Справа № 278/2318/17
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересованої особи Миролюбівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернувсь до суду з заявою про встановити факт проживання з померлою 21 лютого 2013 року ОСОБА_3, в період з 1996 року по день її смерті за адресою: с.Леонівка, вул.Миру, буд.45, Житомирського району, Житомирської області, посилаючись на те, що встановлення даного факту є необхідним для прийняття спадщини після смерті останньої.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 вересня 1990 року він уклав шлюб зі ОСОБА_4 та з 1996 року стали проживати в будинку баби дружини - ОСОБА_5 в селі Леонівка по вулиці Миру, буд.45, Житомирського району. Разом з подружжям в будинку проживали баба дружини ОСОБА_5 та її дочка, мати моєї дружини, ОСОБА_3.

ОСОБА_5 померла 12 лютого 2002 року, а 29 серпня 2007 року померла дружина заявника - ОСОБА_4, після смерті якої заявник продовжував проживати разом з її матірю ОСОБА_3, як член сім'ї зять, до її смерті 21 лютого 2013 року. Посилаючись на те, що заявник проживав з померлою ОСОБА_3 та вів спільний побут більше пяти років до смерті останньої, ОСОБА_2 звернувсь до суду з даним позовом.

Заявник позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з викладених у заяві підстав.

Представник заінтересованої особи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву визнав повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22 вересня 1990 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 (дошлюбне Буднік) ОСОБА_6, яка померла 29 серпня 2007 року, що підтверджено відповідними свідоцтвами (а.с.4, 6).

Відповідно до довідки Миролюбівської сільської ради Житомирського району від 29 серпня 2017 року №504 за адресою с.Леонівка, вул.Миру, 45, Житомирського району ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав без реєстрації з 1996 року (а.с.8).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЖТ №030115 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,6331 га., розташованої на території Миролюбівської сільської ради Житомирського району, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7).

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №8 від 03 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 померла 21 лютого 2013 року в с.Леонівка, Житомирського району, Житомирської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за №3 (а.с.21).

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено в пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що заявник постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядає суд. Даний перелік не є вичерпним та ч.2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки дає право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3

Отже, з огляду на те, що відповідно до ст.60 ЦПК України, заявником надано до суду достатні і обґрунтовані докази спільного проживання однією сім'єю з померлою ОСОБА_3, які свідчать про сумісне проживання, що між ними склалися усталені відносини, тому суд прийшов до висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1258, 1264 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 234 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 21 лютого 2013 року, однією сімєю за адресою: с.Леонівка, вул.Миру, буд.45, Житомирського району, Житомирської області, у період з 1996 року по день її смерті.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук