Справа №588/609/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Маслов В. В.
Номер провадження 22-ц/788/776/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

13 травня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7 про визнання права власності на майно, визнання правочину удаваним,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до місцевого суду із позовом, який уточнила в ході судового розгляду справи і остаточно просила суд ухвалити рішення, яким визнати односторонній правочин - нотаріально посвідчену довіреність від 06 травня 2014 року удаваним та визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Renualt» модель «Kangoo 1.9D», 1999 року випуску, № шасі НОМЕР_3.

03 квітня 2017 року позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на вказаний вище автомобіль.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року заяву було задоволено та накладено арешт на спірний автомобіль.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і ухвалити нову про відмову в задоволенні заяви. Вважає, що накладення арешту на належний їй на праві власності автомобіль створює їй перешкоди у користуванні ним.

Колегія суддів заслухавши доводи апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу, думку відповідача ОСОБА_5 та його представника, які погодились з доводами апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом, транспортний засіб «Renualt» модель «Kangoo 1.9D», 1999 року випуску, № шасі НОМЕР_3 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, що визнається сторонами, а також підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з якого вбачається, що спірний автомобіль 24.01.2017 року зареєстрований за відповідачкою і йому присвоєно новий реєстраційний номер НОМЕР_1.

У позовній заяві ОСОБА_4 посилається на те, що цей автомобіль придбаний нею за час шлюбу з ОСОБА_5, тому він належить їм на праві спільної сумісної власності як майно подружжя.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 13 вересня 2016 року на задоволення заяви про забезпечення позову ОСОБА_8 було заборонено ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вчиняти дії по відчуженню у будь-який спосіб автомобіля марки марки «Renualt» модель «Kangoo 1.9D», 1999 року випуску, № шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь -якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов майнового характеру забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

За пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року № 9 роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що спірний автомобіль 24.01.2017 року зареєстрований за відповідачкою ОСОБА_3 і йому присвоєно новий реєстраційний номер НОМЕР_1.

З пояснень апелянта, даних нею в судовому засіданні вбачається, що за життя її чоловіка ОСОБА_9 була домовленість із ОСОБА_6 про продаж її чоловікові спірного автомобіля, а оскільки коштів у чоловіка не було, тому ОСОБА_6 видав йому та її синові нотаріально посвідчену довіреність на право керування транспортним засобом, а гроші необхідно було передати за першою вимогою ОСОБА_6 Оскільки її чоловік помер 21.01.2017 року, тому вона 24.01.2017 року передала гроші за автомобіль ОСОБА_6 і перереєструвала автомобіль на своє ім'я. Оскільки ухвалою суду про забезпечення позову їй особисто не було заборонено вчиняти такі дії, тому автомобіль і був зареєстрований саме за нею. Вважає, що накладення арешту на автомобіль перешкоджає їй, як власнику у користуванні ним.

Заслухавши сторони та дослідивши виділені матеріали, колегія суддів вважає, що при розгляді заяви суд першої інстанції не взяв до уваги докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог та заперечення відповідачів, не врахував, що відповідач ОСОБА_3 є власницею автомобіля, а тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль створює їй перешкоди у користуванні ним.

Конституцію (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2 ,4, 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про необхідність забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В той же час, забезпечення цього позову саме шляхом накладення арешту на транспортний засіб позбавляє власника права на безперешкодне користування своїм майном.

За таких обставин необхідно змінити ухвалу суду та забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти дії по відчуженню у будь-який спосіб автомобіля марки «Renualt» модель «Kangoo 1.9D», 1999 року випуску, № шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч.1 ст. 312, ст. 313, п. 6 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року в даній справі змінити.

Заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії по відчуженню у будь-який спосіб автомобіля марки «Renualt» модель «Kangoo 1.9D», 1999 року випуску, № шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -