Провадження № 4-с/761/44/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із зазначеною скаргою, в якій просила суд: визнати бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві Петрусенко Г.О. щодо неприйняття рішення про закінчення виконавчого провадження №38781028 протиправною та зобов»язання службових осіб ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві закінчити вказане виконавче провадження.

Свої вимоги скаржник обґрунтовувала тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 13 квітня 2011 року солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» було стягнуто суму боргу за кредитним договором в розмірі - 884833,16 грн. В подальшому Шеченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий документ на виконання вказаного рішення суду, який пред'явлено банком до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (надалі - ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві). В липні 2013 року щодо заявниці як боржника за вказаним кредитом державним виконавцем було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом на виконання вказаного судового рішення та накладено арешт на її майно. Між тим, згідно довідки АТ «Дельта Банк», що є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк», кредитний договір припинив свою дію у зв»язку з повним виконанням Позичальником зобов»язань за цим договором та відсутності претензій до ОСОБА_3 Заявниця також не повинна відповідати за кредитним договором, зобов»язання по якому було погашено позичальником. Між тим, в порушення вимог п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження закінчено не було. На підставі зазначеного, заявник вважає, що своєю бездіяльністю державний виконавець порушив її права та зобов»язаний саме закінчити виконавче провадження у зв»язку з повною сплатою боргу, а тому просить скаргу задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 06.07.2016 року у задоволенні вказаної скарги було відмовлено, але ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 29.09.2016 року вказане судове рішення було скасовано із передачею справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засідання представник заявника ОСОБА_4 підтримав доводи скарги та просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Суб'єкт оскарження, державний виконавець головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві Петрусенко Г.О. або інший повноважний представник ВДВС в судове засідання не з»явився, повідомлявся неодноразово про дату і час розгляду справи, про причини неявки вказаний склад суду не повідомив , але з врахування скорочених строків розгляду справи вказаної категорії у відповідності до вимог ст..386 ЦПК України та тривалого її перебування на розгляді в судах, суд вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності представника заінтересованої особи, оскільки усі необхідні для овного та всебічного розгляду справи матеріали у справі наявні.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши подані документи та оглянувши наявні копії матеріалів виконавчого провадження №38781028, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, судом встановлено, що 25.10.2012 року Шевченківським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з заявниці ОСОБА_1 на виконання рішення від 13 квітня 2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» суму боргу за кредитним договором в розмірі - 884833,16 грн.

За змістом вимог п.10 Перехідних Положень до Закону України «Про виконавче провадження», від 02 червня 2016 року за № 1404-VIII, що набрав чинності з 05.10.2016 року, скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, подані в установленому законом порядку до набрання чинності цим Законом, розглядаються у строки та порядку, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Відтак, вказана скарга підлягає розгляду в порядку Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року за N 606-XIV, оскільки подана до суду під час дії вказаного Закону.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За вимогами ч.ч.1,2 ст.25 вказаного Закону визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувана державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

12.07.2013 року щодо заявниці ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом за відповідною постановою старшого державного виконавця ВДВС Шевченківского РУЮ м.Києва Петрусенко Г.О. та в подальшому за постановою від 29.11.2013 року було накладено арешт на майно заявниці - транспортні засоби і визначено про стягнення з неї виконавчого збору в розмірі - 88 483,32 грн.

Постановою від 25.11.2014 року державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві Петрусенко Г.М. було повернуто виконавчий лист за №2-4486/11 від 25.10.2012 року стягувачу щодо ОСОБА_1 на підставі п.9 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

При цьому, підставами для прийняття вказаного рішення державним виконавчем стало те, що за законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» за №1308 від 03.06.2014 року .

За умовами п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Не оскаржуючи фактично винесену у цьому провадженні постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, заявник ОСОБА_1 просить визнати бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві Петрусенко Г.О. щодо неприйняття рішення про закінчення виконавчого провадження №38781028 протиправною та зобов»язання службових осіб ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві закінчити вказане виконавче провадження.

Розглядаючи вказані вимоги слід зазначити наступне.

За умовами ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року, У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно

боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Обгрунтовуючи свої вимоги про необхідність закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», заявник зазначає про погашення позичальником саме з 06.01.2015 року заборгованості по кредиту в повному обсязі, що дійсно підтверджується довідкою Київського відділення №9 АТ «Дельта Банк» від 06.01.2015 року №28/КП-82-35-863 (а.с.20).

В той же час, вищеописана дія державного виконавця у вигляді повернення виконавчого листа стягувачу згідно постанови від 24.11.2014 року була вчинена раніше за виникнення підстави для закінчення виконавчого провадження за п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (дата погашення боргу 06.01.2015 року).

Відтак, фізично виконавчий лист не знаходиться станом на цей час у виконавчому провадженні, та у такому провадженні не можуть вчинятись жодні виконавчі дії за відсутності у ньому виконавчого листа та винесені згаданого вище процесуального рішення від 24.11.2014 року в розумінні вимог ст..ст.47,50 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на це, виникнення в січні 2015 року підстав для закінчення виконавчого провадження за п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» жодним чином не вказує на можливість прийняття державним виконавцем Петрусенко Г.О. рішення про закінчення виконавчого провадження №38781028 та зобов»язання суд відповідних службових осіб ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві закінчити вказане виконавче провадження саме за викладених у цій скарзі обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Зважаючи на вимоги ст..ст.59-60 ЦПК України заявницею не було доведено протиправності в діях службових осіб державної виконавчої служби під час здійснення вказаного виконавчого провдження, а тому суд вважає, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві Петрусенко Г.О. щодо неприйняття рішення про закінчення виконавчого провадження №38781028 протиправною та зобов»язання службових осіб ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві закінчити вказане виконавче провадження, є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 57-60, 209, 210, 293, 294, 386, 387 ЦПК України, ст. 6, 12, 17, 19, 47,49,50 Закону України "Про виконавче провадження"; суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві про визнання бездіяльності державного виконавця Петрусенко Г.О. щодо неприйняття рішення про закінчення виконавчого провадження №38781028 протиправною та зобов»язання службових осіб ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві закінчити вказане виконавче провадження, - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: