АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2097/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Шкреба В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д., Новікова О. М.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Кам'янського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про відновлення прав людини і громадянина, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа, предметом розгляду якої є визнання незаконним та скасування Державного акту НОМЕР_1 на право приватної власності ОСОБА_7, батька позивача. Під час розгляду вказаної справи відбулися численні порушення законодавства збоку суду, починаючи з постановлення судом ухвали про відкриття провадження по справі та ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_6 до ОСОБА_8 і ОСОБА_7 про скасування свідоцтва, повернення майна, відшкодування матеріальної і моральної шкоди до спільного розгляду з первісним позовом.

Вважає, що такими діями Смілянський міськрайонний суд Черкаської області створює перешкоди в захисті недоторканності і безпеки позивача та його батька, та порушується їх право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а тому на думку позивача суд має нести відповідальність за порушення його прав як людини та громадянина.

На підставі викладеного просив всі ухвали вказаного суду скасувати.

Ухвалою Кам'янського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2017 року у відкритті провадження відмовлено, у зв'язку з тим, що він не підлягає розгляду у судах в порядку цивільного судочинства.

Зобов'язано УДКСУ у м. Черкаси повернути ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 640 грн., сплачений на розрахунковий рахунок НОМЕР_2, МФО 854018, за квитанцією №25633 від 02 вересня 2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин по справі, просить її скасувати.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що суд як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятком є лише випадки, коли суд виступає не як орган, що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа. При цьому, як випливає зі змісту позовної заяви цивільно-правові відносини між позивачем та відповідачем не виникли, а мають місце процесуальні дії та рішення, прийняті за нормами ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Так, згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем фактично оскаржуюються рішення судді міськрайонного суду, прийняті ним у зв'язку із розглядом цивільної справи. Саме у зв'язку з тим, що позивач не погоджується з вказаними ухвалами суду, ним було заявлено відповідний позов в якому відповідачем зазначено суд. При цьому, суд у даних правовідносинах виступає, як орган, що здійснює правосуддя, а не як юридична особа, до якої можна звернутися з позовом.

Чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають місцеві суди, апеляційні суди, Верховний Суд. Для розгляду окремих категорій справ відповідно до цього Закону в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суди.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

За таких обставин, слід дійти висновку, що належним відповідачем у таких спорах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі за № 6-3139цс16 від 01.03.2017 року, що в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв за таким предметом.

Згідно п. 57 висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи Консультативна рада європейських судів також вказує на те, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, розгляд судом позовних вимог, предметом яких є по суті оскарження процесуальних рішень суду, пов'язаних із розглядом справи, нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 312, ст.ст. 313 - 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Кам'янського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :