Справа № 2-538/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Продан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 837,94 грн., посилаючись на те, що 27 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір (заява) №б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 та 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати їх.

Відповідач порушує умови укладеного договору, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Також, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 27 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 5 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно договору, ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, підписання відповідного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник, на вимогу банку, повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту та оплати винагороди банку. Крім цього, власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту та, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.2.2.12.2.1 клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Але позичальником умови договору належним чином не виконуються, не здійснюється щомісячне погашення кредиту та не сплачуються відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У зв'язку з простроченням відповідачем платежів за кредитним договором, згідно з розрахунком, наданим позивачем (а.с.а.с. 8-10), станом на 26 квітня 2016 року загальна сума заборгованості становить 11 837,94 грн., що включає в себе: тіло кредиту - 4 971,90 грн.; відсотки за користування кредитом - 1 472,46 грн.; пеня - 3 514,61 грн.; штрафи - 850,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) - 539,90 грн.

Враховуючи викладене та те, що зобов'язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та відмовтків за користування кредитом підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд, враховуючи, що позивач не вживав будь-яких заходів до повернення кредиту протягом тривалого часу, посилання відповідача на її тяжке матеріальне становище, вважає за можливе зменшити розмір неустойки та стягнути з відповідача на користь позивача суму неустойки у розмірі 3 000 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

З відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість у розмірі 9 444, 36 грн., що включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 4 971,90 грн.; відсотки за користування кредитом - 1 472,46 грн., суму неустойки - 3000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 59-61, 88, 209, 214, 215, 224 ЦПК України, на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 551, 610, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 27 листопада 2010 року, у розмірі 9 444 (дев'ять тисяч чотириста сорок чотири) грн. 36 коп. та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І.Кізюн