н/п 2/490/4283/2017 Справа № 490/3342/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого Гуденко О.А., при секретарі Кваші С.О.,

за участі позивача та його представників, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма "Юнікс Трейд Ко" про визнання незаконними наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що з 02.06.2015 року він працював у Приватного підприємства фірма "Юнікс Трейд Ко" » (далі - ППФ «"Юнікс Трейд Ко" ») на посаді комірника .

Наказом від 30 березня 2017 року № 104-ос його звільнено з роботи. Вважав своє звільнення незаконним, оскільки його звільнено з посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України, що не відповідає дійсним обставинам. По-перше, він до цього не притягувався до дисциплінарної вдповідальності, з наказами, які зазначені в оскаржуваному наказі його ніхто не ознайомлював , ніякого дисциплінарного проступку 16 березня 2017 року він не скоював, виконав усі вимоги охоронця, який в свою чергу допускав до нього упереджене ставлення. Крім того, вказав, що внаслідок його звільнення з роботи він зазнав значних душевних страждань, наслідки психоемоційної травми він відчуває і дотепер, чим завдано йому моральну шкоду.

Під час розгляду справи позивач 19 червня 2017 року подав заяву про збільшення позовних вимог та просив визнати незаконними та скасувати накази № 65/1-ос від 13.05.2017 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та № 71/1-ос від 23.05.2016 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани, оскільки про їх існування дізнався лише після ознайомлення з запереченнями відповідача в суді. Зазначив, що ці накази складені "заднім числом" , оскаржувані накази взагалі не містять будь-якого нормативного обгрунтування; Акти фіксації відмови від надання підписання наказу є суперечливими, незрозуміло з якою метою складеними, Акт від 13.05.2016 року містить різні номери наказів , а саме№ 61/1-ос замість правильного №65/1-ос; до того ж його притягнуто до такого виду стягнення (сувора догана), яке не передбачено чинним трудовим законодавством.

Просив визнати незаконними та скасувати наказ від 13 травня 2016 року № 65/1-ос про оголошення догани; наказ від 23 травня 2016 року № 71/1-ос про оголошення суворої догани; наказ від 30 березня 2017 року № 104-ос про звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку ; поновити його на роботі на посаді комірника ; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Позивач та його представники в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили про задоволення позову, посилаючись на численні порушення відповідачем вимог трудового законодавства при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у позові, заявив про застосування строку позовної давності щодо вимог про скасування наказів від 13 та 23 травня 2016 року.

Суд, заслухавши прояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи, з 02 червня 2015 року ОСОБА_1 прийнято на посаду комірника ППФ "Юнікс Трейд Ко" .

Відповідно до посадової інструкції комірника ППФ "Юнікс Трейд Ко", комірник повинен знати асортимент, класифікацію, кратність, комплектність, призначення товарів, осбливості пакування та відвантаження товарних позицій. Відповідно до розділу 4 Інструкції, до функціональних обов'язків входить: виконання робіт з приймання, розміщення, пакуванню і відправки товарно-матеріальних цінностей клієнтам підприємства ; розкладка товарних цінностей на складі виконується з урахування найбільш раіонального використання складських площин тощо.

Виконує процеси відбору , пакування та відправки товарно-матеріальних цінностей клієнтам компанії у строки відповідно відомостей відправки, витратних накладних, виконання вантажних робіт на складі з дотриманням правил охорони праці, техніки безпеки, протипожежного захисту тощо.

Відповідно до розділу 6 Інструкції комірник несе відповідальність за якість та своєчасність виконання своїх обовязків; неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків в межах визначених діючим трудовим законодавством України. Неправильним формуванням товарно-матеріальних цінностей до відправлення, неправильному пакуванню товару, невідповідність товару до відправлення клієнту відповідно витратній накладній, відомості відправки, пересорт товару, недовкладення, вкладення пошкодженого товару, пошкодження товару до відправлення. Допущення помилок при формування товару до відправлення , що потягло недостачу та пересорт товару на складі тощо. Пересортиця, недовкладення товару клієнту або відправлення товару клієнту, що не відповідає накладній.

Наказом від 13 травня 2016 року № 65/1-ос позивачеві оголошено догану за виявлені порушення під час фрормування вантажу до відправки та помилки (пересорт). З ознайомленням з наказом позивач відмовився, про що складено Акт фіксації відмови від надання підписання наказу. Акт складено Директором департаменту складських приміщень ОСОБА_2, керівником групи ОСОБА_3, комірником ОСОБА_4 в тому , що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився підписати цей наказ .

При цьому не може прийняти до уваги суд пояснення представника позивача, що в цьому акті містяться розбіжності в написанні номеру наказу ( №65/1-ос та № 61/1 - ос) , як на підставу його неправомірності та фальсифікації, оскільки свідки підтвердили, що позивачеві оголошувався саме наказ про оголошення йому догани, отже таке вочевидь є опискою.

До винесення цього наказу передувала доповідна записка Директора департамента складських приміщень ОСОБА_2 стосовно виявлення помилки комірника ОСОБА_1 при відборі товрау та відвантаженні, та пояснювальна позивача, де він визнав наявність своєї помилки .

Наказом від 23 травня 2016 року № 71/1-ос позивачеві оголошено сувору догану за безвідповідальне ставлення до виконання своїх функціональних обов'язків, що виразилося у недоставці товару клієнту та виявленні порушення під час формування вантажу до відправки . З ознайомленням з наказом позивач відмовився, про що складено Акт фіксації відмови від надання підписання наказу. Акт складено Директором департаменту складських приміщень ОСОБА_2, керівником групи ОСОБА_3, комірником ОСОБА_4 в тому , що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився підписати цей наказ. До винесення цього наказу передувала доповідна записка завідуваача відділу продаж щодо письмової претензії клієнта про недоотримння одиниць товару згідно накладної , пояснювальна Директора департамента складських приміщень ОСОБА_2 стосовно виявлення помилки комірника ОСОБА_1 , та пояснювальна позивача, де він також визнав наявність своєї помилки .

Допитані в якості свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (особи, які складали вказані Акти) підтвердили, що позивачеві дійсно було прочитані накази про застосування до нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани та суворої догани відповідно, розяснено суть дисциплінарного проступку, проте останній відмовився від їх підпису та отримання.

Згідно висновку службового розслідування від 22 .03.2017 року, на підставі доповідної директора департамента складської логістики ОСОБА_2 від 16.03.2017 року по факту недостачі товару при відправки товару клієнту компанії та конфліктної ситуації на посту охорони. Встановлено, що 15.03.2017 року отримана претензія від клієнта щодо недоотримання товару , яке сталося з неналежного виконання своїх посадових обов'язків комірником ОСОБА_1 За фактом помилки останній відмовився від надання пояснень, що в подальшому спричинило конфлікт на посту охорони, а саме щодо відмови пройти металодетектор та нецензурна лайка на зауваження охоронця ОСОБА_5 Запропоновано звільнити ОСОБА_1

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив викладені обставини.

За цими фактами позивач відмовився від написання пояснень, про що складено Акт фіксації відмови від надання письмових пояснень , складений заступником начальника відділу безпеки ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та комірником ОСОБА_4

Допитані в якості свідків під час судового засідання зазначені особи , а також ОСОБА_5 повністю підтвердили вказані у висновку службового розслідування та Акті фіксації відмови обставини.

Свідки з боку позивача ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які працювали на посаді комірників на ППФ Юнікс Трейд Ко , суду пояснили, що ОСОБА_1 був хорошим працівником, ніяких грубих порушень своїх обов'язків не допускав, а помилки щодо пакування товару допускають всі комірники. Відомо, що відбулася між ним та охоронцем ОСОБА_5 словесна суперечка на підвищених тонах , проте ні її підстави, ні обставини звільнення позивача їм не відомі.

Наказом від 30 березня 2017 року № 104-ос ОСОБА_1С звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договром і правилами внутрішнього трудового розпорядку , відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. Зазначено, що комірник ОСОБА_1 15 березня 2017 року через недбале та безвідповідальне ставлення до виконання своїх службових обовязків допустив помилку при відбору товару, що стало причиною недоставлення товару покупцю. Також 16 березня 2017 року порушено правила трудвої дисципліни, правила внутрішнього трудового розпорядку, не виконав вимоги охоронця ОСОБА_5 пройти металодетектор, грубив та нецензурно виражався.Дати письмові пояснення відмовився.

Підставою для звільнення вказано матеріали службового розслідування від 22.03.2017 року, зазначено, що подібні порушення ртрудової дисципліни ОСОБА_1 неодноразово вчиняв раніше, за що відповідно до наказів від 13.05.2016 року № 65/1-ос та від 23.05.2016 року № 71/1- ос до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани та суворої догани.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевірити їх відповідність законові.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпП України).

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У п. п. 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Згідно з ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

З огляду на матеріали справи , суд доходить до висновку, що позивач як комірник складу несе відповідальність за неправильним формуванням товарно-матеріальних цінностей до відправлення, неправильне пакуванню товару, невідповідність товару до відправлення клієнту відповідно витратній накладній, відповідності відправки, пересорт товару, недовкладення, допущення помилок при формування товару до відправлення , що потягло недостачу та пересорт товару на складі тощо. Відтак дисциплінарне стягнення, накладене у вигляді догани на згідно з наказом від 13 травня 2016 року № 65/1- ос та у вигляді звільнення наказом № 104 ос від 30.03.2017 року було застосовано у відповідності до ст. 148 КЗпП України.

Суд не може погодитися з твердженням позивача та його представника стосовно складення наказів про накладення дисциплінарних стягнень у вигляді догани та суворої догани заднім числом, оскільки, по-перше, ці накази день у день внесені до Журналу реєстрації наказів підприємства, оригінал якого досліджено в судовому засіданні і не містить дописок, підчисток тощо. По-друге своєчасність винесення оскаржуваних наказів та їх оголошення в ті ж дні позивачеві підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків особи, що складали Акти відмови від підписання цих наказів ОСОБА_1 До того ж до винесення цих наказів від позивача були витребувані письмові пояснення з приводу порушення вимог посадової інструкції та допущених помилок.

Ці ж обставини і спростовують твердження позивача про те, що він не знав про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки матеріалами справи підтверджується, що оскаржувані накази були йому оголошені своєчасно, проте він сам відмовивися у їх підписанні.

Належних та достеменних доказів на спростування вищевказаних Актів відмови позивач суду не надав.

Що стосується відсутності пояснювальної записки з приводу порушення, що мало місце 15-16 березня 2017 року, то відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-2801цс15 , пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі зясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обовязку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Проте, суд не може погодится з твердженням представника відповідача щодо правомірності обох наказів про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності .

Так, відповідно до ст. 147 КзпП України, за порушення трудової дисциплiни до працiвника може бути застосовано тiльки один з таких заходiв стягнення: 1) догана;

2) звiльнення.

Такого виду дисциплінарного стягнення, як «сувора догана» діючим трудовим законодавством ( можливо крім статутами i положеннями про дисциплiну можуть бути передбаченi для окремих категорiй працiвникiв й iншi дисциплiнарнi стягнення) не передбачено, отже Наказ від 71/1-ОС від 23.05.2016 року є неправомірним.

Разом з тим, відповідно до ст. 233 КзпП України , працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Таким чином , ОСОБА_1 пропущено тримісячний строк звернення до суду з вимогами про оскарження цього наказу, про причини поважності такого пропуску позивач суду не зазначив. Оже, слід відмовити у задоволенні його позовних вимог про визнання незаконним Наказу № 71/1-ОС від 23 травня 2016 року - за пропуском строку позовної давності. Твердження позивач про те, що він дізнався про оскаржувані накази під час ознайомлення з запереченнями представника відповідача під час розгляду справит в суді спростовуються вищезазначеним.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

У наказі про звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків чітко конкретизовано, які саме порушення позивачем посадових обов'язків мали місце і чим це підтверджується, зазначено про попереднє притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Отже, перевіряючи законність підстави звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України, повно та всебічно дослідивши обставини справи, належно оцінивши докази за вимогами ст. 212 ЦПК України, врахувавши зміст вимог і заперечень сторін щодо предмета доказування, суд вважає про доведеність наявності ознак систематичного порушення ОСОБА_1 трудових обов'язків .

Так, при звільненні позивача був дотриманий порядок накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення, зокрема, отримані письмові пояснення від працівника, враховані вимоги ст. 149 КЗпП України щодо обрання виду стягнення, останнє накладено уповноваженою особою. Навіть при визначенні неправомірності наказу про оголошення суворої догани від 23.05.2016 року, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення було накладено в межах одного року та з урахування тяжкості та характеру дисциплінарних проступків ( невиконання вимог посадової інструкції щодо недопущення помилок при відправленні товару ( пересорт, недовкладення товару тощо що в своїх пояснюввальних не заперечував і сам позивач) та правил внутрішнього трудового розпорядку) .

З огляду на наведене та враховуючи, що перед звільненням позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани було накладено на позивача 13 травня 2016 року наказом № 65/1 -ОС, підстав для визнання незаконним якого судом не знайдено , суд дійшов висновку про наявність ознак системності невиконання працівником трудових обов'язків та можливості його звільнення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Належних та достеменних доказів щодо порушення відповідачем вимог чинного законодавства України під час звільнення позивача з роботи та щодо порушення прав позивача суду не надано.

На підставі вищевикладеного у задовленні позовних вимог про визнання незаконними наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 65/1 -ос від 13.05.2016 року та наказу про звільнення від 30.03.3017 року , поновлення на роботі слід відмовити.

Оскільки вимоги про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди є похідними від вимог про визнання звільнення незаконнимм та поновлення на роботі у їх задоволенні також слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

У задоволенні позовних вимог про визнання незаконним Наказу № 71/1-ОС від 23 травня 2016 року - відмовити за пропуском строку позовної давності.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва ОСОБА_10