Справа №: 343/1647/15-ц
Провадження №: 2/0343/240/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради, в якому просить:

заборонити ОСОБА_2 відчужувати земельну ділянку площею 0,3713 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Поповича, 18 в м. Долині Івано-Франківської області, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 659230, зареєстрований 16.11.2012р. № 02374 до набрання рішенням законної сили;

визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради від 31.05.2012 року №681-19/2012 «Про розгляд заяви гр.ОСОБА_2Ю.»;

визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 659230, виданий ОСОБА_2 та зареєстрований 16.11.2012р. № 02374;

судові витрати покласти на ОСОБА_2

Свої вимоги мотивував тим, що згідно Договору дарування земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та ним, він отримав в дар земельну ділянку площею 0,2217 га за адресою вул.Поповича, 18 м.Долина Івано-Франківської області. На підставі договору дарування він виготовив Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. 20 червня 2011 року Долинський районний суд Івано-Франківської області у цивільній справі 2-20/2011 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування державного акту серії ІФ №094052 від 10.10.2005 року, договору дарування земельної ділянки від 12.10.2005 року прийняв рішення, яким вирішив позов задоволити. Таким рішенням Долинський районний суд незаконно позбавив його права власності на отриману згідно договору дарування земельну ділянку площею 0,2217 га. У рішенні не було жодного обгрунтування чому суд визнав недійсним договір дарування земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений 12.10.2005 року нотаріусом ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером № Д-856, а також не було жодного посилання на норми матеріального права. Суд безпідставно визнав недійсним договір дарування земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений 12.10.2005 року нотаріусом ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером Д-856, тому на його думку рішення суду було завідомо неправосудним. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015року вищезазначене рішення Долинського районного суду в частині визнання недійсним договору дарування скасовано та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2. Рішенням Апеляційного суду відновлено його право власності на отриману згідно скасованого договору дарування земельну ділянку площею 0,2217 га. Крім того його Державний акт на право власності на земельну ділянку ніким не скасовувався та не визнавався недійсним. Із відповіді міської ради йому стало відомо, що на підставі зазначеного завідомо неправосудного та пізніше скасованого рішення суду, ОСОБА_3 міською радою було прийнято рішення від 31.05.2012року №681-19/2012 «Про розгляд заяви гр.ОСОБА_2Ю.» згідно якого передано ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянку 0,3713 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Поповича, 18 та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №659230, зареєстрований 16.11.2012р. № 02374. Таке рішення міської ради та державний акт порушують його законні права на власність на отриману в дар земельну ділянку, площею 0, 2217 га. Адже згідно вказаного рішення міської ради у власність ОСОБА_2 передано й земельну ділянку, площею 0, 2217 га, яку він отримав в дар. Рішенням міської ради та державним актом його позбавлено права власності на земельну ділянку отриману в дар, що суперечить ст.41 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Крім того в даному випадку є небезпека того, що ОСОБА_2 може відчужити земельну ділянку, оскільки 17.06.2015 року йому видано витяг з Єдиного державного реєстру на спірну земельну ділянку тому слід накласти заборону щодо відчуження земельної ділянку площею 0,3713 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Поповича, 18 в м.Долині Івано-Франківської області, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 659230, зареєстрований 16.11.2012 року № 02374.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги заявлені його довірителем підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 пояснив, що не має підстав ставити питання про визнання недійсним рішення сесії ОСОБА_3 міської ради, а відтак і державного акту про право власності на земельну ділянку. Просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не прибув, від нього поступила заява про розгляд справи без його участі.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного:

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з підпунктом 34 пункту 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин.

Отже, вирішення питань щодо надання у власність земельних ділянок належить до виключної компетенції територіальної громади в особі місцевих рад.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України (справа 6-57цс13 від 19.06.2013 року) державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України від 25.06.2014 року (справа № 6-67 цс 14), державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акту безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт видано і дотримання вимог, передбачених ст.ст. 116,118 ЗК України.

Встановлено в судовому засіданні, згідно з Договором дарування земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідченого 12.10.2005 року нотаріусом ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим номером Д-856, позивач отримав в дар земельну ділянку площею 0,2217 га за адресою вул. Поповича, 18 м.Долина Івано-Франківської області.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі Договору дарування земельної ділянки, посвідченого 12.10.2005 року нотаріусом ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим номером Д-856, виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ № 095359 від 18.11.2005 року.

Згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2011 року, справа № 2-20/2011 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування державного акту серії ІФ №094052 від 10.10.2005 року, договору дарування земельної ділянки від 12.10.2005 року позов задоволено та вирішено: Скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ №094052 від 10.10.2005 року реєстровий №01.05.303.00849, виданий ОСОБА_2. Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений 12.10.2005 року нотаріусом ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером №Д-856.

Однак, в судовому засіданні встановлено та вбачається з рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року, рішення Долинського районного суду від 20.06.2011 року в частині визнання недійсним договору дарування скасовано та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування договору дарування земельної ділянки від 12.10.2005 року.

Відповідно до рішення ОСОБА_3 міської ради від 31.05.2012 року № 681-19/2012, передано ОСОБА_2 безоплатно у власність земельні ділянки площею: 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул..Поповича,18 та 0,3713 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Поповича, 18.

Як вбачається з оспорюваного державного акту на право власності на землю серії ЯМ № 659230 від 16.11.2012 року, виданого на ім»я ОСОБА_2, даний акт виданий на підставі рішення від 31.05.2012 року № 681-19/2012 19 сесії 6 скликання ОСОБА_3 міської ради.

Згідно листа ОСОБА_3 міської ради від 02.09.2015 року № 06/848 вбачається, що на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2011 року, справа № 2-20/2011, ОСОБА_3 міською радою було прийнято рішення від 31.05.2012 року № 681-19/2012.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено, що на 19 сесії 6 скликання ОСОБА_3 міської ради було прийнято рішення ОСОБА_3 міської ради від 31.05.2012 року № 681-19/2012, яким передано ОСОБА_2 безоплатно у власність земельні ділянки площею: 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул.Поповича,18 та 0,3713 га для ведення особистого селянського господарства по вул.Поповича, 18 на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2011 року, справа № 2-20/2011, яке рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року в частині визнання недійсним договору дарування скасовано та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування договору дарування земельної ділянки від 12.10.2005 року.

За таких обставин суд вважає, що виданий на ім»я ОСОБА_2 державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 659230, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю 16.11.2012 року за номером № 02374, слід визнати недійсним.

Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 6,9,17,22,23,103,116,118, , ст.ст. 12,116,125,126,152,158 Земельного кодексу України, п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Правових позицій Верховного Суду України від 19.06.2013 року в справі 6-57цс13, від 25.06.2014 року в справі № 6-67 цс 14, керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради від 31.05.2012 року № 681-19/2012 «Про розгляд заяви гр.ОСОБА_2Ю.».

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 659230, виданий ОСОБА_2 та зареєстрований 16.11.2012р. № 02374.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 06.04.2017 року.