Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2017 Справа №607/11143/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Бігун О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю ,-

В С Т А Н О В И В:

Тернопільський міськрайонний центр зайнятості звернувся в суду до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 1827,39 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 з 15.02.2005 року по 30.11.2005 року перебував на обліку в центрі зайнятості і одержував допомогу по безробіттю на суму 1827,39 грн. Відповідач отримував допомогу по безробіттю та одночасно був зареєстрований як фізична особа підприємець з 04.08.2004 року.

03.07.2017 року директором центру зайнятості видано наказ за №91 "Д" про повернення коштів ОСОБА_1 у встановленому порядку відповідно до п.3 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним на суму 1827,39грн. за період перебування на обліку як безробітного з 15.02.2005 р. по 30.11.2005 р. Однак, отриману допомогу відповідач не повернув. Оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку коштів не повернув, просить стягнути із відповідача вказану суму одержаної допомоги по безробіттю в розмірі 1827,39грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на підстави викладенні в позовній заяви.

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повтроно, до суду не з'явився, не повідомивши причин неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд, враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд вважає, що позов слід задовольнити із наступних підстав.

ОСОБА_1 08 лютого 2005 року звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, 15 лютого 2005 року йому надано статус безробітного.

Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю.

Відповідно п.6.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 14 грудня 2000 року за № 915/5136 (в чинній редакції на момент виникнення правовідносин) допомога по безробіттю призначається та виплачується з 8 дня після реєстрації особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Наказом директора Тернопільського міськрайонного центру зайнятості від 10.03.2005 р. № НТ050310 ОСОБА_1 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 15.02.2005 р.

Відповідно п. 6.2 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності передбачено, що допомога по безробіттю призначається на підставі особистої заяви безробітного, довідки (довідок) про середню заробітну плату (дохід) за останнім місцем (декількома місцями) роботи чи служби, трудової книжки, військового квитка, копії цивільно-правового договору, за пред'явленням, у разі наявності, свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та паспорта або іншого документа, що посвідчує особу.

Згідно п.п.1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. 2.1. "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності", Тернопільським міськрайонним центром зайнятості ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю у розмірі, установленому законодавством: протягом 360 к.д., з 15.02.2005р. по 09.02.2006р.

У відповідності до п. 26 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. №1266 (в чинній редакції на момент виникнення правовідносин) - передбачено, що робочі органи виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування мають право перевіряти обґрунтування видачі довідок про середню заробітну плату, достовірність зазначених у них відомостей шляхом звіряння даних, зазначених у довідках, з відомостями про нараховану заробітну плату на підприємствах, в установах чи організаціях або з базою даних персоніфікованого обліку застрахованих осіб Пенсійного фонду та базою даних ДПА.

Згідно з п. 6.4 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, для визначення розміру та тривалості виплати допомоги по безробіттю центр зайнятості користується відомостями персоніфікованого обліку застрахованих осіб, що накопичуються в органах Пенсійного фонду України.

В ході виконання Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248, при опрацюванні даних Пенсійного фонду України про доходи безробітного ОСОБА_1, з'ясувалось, що відповідач перебуваючи на обліку в Тернопільському районному центрі зайнятості у період з 08.02.2005 року по 30.11.2005 року, отримував допомогу по безробіттю та одночасно був зареєстрований як фізична особа підприємець з 04.08.2004 року, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.06.2017 року за № НОМЕР_1 з 04.08.2004 р. по 15.02.2017 р.

У період з 08.02.2005р. по 30.11.2005р., ОСОБА_1 отримав допомогу по безробіттю у сумі 1827,39 грн., що підтверджується довідкою Тернопільського міськрайонного центру зайнятості № 1366 від 03.07.2017 року заволодівши в такий спосіб грошовими коштами, ОСОБА_1 спричинив матеріальну шкоду державному бюджету.

Відповідно до абз.3 п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним передбачено, що якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Згідно п. 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 14 грудня 2000 року за № 915/5136 передбачено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Відповідно до п.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно п.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи викладені обставини, зважаючи на те, що ОСОБА_1, перебуваючи на обліку в Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний, незаконно отримував допомогу по безробіттю, у добровільному порядку коштів які йому було безпідставно виплачені, не повернув, тому суд вважає, що позовні вимоги Тернопільського міськрайонного центру зайнятості слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості 1827,39 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 640 грн. судового збору.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 223, 223-226, 228, 232, 294 ЦПК України, ст.ст.4, 11, 326, 386 ЦК України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 14 грудня 2000 року за № 915/5136, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (смт. Велика Березовиця, вул.Енергетична, 38; РНОКПП: НОМЕР_2) на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості (46010, м.Тернопіль, вул.Текстильна, 1Б, р/р № 1002, МФО 838012, банк ГУДКСУ у Тернопільській області, ) 1827,39 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю та 640 грн. судового збору в користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий суддяОСОБА_2