Справа № 209/3421/17
Провадження № 2-о/209/69/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Кулінської С.А.,

за участі заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Заводський районний в м. Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулося до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 18 липня 2017 року в м. Донецьк Донецької області, та був зареєстрований по день смерті за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона проживала у м. Донецьк разом із своїм чоловіком ОСОБА_3. Проте через бойові дії у м. Донецьк вони були вимушені переїхати проживати до своїх дітей в м. Кам'янське Дніпропетровської області. В м. Донецьку залишилося їх майно і вони його відвідували час від часу. ЇЇ чоловік ОСОБА_3 помер 18 липня 2017 року в стаціонарному відділенні лікарні в м. Донецьк Донецької області, де він лікувався і де було видано лікарську довідку про смерть № 300 від 19 липня 2017 року. На підставі цієї довідки 19 липня 2017 року Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видано свідоцтво про смерть. Лікарська довідка про смерть та свідоцтво про смерть не відповідають вимогам законодавства України, оскільки їх видано на тимчасово окупованій території України, тому вона не має можливості зареєструвати смерть свого чоловіка у встановленому законодавством України порядку. Звернувшись до Заводського районного у м. Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області для реєстрації смерті чоловіка та отримання свідоцтва про смерть, вона отримала відмову, оскільки свідоцтво про смерть, що було видано на не підконтрольній Україні території, яке вона надала до РАЦС, є недійним. В теперішній час вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з дочкою та її сімєю. Через відсутність реєстрації смерті чоловіка на території України та відсутність в неї свідоцтва про смерть вона не може реалізувати свої спадкові права.

Представник Заводського районного в м. Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився. До судового розгляду справи від начальника відділу надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримувала свою заяву, просила її задовольнити та допитана, як свідок, згідно ст. 184 ЦПК України, пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 1972 року. Вони спільно проживали та були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3. В звязку з тим, що у м. Донецьк розпочалися бойові дії, вони з чоловіком переїхали проживати до сестри чоловіка в м. Кам'янське Дніпропетровської області. Згодом переїхали проживати до м. Маріуполь, в 2015 році знову повернулися до м. Кам'янське, де проживали ІНФОРМАЦІЯ_4. Потім поїхали до м. Донецьк, щоб відремонтувати квартиру, яка була пошкоджена внаслідок бойових дій. В м. Донецьк чоловік захворів. Він лікувався у Києві, а потім три дні знаходився у лікарні у м. Донецьк, де 18 липня 2017 року помер. В лікарні видали довідку про смерть, на підставі якої в м. Донецьк видали свідоцтво про смерть, яке не є дійсним на території України. Чоловіка поховали у м. Єнакієве. Вона зверталася до Заводського районного у м. Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про державну реєстрацію факту смерті чоловіка та про видачу свідоцтва про смерть на підставі свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній Україні території. Проте у реєстрації актового запису про смерть було відмовлено. Встановлення факту смерті чоловіка та його реєстрація державними органами влади України необхідна для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та оформлення спадщини.

Представник заявника - ОСОБА_2 в судовому засіданні просив задовольнити заяву ОСОБА_1

Вислухавши заявника, її представника, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків пов'язаних зі смертю, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші.

Згідно п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно розділу V вищевказаних Правил, підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Єнакієве Донецької області, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується її паспортом громадянина України ВВ № 478241 (а.с. 5).

З 04 жовтня 1980 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом ЗАГС м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 770 (а.с. 6).

Згідно довідки від 02 листопада 2017 року № 681414 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.10), ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Як вбачається із довідки про причину смерті (а.с. 7) та свідоцтва про смерть, виданого 19 липня 2017 року Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с. 7, 8), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, помер 18 липня 2017 року, причина смерті злоякісне новоутворення легенів.

Факт смерті ОСОБА_3 також підтвердила допитана як свідок його дружина ОСОБА_1.

Заводський районний у м. Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації факту смерті її чоловіка ОСОБА_3, оскільки заявником для підтвердження факту смерті не було предявлено медичний документ, форма якого відповідає формі, визначеній Міністерством охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (а.с. 9).

Згідно частин 1 та 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», передбачено, що внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом, є недійними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянин України, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, що підтверджується копією його паспорту громадянина України (а.с. 15).

Встановлення юридичного факту смерті ОСОБА_3 необхідно заявнику для державної реєстрації акту цивільного стану про смерть з метою офіційного визнання і підтвердження державою факту смерті та для забезпечення реалізації прав заявника на прийняття спадщини, що залишилась після померлого та отримання відповідних соціальних і пенсійних виплат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 234, 235, 256, 257, 257-1 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Заводський районний в м. Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, померлого 18 липня 2017 року у Київському районі м. Донецька Донецької області, що є підставою для реєстрації Заводським районним в м. Кам'янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області факту смерті померлого 18 липня 2017 року ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про смерть.

Згідно ч.4 ст. 257-1 ЦПК України рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара.