Справа № 2-1403/10
Провадження № 2-з/522/94/17
У Х В А Л А

Іменем України

«15» травня 2017 року

Приморський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді С.О. Погрібного,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до Одеського міському агентству з приватизації житла, Управлінню житлово-комунального майна Одеського міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсною приватизацію,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_2звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі, вжитих ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2004 року, посилаючись на те, що станом на момент накладення вказаного арешту відповідачам у цій справі право власності на арештоване майно не належало у звязку з цим порушені як їх права, так і права третіх осіб власника арештованого помешкання квартири № 5 по вулиці Асташкіна у місті Одесі.

У судове засідання усі учасники справи не зявилися, сповіщались в установлений законом порядок, втім, про поважні причини такої неявки суд не повідомили. Неявка належно сповіщених учасників справи не є перешкодою для розгляду вказаного питання по суті.

Заявник просив розглянути подане клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи й клопотання, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних причин.

Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2004 року у справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до Одеського міського агентства з приватизації житла, Управління житлово-комунального майна Одеського міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсною приватизації та інше вжито заходи забезпечення позову й накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Згідно з відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_2, загальною площею 79,3 кв.м. й житловою 21,4 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу р№3971 від 01.09.2004 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1

Ухвалою суду від 16 листопада 2006 року позовну заяву Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до Одеської міської агенції з приватизації житла, Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5. ОСОБА_4 про визнання недійсною приватизацію ОСОБА_3, ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3 в частині приватизації підсобних приміщень, загальною площею 55,9 кв.м., визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 18.03.2003 року №8-12891, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради, в частині підсобних приміщень, загальною площею 55,9 кв.м., визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.04.2003 року квартири АДРЕСА_3 в частині продажу підсобних приміщень загальною площею 55,9 кв.м., укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6, реєстровий № 5967, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01.09.2004 року квартири АДРЕСА_4 в частині продажу підсобних приміщень, загальною площею 55,9 кв.м., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_1, реєстровий № 5967 залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 13 вересня 2007 року закрито провадження за справою в частині позовних вимог КП «Одеська пересувна механізована колона №8» до ОСОБА_4 про визнання недійсною приватизації ОСОБА_3, ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_5. в м.Одесі у частині приватизації підсобних приміщень, загальною площею 55,9 кв.м.; про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 18.03.2003 року, наданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради у частині вказаних підсобних приміщень: про визнання недійсним договорів купівлі-продажу від 25.04.2003 року та від 01.09.2004 року квартири АДРЕСА_6 у частині підсобних приміщені, загальною площею 55, 9 кв.м.; про зобов'язання ОСОБА_4 передати Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради отримане ним маймо підсобні приміщення, загальною площею 55,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_7.

У подальшому, ухвалою суду від 18 березня 2010 року позовну заяву «Одеська пересувна механізована колона №8» до ОСОБА_4 про виселення та виплату компенсації залишено без розгляду за заявою позивача.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Встановивши належність на праві власності спірної квартири станом на час постановлення ухвали суду про накладення арешту не відповідачам ОСОБА_3 й ОСОБА_2, взявши до уваги результати розгляду вказаної цивільної справи, факт неоскарження зазначених судових рішень ані учасниками справи, ані іншими третіми особами, зважаючи на порушення прав ОСОБА_4 як власника спірної квартири, суд також не вбачає підстав для подальшого збереження встановлених ухвалою суду від 25 листопада 2004 року заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру № 5, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 19, що, за змістом вказаної ухвали суду, мала належати ОСОБА_3 й ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно з ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Резюмуючи, враховуючи, що розгляд цивільної справи завершено, судом не встановлені інші передбачені процесуальним законом підстави для збереження заходів забезпечення позову, вжиті судом заходи у вигляді накладення арешту на майно та встановлення заборони підлягають скасуванню.

Додатково суд розяснює, що за цією ухвалою суду з вказаного помешкання знято виключно те обтяження, що встановлено виключно за ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2004 року під час розгляду справи № 2-1403/10 за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до Одеської міської агенції з приватизації житла, Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсною приватизації.

Керуючись ч. ч. 3, 6 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2004 року, скасувавши встановлений арешт з квартири № 5 по вулиці Асташкіна у будинку № 19, що у місті ОСОБА_1, що на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Копію ухвали направити для виконання відповідному повноважному державному реєстратору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ С.О. Погрібний

15.05.2017