Провадження № 2/638/830/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

при секретарі Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 29,6 кв. м, житловою 16,7 кв. м в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 19 грудня 2015 року, та на ? частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 29,6 кв. м, житловою 16,7 кв. м в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 01 лютого 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 грудня 2015 року померла ОСОБА_2. За життя остання склала заповіт, за яким все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла їй- Циклінській ОСОБА_4. 01 лютого 2016 року помер ОСОБА_3. За свого життя склав заповіт, за яким все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося заповів їй . Померлим на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 та після смерті ОСОБА_3 вони звернулася до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. У липні 2016 року її представник звернувся до Десятої харківської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, однак Листами №2153/02-14 від 05.08.2016 року, №2154/02-14 від 05.08.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Нормою ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено наступне.

19 грудня 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ВЛ №519344, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції. За свого життя склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 4402, за яким все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла ОСОБА_1

01 лютого 2016 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ВЛ №530091, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції. За свого життя склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 4401, за яким все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося заповів Позивачу.

У встановлений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 позивач подала заяву про прийняття спадщини до Десятої харківської державної нотаріальної контори, що підтверджується належним чином завіреними матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця.

У встановлений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_7 Івановича, позивач подала заяву про прийняття спадщини до Десятої харківської державної нотаріальної контори, що підтверджується належним чином завіреними матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця.

У серпні 2016 року представник позивача звернувся до Десятої харківської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Листами №2153/02-14 від 05.08.2016 року, №2154/02-14 від 05.08.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Згідно Довідки Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради №2500631 від 07.02.2017 року квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданому 26 червня 1998 року ХМЦПДЖФ р. №1-98-126675.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Виходячи з ч.ч. 1 і 2 ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки сторонами не подано доказів іншого, частка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у праві власності на квартиру становить по 1/2 у кожного.

Таким чином, до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, входить ? частка квартири АДРЕСА_2. До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, входить ? частка цієї ж квартири.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, згідно Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року.

На даний час визнати право власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Антонівноює неможливим у звязку з їх смертю, оскільки їх правоздатність припинилася.

3 огляду на вищевикладене, суд вважає , що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 368, 370, 392, 1216, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 19 грудня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 01 лютого 2016 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення, а стороною, що не приймала участі в судовому розгляді в той же строк після отримання копії судового рішення.

Головуючий І.О. Грищенко