441/779/16-ц 2/441/140/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.,

з участю секретаря Боднар Ю.М.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської обл. справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Дністер» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «АСК «Дністер» звернулось до суду з позовом, просило стягнути з ОСОБА_2 8 058 грн. 70 коп. матеріальної шкоди та 1 378 грн. судового збору.

Вимоги мотивував тим, що 28.01.2013р. між ПАТ «АСК «Дністер» та ОСОБА_3 було укладено договір про страхування наземного транспорту №083-3202/024-13, за умовами якого застраховано автомобіль Volkswagen Tiguan, н.з. ВС 8304 СХ, що 10.06.2013р. на вул. В. Великого, 23 в м. Львів з вини ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля ЗАЗ 11028 н.з. 37662 ТС під керуванням відповідача. Внаслідок ДТП автомобіль Volkswagen Tiguan, н.з. ВС 8304 СХ пошкоджено, спричинено матеріальну шкоду в розмірі 5 988 грн. 50 коп., яку позивачем було відшкодовано ОСОБА_3 відповідно до договору про страхування наземного транспорту. З огляду на наведене, просить стягнути з ОСОБА_2, як з винної особи, в користь ПАТ «АСК «Дністер» 8 058 грн. 70 коп. матеріальної шкоди, яка складається із страхового відшкодування в сумі 5 988 грн. 50 коп., 83 грн. оплати за довідку ДАІ, 250 грн. оплати за експертизу, 1 737 грн. 20 коп. оплати юридичних послуг, а також стягнути 1 378 грн. судового збору.

В суді представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з мотивів наведених у ньому, просив стягнути з ОСОБА_2 8 058 грн. 70 коп. матеріальної шкоди та 1 378 грн. судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 в суді пояснив, що ДТП, яка мала місце 10.06.2013 на вул. В.Великого, 23 в м. Львів за участі керованого ним автомобіля ЗАЗ 11028 н.з. 37662 ТС та автомобіля Volkswagen Tiguan, н.з. ВС 8304 СХ під керуванням ОСОБА_3, сталась з його вини, що його цивільно-правова відповідальність на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Інкомстрах», яке з 04.02.2014р. позбавлене права укладати договори ОСЦПВВНТЗ. Визначеної позиції щодо позовних вимог не має, покликався на часткове визнання позову в сумі 5 988 грн. 50 коп., а згодом на обовязок МТСБУ, як правонаступника ПрАТ «Інкомстрах» відшкодувати завдану позивачу шкоду.

Заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить переконання про часткове задоволення позову.

За положенням ст. 11, ст. 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

10.06.2013р. на вул. В.Великого, 23 в м. Львів, у ДТП зіткнулись автомобілі Volkswagen Tiguan, н.з. ВС 8304 СХ під керуванням ОСОБА_3 та ЗАЗ 11028 н.з. 37662 ТС під керуванням ОСОБА_2, як наслідок транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Із постанови Городоцького районного суду Львівської обл. від 27.06.2013р. (№3/441/550/2013) убачається, що зіткнення автомобілів марки Volkswagen Tiguan, н.з. ВС 8304 СХ під керуванням ОСОБА_3 та ЗАЗ 11028 н.з. 37662 ТС під керуванням ОСОБА_2Я, сталось з вини останнього, за що він підданий адміністративному стягненню за ознаками ст. 124 КУпАП на 340 грн. штрафу, який сплачений ним 10.07.2013р.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За положеннями ст.ст. 4, 6 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані: в т.ч. з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Одним з видів добровільного страхування можуть є страхування наземного транспорту

Так, 28.01.2013р. між ПАТ «АСК «Дністер» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено договір про страхування наземного транспорту №083-3202/024-13, предметом якого є страхування автомобіля Volkswagen Tiguan, н.з. ВС 8304 СХ. За умовами договору страховик взяв на себе зобовязання здійснювати на умовах і в порядку, визначених у даному договорі, виплату страхового відшкодування по страховому випадку з застрахованим транспортним засобом після набуття чинності даним договором страхування. Строк дії договору з 00 год. 29.01.2013р. до 24 год. 28.01.2014р. (копії а.с. 8-13, 14, 15).

Як убачається із копій заяви про виплату страхового відшкодування від 15.07.2013р. (а.с. 43), страхового акту №32-171-13-01/13 від 23.07.2013р. (а.с. 44-45), довідки №219-06/2014 від 06.06.2014р. (а.с. 46), ПАТ «АСК «Дністер» у відповідності до п.11.7 договору про страхування наземного транспорту №083-3202/024-13 зарахувало ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 5 988 грн. 50 коп. в рахунок суми несплаченого річного страхового платежу.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Верховний Суд України висловив вищезазначену позицію у постанові від 23.12.2015р. у справі № 6-2587цс15, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

А відтак, з ОСОБА_2, як з винної у ДТП особи, підлягає стягненню в користь ПАТ «АСК «Дністер» страхове відшкодування у розмірі 5 988 грн. 50 коп.

Покликання ОСОБА_2 про те, що цивільно-правова відповідальність його, як водія автомобіля ЗАЗ 11028 н.з. 37662 ТС була застрахована у ПрАТ «Інкомстрах», а тому позов слід предявляти до МТСБУ, як правонаступника ПрАТ «Інкомстрах», суд з огляду на вищезазначену правову позицію у постанові від 23.12.2015р. у справі № 6-2587цс15, оцінює як необґрунтовані.

Твердження ОСОБА_2 в суді про сплив 3-річного строку позовної давності, суд до уваги не бере з огляду на наступне.

За положеннями п. 27 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхуванняя» встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку.

Як убачається із матеріалів справи, страховий випадок мав місце 10.06.2013р., а позовна заява ПАТ «АСК «Дністер» була надіслана до суду 10.06.2016р., що підтверджується оригіналом чеку поштового відправлення №2829 від 10.06.2016р. (а.с. 119), тобто така була подана в межах строку позовної давності.

Однак, суд бере до уваги заперечення ОСОБА_2 про стягнення з нього 83 грн. оплати за довідку ДАІ та 250 грн. оплати за експертизу, оскільки у п. 27 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено про те, що у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику (страхове відшкодування).

А отже, у задоволенні вимог ПАТ «АСК «Дністер» про стягнення з ОСОБА_2 83 грн. оплати за довідку ДАІ та 250 грн. витрат на проведення експертизи, слід відмовити.

Окрім того, ПАТ «АСК «Дністер» при зверненні до суду також просило про стягнення 1 737 грн. 20 коп. оплати юридичних послуг.

Представництво ПАТ «АСК «Дністер», відповідно до копії договору про надання юридичних послуг №11/2015, укладеного 06.04.2015р. з додатком №1 (а.с. 5-6, 7) здійснювало ТзОВ «Юридично-консалтингова компанія «Дністер».

За положеннями ст.ст. 79, 84 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать в т.ч. витрати на правову допомогу.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з розясненнями, викладеними у п. 47 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст. 12, 42, 56 ЦПК).

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що представник ТзОВ «Юридично-консалтингова компанія «Дністер» - директор ОСОБА_1 є адвокатом чи іншим фахівцем в галузі права, а тому вимоги ПАТ «АСК «Дністер» про стягнення про стягнення 1 737 грн. 20 коп. оплати юридичних послуг задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, а саме з заявленої ціни позову в розмірі 8 058 грн. 70 коп. матеріальної шкоди задоволено 5 988 грн. 50 коп. страхового відшкодування суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з ОСОБА_2 в користь ПАТ «АСК «Дністер» 1 023 грн. 99 коп. судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 16, 60, 61, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 979, 993 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 6, 27 Закону України "Про страхування", -

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (жит. ІНФОРМАЦІЯ_2 Львівської обл.) в користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Дністер» () 5 988 грн. 50 коп. страхового відшкодування та 1023 грн. 99 коп. судових витрат, а всього 7012 грн. 49 коп.

В задоволенні решти вимог Публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Дністер» до ОСОБА_2 у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я ОСОБА_4