Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1114/17
Провадження № 2-з/553/19/2017
У Х В А Л А

Іменем України

12.05.2017м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Новак Ю.Д. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

При цьому, у травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій заявник просить суд, забезпечити позов в порядку ст.ст.151, 152 ЦПК України, а саме: накласти арешт на квартиру №70 за адресою: м.Полтава, вул.Леніна, 85.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №70 за адресою: м.Полтава, вул.Леніна, 85, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 у поданій належним чином оформленій заяві про забезпечення позову просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру №70 за адресою: м.Полтава, вул.Леніна, 85, оскільки дане нерухоме майно є єдиним активом у власності відповідача ОСОБА_2, з метою винесення в подальшому повного та обєктивного рішення по справі та реального його виконання.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Також ч. 3 ст.151 УПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Все вищезазначене надає суду підстави припустити, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, суд враховує принцип співмірності та приходить до висновку, що вимоги заявниці щодо забезпечення позову є законними та обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру №70 за адресою: м.Полтава, вул.Леніна, 85, що належить ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Копію ухвали суду після її виконання направити ОСОБА_2

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3