Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/119/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.04.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Голованя А.М.

суддів: Гайсюка О.В., Мурашка С.І.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за кредитом і

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Зазначав, що 18 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "КБ Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк Надра», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 401/18/08/2006/978-3629/КФ/2.

Згідно п.1.1, 1.4 Кредитного договору Банк надає Позичальнику на споживчі цілі кредитні кошти в сумі 9085 Євро строком до 17 серпня 2028 року включно.

Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 362 від 18.08.2006 року про видачу з позичкового рахунку Позичальника готівкою через касу Банку кредитних коштів в розмірів 9085 Євро.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 401/18/08/2006/978-3629/КФ/2 від 18.08.2006 року.

Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконував належним чином, що станом на 20 липня 2015 року призвело до виникнення заборгованості в розмірі 10391.49 Євро.

Ухвалою від 04.11.2016 року в частині заявлених вимог до ОСОБА_3 у звязку з його смертю провадження у справи закрито.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кредитну заборгованість в розмірі 10391.49 Євро та 141015,11 грн. пені. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що суд не перевірив правильність проведених Банком розрахунків основного боргу, відсотків, комісії та пені.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, подав письмову заяву в якій просив розгляд справи в подальшому провести без його участі та відповідача ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. (ч.2 ст.305 ЦПК України)

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги банку у повному обсязі, виходив із того, що всупереч умов кредитного договору позичальник своїх зобов'язань перед позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків, комісії не виконує, чим порушує істотні умови кредитного договору, а тому допустив утворення заборгованості.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що 18 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "КБ Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк Надра» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 401/18/08/2006/978-3629/КФ/2.

Відповідно п.1.1, 1.4 Кредитного договору Банк надає Позичальнику на споживчі цілі кредитні кошти в сумі 9085 Євро строком до 17 серпня 2028 року включно.

Згідно п.3.1, 3.2 Кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки Позичальнику через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у іноземній валюті - ЄВРО. Моментом надання кредиту вважається утворення заборгованості на позичковому рахунку Позичальника.

Позивач свої зобовязання за Кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 362 від 18.08.2006 року про видачу з позичкового рахунку Позичальника готівкою через касу Банку кредитних коштів в розмірів 9085 ЄВРО.

Пунктом 1.3 Кредитного договору передбачено сплату Позичальником щомісячно відсотків за користування кредитом за відсотковою ставкою 8.5 річних та плату за управління кредитом (комісію) із розрахунку 0.35% від розміру фактичного залишку заборгованості по кредиту (без урахування розмірів відсотків)

Згідно п.п. 3.3.1, 3.3.2., 3.3.3 Кредитного договору, Позичальник повертає кредит та сплачує банку відсотки, передбачені п.п. 1.3.1 цього Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, що складає 103.40 Євро щомісячно до 20 числа поточного місяця.

Передбачені Договором умови повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом відповідачем були порушені у звязку з чим утворилась заборгованість за Договором.

Станом на 20.07.2015 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складає 10391.49 Євро, з яких: 8270.63 Євро - основного боргу (кредиту); 1735.66 Євро - проценти за користування; 385.20 Євро - плата за управління кредитом (комісія). Крім того пеня за неповернення кредиту складає 5882.48 Євро - 141015.11 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач посилалась на недоведеність розміру заборгованості, який суд вважав доведеним.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача заявив клопотання про призначення економічної експертизи для встановлення розміру заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «КБ Надра» по сплаті кредиту, процентів за користування ним та штрафних санкцій.

01 лютого 2017 року для зясування правильності визначення розміру кредитної заборгованості у справі судом апеляційної інстанції було призначено судову-економічну експертизу та визначено пятиденний строк внесення плати вартості експертизи.(а.с. 228- 229)

16 березня 2017 року судом апеляційної інстанції, за клопотання відповідача, було постановлено ухвалу про продовження строку внесення плати за проведення експертизи до 40 днів та запропоновано ОСОБА_2 оплатити вартість експертизи до 19 квітня 2017 року.(а.с. 248)

Проте, у встановлений судом строк, відповідач не внесла плату за проведення експертизи та не повідомила причини невиконання згаданої вище ухвали суду.

У звязку з цим, ухвалою апеляційного суду від 26 квітня 2017 року, ухвалу від 01 лютого 2017 року про призначення судової економічної експертизи було скасовано з підстав передбачених ч.2 ст. 86 ЦПК України.(а.с.)

Тому, ураховуючи наявні в матеріалах справи докази, зокрема, деталізований розрахунок заборгованості станом на 20 липня 2015 року наданий ПАТ «КБ Надра» (а.с.7-10) суд апеляційної інстанції вважає доведеним розмір заборгованості відповідача перед банком, а саме: 8270.63 Євро - основного боргу( кредиту); 1735.66 Євро - проценти за користування та пені за неповернення кредиту 141015.11 грн. в межах одного року.

Отже, встановивши, що згадані вище вимоги ПАТ «КБ Надра» підтверджуються наявними у справі доказами суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Разом з тим, не можна погодитися з висновками суду щодо стягнення комісії за управління кредитом.

З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Суд першої інстанції інстанцій не звернув уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за управління кредитом, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. Матеріалами справи не підтверджено, що комісія нарахована за дії вчинені банком на користь позичальника, не навпаки.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 листо-пада 2016 року № 234/169/15-ц і згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Тому вимоги ПАТ «КБ Надра» про стягнення комісії в розмірі 385.20 Євро є незаконним, у звязку з чим рішення суду в частині визначення розміру заборгованості і її складових в іноземній валюті слід змінити з підстав передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила про її незгоду з розрахунками заборгованості по кредиту (тіла кредиту), процентів за користування кредитом та пені, вважаючи, що розмір заборгованості є завищеним.

Проте зазначені доводи апеляційної скарги не можна вважати обґрунтованими, оскільки доказів які спростовують надані банком розрахунки відповідачем не надано.

За таких обставин, зважаючи, що рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентів та пені ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування чи зміни у цій частині немає.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2016 року в частині визначення розміру заборгованості і її складових в іноземній волюті (Євро) змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 10006,29 Євро, з яких 8270,63 Євро основного боргу кредиту, 1735,66 Євро відсотків.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскарженим у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: