Справа № 419/1058/17
Провадження № 2/419/351/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

при секретарі Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 10.06.2014 року померла її мати ОСОБА_2 Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4.6220 га, що розташована на території Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області, кадастровий номер :01:008:0085, згідно державного акту серія ЛГ № 030861, виданого 14.06.2003 р. на підставі рішення 05 сесії ХХІV скликання Новоайдарської селищної ради від 24.12.2002 р. та земельна частка (пай) члена КСП «Авангард» смт. Новоайдар, Луганської області, розміром 11,52 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0134896, виданого 24.03.1997 р. на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 18.02.1997 р. №48.

Спадкодавець за життя заповіту не склала, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1, яка вважається такою, що спадщину після померлої прийняла, оскільки на день відкриття спадщини проживала з ОСОБА_2 за однією адресою.

При зверненні ОСОБА_1 до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв`язку з тим, що у позивачки відсутні оригінали правовстановлюючих документів.

На підставі вищенаведеного, позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 у судов засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Новоайдарської селищної ради ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 10.06.2014 року померла мати позивачки ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4.6220 га, що розташована на території Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області, кадастровий номер :01:008:0085, згідно державного акту серія ЛГ № 030861, виданого 14.06.2003 р. на підставі рішення 05 сесії ХХІV скликання Новоайдарської селищної ради від 24.12.2002 р. (а.с.10) та земельна частка (пай) члена КСП «Авангард» смт. Новоайдар, Луганської області, розміром 11,52 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0134896, виданого 24.03.1997 р. на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 18.02.1997 р. №48 (а.с.11).

Спадкодавець за життя заповіту не склала, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1, яка вважається такою, що спадщину після померлої прийняла, оскільки на день відкриття спадщини проживала з ОСОБА_2 за однією адресою, що підтверджується довідкою Новоайдарської селищної ради №36 від 21.03.2017 р. (а.с.9).

Факт того, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2, яка померла 10.06.2014 р., підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.13) та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.14).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що в позові відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто наведене свідчить про безпідставність позовних вимог, а також наявність можливості і необхідність вирішення даного питання в позасудовому порядку, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За змістом наведених норм, позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача.

Фактично з наведених вище обставин справи вбачається, що між сторонами відсутній цивільно-правовий спір, а звернення до суду обумовлене бажанням у такий спосіб оформити спадщину, що суперечить засадам цивільного судочинства, яке покликане розв'язувати (вирішувати) спір. У питанні визнання позову суд дійшов висновку, що воно суперечить закону, оскільки в такий спосіб в обхід встановлених законом процедур сторони фактично намагаються оформити право власності на нерухоме майно.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивачка, як на підставу своїх вимог, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 15, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. Б. Мартинюк