ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 174/70/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Данилюк Т.М.,

за участю секретаря - Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Вільногірського міського центру зайнятості про розірвання трудового договору та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та Вільногірського міського центру зайнятості про розірвання трудового договору та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначає, що 07 грудня 2004 року, між ним та ОСОБА_2, було укладено безстроковий трудовий договір № 257, згідно якого відповідач зобов'язана виконувати господарсько-адміністративну діяльність та обов'язки продавця - консультанта.

З 09 січня 2015 року відповідач, без відомих йому на те причин, не з'явилась на роботу, того ж дня був складений акт про відсутність працівника на робочому місці. В подальшому, починаючи з 10.01.2015 року, вона на робочому місці не з'являлася та умови трудового договору не виконувала. 11 лютого 2016 року він письмово звернувся до відповідача з проханням надати пояснення щодо причин відсутності на робочому місці, але до теперішнього часу відповідач не повідомила про причини відсутності на робочому місці та не з`явилася до Вільногірського міського центру зайнятості.

25.01.2017 року, ним направлено на адресу відповідача листа з намірами припинення трудового договору та проханням з'явитися до Вільногірського міського центру зайнятості, однак, відповідач за вищевказаною адресою не з'явився.

Враховуючи викладене, просить суд розірвати трудовий договір укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований у Вільногірському міському центрі зайнятості від 07.12.2004 року за № 257 та зобовязати Вільногірський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір від 07.12.2004 за № 257, судові витрати просить залишити за ним.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, судові витрати залишити за ним.

Відповідач - ОСОБА_2, у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача - Вільногірського міського центру зайнятості, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнають, просить його задовольнити.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу.

Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд вважає доцільним позов задовольнити з наступних підстав.

Так згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 07.12.2004 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладено трудовий договір, який зареєстрований 07.12.2004року Вільногірським міським центром зайнятості під № 257, відповідно до якого остання зобов'язана виконувати господарсько-адміністративну діяльність та обов'язки продавця - консультанта на невизначений термін з оплатою праці в розмірі 237 грн. на місяць (а.с.5-7).

У свою чергу ст. 21 Кодексу законів про працю України регламентує, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відповідно до ст. 24-1 Кодексу законів про працю України, у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання.

З 09 січня 2015 року відповідач, без відомих йому на те причини, не з'явилась на роботу, того ж дня був складений акт про відсутність працівника на робочому місці (а.с.10). В подальшому починаючи з 10.01.2015 року, вона на робочому місці не з'являлася та умови трудового договору не виконувала.

Так 11 лютого 2016 року, позивач письмово звернувся до відповідача з проханням надати пояснення щодо причин відсутності на робочому місці, але до теперішнього часу відповідач не повідомила йому про причини відсутності на робочому місці (а.с.7).

25 січня 2017 року, на адресу відповідача було направлено листа про намір розірвати з нею трудовий договір та зняти його з реєстрації у центрі зайнятості (а.с.13).Однак відповідач зазначених вимог не виконала та не з`явилася до Вільногірського міського центру зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору.

У свою чергу, відповідно до ст. 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є ініціатива власника.

Згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року № 260 «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» фізичні особи-підприємці, укладають усі трудові угоди з найманими працівниками шляхом письмово укладання трудового договору встановленого зразка з обов'язковою реєстрацією такого договору у відповідному центрі зайнятості. У разі закінчення строку трудового договору або його дострокового припинення фізична особа-підприємець робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів

Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Таким чином позивач та відповідач фактично припинили трудовий договір, але в зв'язку з тим, що відповідач до центру зайнятості не з'являється, позивач позбавлений права на припинення трудового договору належним чином.

З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що позивач просить залишити судові витрати за ним, то стягненню з відповідачів вони не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, п. 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, ст. ст. 21, 24,36 КЗпП, ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 208-210, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Вільногірського міського центру зайнятості про розірвання трудового договору та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Розірвати трудовий договір, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.12.2004 року, який зареєстрований у Вільногірському міському центрі зайнятості за № 257.

Зобов'язати Вільногірський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір, зареєстрований Вільногірським міським центром зайнятості 07.12.2004 р. за № 257.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вільногірського

міського суду ОСОБА_3