Справа № 583/2867/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в особі:

головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі ЯВТУШЕНКО О.С.

без участі осіб, що беруть участь у розгляді справи, без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Охтирському районі Сумської області, Охтирська районна державна нотаріальна контора

про визнання права власності в порядку спадкування

в с т а н о в и в:

17.10.2017 року до суду звернувся позивач з даним позовом. Вимоги мотивував тим, що 20.10.2009 року померла його мати ОСОБА_2, яка за життя склала заповіт, залишивши все своє майно позивачу. Державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у звязку з тим, що відсутні докази її належності заповідачу.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 20.09.2009 року, на земельну ділянку площею 0,054 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, та земельну ділянку площею 0,388 га., для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою вул. Шевченка, 23, с. Довжик, Охтирського району Сумської області.

Позивач та його представник, будучи належним чином сповіщеними про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги за заявою підтримали.

Представник Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог за позовом не заперечував.

В судове засідання представник Управління Держгеокадастру у Охтирському районі Сумської області не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Охтирської районної державної нотаріальної контори, будучи належним чином сповіщеним про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази на свої доводи, встановив виникнення між сторонами правовідносин спадкування:

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.

Відповідно до Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановлено, що 20.10.2009 року померла мати позивача ОСОБА_2 /а.с.6/

Заповітом від 18.11.1991 року ОСОБА_2 залишила на випадок своєї смерті належне їй майно позивачу. /а.с. 7/

Відповідно до рішення Довжицької сільської ради, Охтирського району Сумської області від 12.11.1993 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,85 га, з них 0,25 га присадибна земельна ділянка, 0,60 га. для ведення особистого підсобного господарства, за адресою: вул. Шевченка, с. Довжик, Охтирського району Сумської області. /а.с.11-13/

10.02.1998 року рішенням Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області № 1 затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю та введено уточнення площі земельної ділянки за вказаною адресою, переданої у власність ОСОБА_2, а саме зазначено, що загальна площа земельної ділянки складає 0,441 га, з них рілля - 0,324 га., багаторічні насадження 0, 064 га., сільськогосподарські угіддя 0, 388 га, двір з надвірними будівлями 0, 054 га. /а.с.14-15/

Державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 02.06.2010 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 20.10.2009 року, на житловий будинок з надвірними та побутовими спорудами, що знаходиться в с. Довжик Охтирського району Сумської області, вул. Шевченка, 23, розташованого на приватизованій земельній ділянці (державний акт на яку померла за життя не отримала). /а.с. 8/.

Постановою нотаріуса від 06.10.2017 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Шевченка, 23, с. Довжик, Охтирського району Сумської області, у звязку з відсутністю документа чи будь-якої інформація щодо належності цієї земельної ділянки спадкоємцеві, який був зареєстрований за життя. /а.с. 16/

Дослідивши приведені вище докази суд встановив, що позивач на законних підставах має право на спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2, померлої 20.10.2009 року в с. Чернеччина, Охтирського району Сумської області, але відсутність правовстановлюючих документів на належну останній земельну ділянку обмежує права позивача, які підлягають захисту судом.

Суд дійшов висновку, що позивач має законні сподівання на майно, залишене йому у спадщину від померлої матері. В контексті застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини здійснив тлумачення поняття «майно» та визначив, що до майна відносять як рухому, так і нерухому приватну власність. Термін «власність» може означати або «існуючу власність» або претензії щодо яких заявник може довести, що він принаймні має «законні сподівання» отримати можливість використати право власності.

Зокрема, предметом розгляду Європейського суду з прав людини була справа «ОСОБА_2 (Marсkx) проти Бельгії» від 13.06.1979 року, де обєктами були: усе «власне» майно особи, що може входити до складу спадщини, тобто, наявне майно, що може входити на складу спадщини.

Суд знаходить законними підстави для прийняття визнання позову відповідачем та його задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд вважає, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону і знайшли підтвердження доказами, дослідженими в судовому засіданні і оціненими в сукупності.

Будь яких протиріч чи суперечностей, чи порушення прав інших осіб судом не встановлено.

Доказів, які б спростовували висновок суду, сторони не надали.

Питання про судові витрати підлягає вирішенню за приписами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_2 (Marсkx) проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1261, ст.ст. 6, 10, 11, 57-61, 84, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Охтирському районі Сумської області, Охтирська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування після ОСОБА_2, яка померла 20.10.2009 року, на земельну ділянку площею 0,054 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, та земельну ділянку площею 0,388 га., для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою вул. Шевченка, 23, с. Довжик, Охтирського району Сумської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1) з Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5