Справа № 639/2750/17
24 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Іванової І.В.
за участю секретаря Тущенко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_2 кизи до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про скасування обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно
Позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_2 кизизвернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений на підставі заяви-повідомлення ЦОДПІ Жовтневого району м. Харкова постановою ВДВС Жовтневого району м. Харкова від 18.12.2003 року. Виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна запис про арешт квартири АДРЕСА_2.
У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутністю.
Представник відповідача ОСОБА_3 ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області у судове засідання не зявився, надали суду заяву, згідно якої просили розглядати справу без участі представника за наявними матеріалами у справі, до вирішення питання по суті.
Представник Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській областіу судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_6 з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч. ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як з'ясовано та встановлено судом, позивач є вдовою покійного ОСОБА_1, який помер 08.07.2013 року (а.с.5).
Після смерті свого чоловіка позивач виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом дитинства (а.с.7, 9).
11.07.1997 року за договором купівлі-продажу чоловік позивача придбав та став власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).
Після смерті чоловіка, позивач та старша донька її покійного чоловіка ОСОБА_5, відмовились від права на спадкування на користь малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_6 листа КП ХМБТІ від 30.11.2016 року позивачу повідомлено, що ксерокопія ОСОБА_6 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) приєднана до матеріалів інвентаризаційної справи на кв. № 12, розташовану по вул. Архангельській, 10-А у м. Харкові (а.с.15).
ОСОБА_6 з реєстру прав власності на нерухоме майно № 188543600 від 12.12.2016 року, який було отримано на підставі ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат», на квартиру АДРЕСА_1 по повідомленню № 1518 ВДВС Жовтневого району м. Харкова від 18.12.2003 року, був накладений арешт (а.с. 14).
У відповіді Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 23.02.2017 вказано, що 30.12.2015 року на підставі п. 3.1. ст. 93 ПКУ за заявою Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з Державного реєстру обтяжень рухомого майна було знято обтяження з рухомого майна ОСОБА_1 Халила-Огли, накладене Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області. ОСОБА_6 відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження на нерухоме майно ОСОБА_1 Халила-Огли, а саме на квартиру АДРЕСА_1, було накладено Жовтневим ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області (а.с.12).
Як вбачається з відповіді Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області від 27.03.2017 року за № 6130, згідно відомостей реєстру виконавчих проваджень у Харківській області, на примусовому виконанні в Жовтневому ВДВС перебували виконавчі провадження про стягнення з СПДФО ОСОБА_1 Халила-Огли на користь ДП «Судово-інформаційний центр» та держави. В ході здійснення примусового виконання даних виконавчих проваджень державним виконавцем на підставі Закону України «Про виконавче провадження» винесені постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про повернення виконавчого документа стягувану. Відомостей про накладення арешту на нерухоме майно боржника згідно реєстру виконавчих проваджень не має. Також додатково повідомлено, що відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, у звязку з чим станом на теперішній час вищезазначене виконавче провадження в архіві відсутнє. Тому на теперішній час виконати вимоги, щодо скасування арешту майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 Халила-Огли, не виявляється можливим (а.с.11).
У звязку з чим, на даний час виконавче провадження знищено, через що позивач не має можливості отримати, а суд не може встановити наявність постанови про зняття арешту з майна. Як наслідок, позивач не може реалізувати свої права щодо розпорядження своєю власністю.
Постановою державного виконавця ВДВС Жовтневого районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 від 18.12.2003 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 на підставі наказу №41/59-03, виданого 08.07.2003 року Господарським судом Харківської області, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна за №6362422 від 08.01.2008 року (а.с.31).
У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Наявність безпідставного накладеного обтяження майна, належного позивачу, порушує його права, що дає підстави для їх судового захисту.
ОСОБА_6 ст. 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
ОСОБА_6 п. 7 ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» погашення заборгованості є підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника.
Оскільки відповідач відмовився зняти арешт з квартири АДРЕСА_3, за наявності доказів, що підтверджують погашення заборгованості, арешт може бути знятий за рішенням суду, що передбачено ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».
У зв'язку з зазначеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 319, 321 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_2 кизи - задовольнити.
Скасувати арешт квартири АДРЕСА_3, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_7, на підставі наказу №41/59-03, виданого 08.07.2003 року Господарським судом Харківської області, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна за №6362422 від 08.01.2008 року .
Виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за №6362422 від 08.01.2008 року запис про арешт квартири АДРЕСА_4
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова