а саме сплатити йому суму 1094000,00 грн., а також сплатити штраф у розмірі 100% від зазначеної суми позики, що передбачено п. 2 вказаного договору позики.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Курявської О.О. від 17.09.2016 року за № 281/01-16 остання передає заяву ОСОБА_1 з вимогою про погашення боргу за договором позики, який посвідчено приватним нотаріусом Лозівського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. 25.11.2015 року за реєстром № 1838.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с. 40) вбачається, що приватним нотаріусом Курявською О.О. 17.09.2016 року було подано на адресу ОСОБА_6 рекомендований лист, який отримано останньою 22.09.2016 року.

З листа ОСОБА_1 від 30.09.2016 року (а.с. 42) вбачається, що 25.11.2015 року між нею - позикодавцем та ОСОБА_3 - позичальником, приватним нотаріусом Руденко Т.В. був посвідчений договір позики за яким ОСОБА_1 було надано ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 1094000,00 грн., а також вказує, що приватним нотаріусом Руденко Т.В. було допущено технічну помилку, а саме зазначено «дружина Позикодавця» надала згоду на укладання цього договору» та «чоловік «Позичальника» надав свою згоду на укладення цього договору» натомість потрібно було зазначити «чоловік «Позикодавця» надав свою згоду на укладання цього договору» та «дружина «Позичальника» надала свою згоду на укладання цього договору».

Відповідно до ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області (а.с. 44), 10.10.2016 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Курявської О.О. про скасування виконавчого напису від 30.09.2016 року.

Згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.11.2016 року (а.с. 45) зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи - приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявська О.О., приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. про стягнення штрафу за договором позики про стягнення моральної шкоди, об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

З Реєстру № 2 для реєстрації нотаріальних дій (а.с. 90-92) вбачається, що ОСОБА_7 дозволяє своєму чоловіку ОСОБА_3 підписати договір позики з ОСОБА_1, яка є позичальником, а чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_8 дозволяє своїй дружині підписати договір позики з ОСОБА_3, який є позикодавцем. За договором позики серії НАС 377 622, НАС 377 623 позикодавець - ОСОБА_3 передає позичальнику - ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1094000,00 грн.

Як вбачається з договору позики від 25.11.2017 року, серії НАС 377 622, НАС 377 623 (а.с. 93-94) 17.09.2016 року приватним нотаріусом Руденко Т.В. до договору позики були внесені виправлення та здійсненні застереження щодо статусу сторін, тобто фактично змінено статус сторін договірних правовідносин.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 25.11.2015 року (а.с. 95), остання дає згоду своєму чоловікові ОСОБА_3 на передачу грошових коштів у розмірі 1094000,00 грн. ОСОБА_1

Згідно заяви ОСОБА_8 від 25.11.2015 року (а.с. 96), останньому відомо про укладання його дружиною ОСОБА_1 договору позики, за яким вона від ОСОБА_3 отримує у позику грошові кошти у сумі 1094000,00 грн. та зобов'язується повернути таку ж суму грошей до 01.09.2016 року.

13.09.2016 року приватний нотаріус Руденко Т.В. на адресу ОСОБА_1 направила повідомлення про технічну описку у договорі позики та запропонувала останній звернутися до нотаріальної контори в триденний термін (а.с. 97-98). Відповідне повідомлення було отримано ОСОБА_1 15.09.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З рішення Апеляційного суду Харківської області від 06.06.2017 року (а.с. 109-117) вбачається, що виконавчий напис, вчинений 30.09.2016 року приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Курявською О.О., визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з листами Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 30699/02-17/2 від 28.03.2017 року та 30699/02-20/2від 28.03.2017 року, розглядом звернень щодо дій приватних нотаріусів Руденко Т.М. та Курявської О.О. при вчиненні ними нотаріальних дій, встановлено, що приватним нотаріусом Руденко Т.В. були внесені виправлення та здійснення застереження щодо статусу сторін, що протирічить вимогам п. 6.12, п. 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року № 3253/5. Такі виправлення були зроблені в примірнику договору позик, який зберігається в матеріалах нотаріальної справи і на примірнику договору позики, який виданий ОСОБА_3 На примірнику, який виданий ОСОБА_1 виправлення та застереження нотаріусом зроблені не були, оскільки її примірник нотаріусу наданий не був, у зв'язку із чим примірники договору позики від 25.11.2015 року № 1838, які посвідчені приватним нотаріусом Руденко Т.В., є неідентичними, що є порушенням вимог ст. 59 Закону України «Про нотаріат», п.п. 2.1, п.п. 2.2 Глави 1 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5.

З постанови Ізюмського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23.06.2017 року (а.с. 133) вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 864, виданого 30.09.2016 року приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявською О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості у сумі 1094000,00 грн. та витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 1700,00 грн., закінчено.

Згідно постанови Лозівської місцевої прокуратури Харківської області від 12.07.2017 року кримінальне провадження № 0002814 стосовно ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, закрито за відсутністю в діях останньої складу кримінального правопорушення ( а.с. 135-147).

Право нотаріуса на виправлення помилки визначено п. 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року № 3253/5, відповідно до якого у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що необґрунтованим є доводи позивача про те, що приватним нотаріусом Руденко Т.В. були внесені зміни до договору позики від 26.11.2015 року, укладеного між ОСОБА_12 та ОСОБА_3, оскільки зміни до договору можуть бути внесені сторонами договору. В даному випадку приватний нотаріус Руденко Т.В. не вносила зміни до договору позики від 26.11.2015 року, укладеного між ОСОБА_12 та ОСОБА_3, а вчинила нотаріальну дію, яка була пов'язана з виправленням помилки, а не внесенням змін до договору, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні листами Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 30699/02-17/2 від 28.03.2017 року та 30699/02-20/2від 28.03.2017 року.

Крім цього, з огляду на приписи ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину саме стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статі 203 цього Кодексу, тобто недодержання вказаних вимог повинно бути з боку ОСОБА_6 або ОСОБА_3 Приватний нотаріус не є стороною договору та його дії у даному випадку не можуть бути підставою для визнання правочину недійсним повністю або частково.

Статтею 87 Закону «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

З урахуванням вищевказаного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у разі незгоди боржника з вчиненим виконавчим написом нотаріуса, вірним способом захисту є саме визнання його таким, що не підлягає виконанню, а не визнання його не дійсним та скасування, оскільки саме визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Оскільки рішенням Апеляційного суду Харківської області від 06.06.2017 року у справі № 629/3881/16-ц, визнано виконавчий напис, вчинений 30.09.2016 року приватним нотаріусом Курявською О.О. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики та витрат пов'язаних з вчиненням виконавчого напису нотаріуса на загальну суму 1095700,00 грн. - таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів також вважає, що права ОСОБА_1 поновлені.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді