Справа № 200/3676/17
Провадження № 2/200/2322/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову посилався на те, що 20 червня 2016 року між ним, ОСОБА_1, з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони, а також ОСОБА_3 з третьої сторони було укладено Інвестиційний договір б/н. Згідно п.1.1. та п.2.1. Договору, його предметом сторони визначили створення обєкту інвестиційної діяльності, а саме 11 (одинадцяти) гаражів, які повинні бути збудовані за рахунок вкладів та участі сторін, з метою отримання прибутку від подальшого продажу зазначеного майна. У відповідності до п.6.3. Договору, прибуток підлягає розподіленню між сторонами в пропорції 1/3 частка кожній із сторін за фактом його отримання. Для реалізації зазначеного інвестиційного проекту між сторонами були розподілені обовязки, виконання яких забезпечувало б створення обєкту інвестиційної діяльності тобто 11 гаражів. У відповідності до п.3.5. Договору на позивача було покладено обовязки щодо безпосереднього виконання будівельних робіт у відповідності до будівельних паспортів, а також виконання ряду дій, повязаних із контролем за обсягами та якістю робіт, а також документальним забезпеченням будівельних робіт в частині проектно-кошторисної документації. ОСОБА_3 згідно п.3.2. Договору зобовязався надати для реалізації інвестиційного проекту належні йому на праві власності 12 земельних ділянок, розташованих за адресою: м.Дніпро, вул.Судца маршала, 36. ОСОБА_2 у відповідності до п.3.1. Договору зобовязалася забезпечувати повне та своєчасне фінансування інвестиційного проекту в частині придбання необхідних будівельних та витратних матеріалів. У встановлений договором строк (п.3.5.3. Договору), тобто 01.07.2016 року позивач своїми силами та за власний рахунок доставив на місце виконання робіт будівельне обладнання, інструмент, а також розпочав зведення тимчасових будівельних споруд для зберігання обладнання. В строк до 04 липня 2016 року позивачем було виконано всі необхідні підготовчі дії, які забезпечили фактичну готовність до початку виконання будівельних робіт. 05.07.2016 року позивач зустрівся із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в місці реалізації інвестиційного проекту за власною ініціативою, оскільки ніякими будівельними матеріалами позивач не був забезпечений та відповідно не міг виконувати свої договірні зобовязання. В той момент між сторонами виникла суперечка, сутність якої зводилася до того, що ОСОБА_2 повідомила, що вона має намір придбати цемент зі значною знижкою від ринкової вартості, проте без фасування, такий що постачається навалом та не супроводжується документами марки та якості. Позивач виказав свої заперечення, оскільки у відповідності до умов п.3.5.7. Договору саме він несе відповідальність за якість робіт, тому використання неякісного цементу безумовно потягне за собою невідповідність якості збудованого обєкту будівельним нормам та правилам, що загрожувало позивачеві відповідальністю. Сторони не змогли врегулювати зазначений спір, в звязку із чим закінчили переговори без досягнення консенсусу. 06.07.2016 року позивач зателефонував ОСОБА_2 та поцікавився чи переглянула вона своє рішення щодо придбання цементу без сертифікатів якості та без фасування, на що вона повідомила позивача про те, що вже внесла за такий товар часткову передплату. Оскільки вказані обставини позивач змінити не міг, а брати відповідальність на себе заради бажання ОСОБА_2 заощадити власні кошти не бажав позивач прийняв рішення вийти з вказаного інвестиційного проекту. Того ж дня позивач зателефонував обом іншим сторонам Договору та запропонував провести переговори для вирішення ситуації. 07.07.2016 року всі сторони Договору зустрілися на місці виконання робіт та в ході зустрічі знов таки не дійшли згоди по спірному питанню, в звязку із чим позивач повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про свій вихід з інвестиційного проекту на підставі п.9.1. Договору. Сторони вирішили призначити погоджувальні переговори того ж дня, які в подальшому були оформлені відповідним Протоколом б/н від 07.07.2016 року. ОСОБА_2В та ОСОБА_3 в ході погоджувальних переговорів фактично визнали, що позивачем були понесені численні витрати, які безпосередньо повязані із участю в інвестиційному проекті та полягали у наступному: доставка будівельного обладнання та інструменту на місце виконання робіт 8000 гривень 00 копійок; придбання мідного кабелю, довжиною 200 метрів, діаметром 16мм 12200 гривень 00 копійок; зведення тимчасових споруд для зберігання будівельного обладнання, з урахуванням матеріалів - 19500 гривень 00 копійок; демонтаж тимчасових споруд для зберігання будівельного обладнання - 4300 гривень 00 копійок; вивезення будівельного обладнання та інструменту з місця виконання робіт 8000 гривень 00 копійок. На підтвердження суми своїх витрат позивач надав можливість сторонам поспілкуватися з виконробом та численними працівниками, які були присутні на будівельному майданчику та фактично виконали ці роботи. Всі суми витрат позивача були підтверджені, а їх результати сторони спільно оглянули та не виказали жодних зауважень щодо їх обсягу чи вартості. У відповідності до п.9.2. Договору, сторона, яка прийняла рішення про вихід з інвестиційного проекту має право на компенсацію фактично понесених витрат, повязаних з реалізацією даного Договору. Станом на день предявлення позову відповідачі не компенсували понесених позивачем витрат, погоджених Протоколом погоджувальних переговорів від 07.07.2016 року, чим спричинили позивачу істотну матеріальну шкоду, в звязку із чим він звернувся до суду із позовом.

З огляду на викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 52000 (пятдесят дві тисячі) гривень 00 копійок.

15 березня 2017 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зустрічною позовною заявою до до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права власності, яка була прийнята до спільного розгляду з первісним позовом ухвалою суду від 16 березня 2017 року.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 вказав, що 20.06.2016 року між ним, ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_1, з другої сторони та ОСОБА_2, з третьої сторони було укладено Інвестиційний договір. Згідно п.1.1. та п.2.1. Договору, його предметом сторони визначили створення обєкту інвестиційної діяльності, а саме 11 (одинадцяти) гаражів, які повинні бути збудовані за рахунок вкладів та участі сторін, з метою отримання прибутку від подальшого продажу зазначеного майна. Для реалізації зазначеного інвестиційного проекту між сторонами були розподілені обовязки, виконання яких забезпечувало б створення обєкту інвестиційної діяльності тобто 11 гаражів. Так, зокрема, у відповідності до п.3.2. Договору на позивача за зустрічною позовною заявою було покладено обовязок надати для реалізації інвестиційного проекту належні йому на праві власності 12 земельних ділянок, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36. 01.07.2016 року свої договірні зобовязання щодо передачі земельних ділянок позивач за зустрічною позовною заявою виконав своєчасно, належним чином та у повному обсязі. Цей факт не заперечується позивачем ОСОБА_1 у первісному позові. Зокрема, ОСОБА_3 було передано наступні земельні ділянки: - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0063, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0064, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0065, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0066, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0067, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0068, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0069, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0070, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0071, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0072, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0073, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0074, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; На ОСОБА_1 було покладено згідно п.3.5. Договору обовязок щодо безпосереднього виконання будівельних робіт у відповідності до будівельних паспортів, а також виконувати ряд дій, повязаних із контролем за обсягами та якістю робіт, а також документальним забезпеченням будівельних робіт в частині проектно-кошторисної документації. На ОСОБА_2 було покладено згідно п.3.1. Договору обовязок забезпечувати повне та своєчасне фінансування інвестиційного проекту в частині придбання необхідних будівельних та витратних матеріалів. Згідно умов п.3.5.3. Договору, тобто 01.07.2016 року ОСОБА_1 був зобовязаний своїми силами та за власний рахунок доставити на місце виконання робіт будівельне обладнання, інструмент, а також розпочати зведення тимчасових будівельних споруд для зберігання обладнання. Проте, Позивач за первісним позовом в своїй позовній заяві зазначив не повні та не достовірні фактичні обставини щодо виконання сторонами Інвестиційного договору своїх зобовязань. Дійсно, ОСОБА_1 01.07.2016 року доставив на будівельний майданчик будівельне обладнання та інструмент. Проте, як виявилося 05.07.2016 року в ході зустрічі на місці виконання робіт, наявне обладнання було розукомплектовано та не придатне до експлуатації за цільовим призначенням. Зокрема: бетономішалка не мала кабелю для підєднання до точки електроживлення, в звязку із чим ОСОБА_1 вирішив його придбати та намагався витрати на його придбання покласти на ОСОБА_2, як на сторону Договору, що в його розумінні зобовязалася нести всі фінансові витрати. Проте згідно п.3.1.2. Договору фінансування мало здійснюватися в частині придбання будівельних та витратних матеріалів, а кабель для електроживлення бетономішалки до цих категорій фінансування не належить; ротаційний лазерний нівелір, який необхідний для визначення «нульової» відмітки при зведенні споруд відповідно до рівня землі працював не коректно, дисплей постійно вимикався, в звязку із чим ОСОБА_1, не вірно розуміючи умови Договору, наполягав на виділенні йому коштів у розмірі 39000,00 гривень за рахунок ОСОБА_2 для придбання технічно справного пристрою. Проте, згідно того ж п.3.1.2. Договору, ОСОБА_2 не зобовязувалася нести витрати на придбання будівельного обладнання; тимчасові споруди для зберігання будівельних матеріалів були зведені ОСОБА_1 з використанням занадто зношених матеріалів, які фактично не забезпечували належного захисту від природних опадів. Саме цей факт і послужив причиною конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу придбання цементу навалом. Оглянувши зведені ним споруди, всі сторони Договору розуміли, що претензії ОСОБА_1 насправді обґрунтовані тим, що він сподівався на те, що упакований в мішки цемент можна буде хоч-якось захистити від дощу. Проте, такий підхід справедливо не влаштував ОСОБА_2. Таким чином, в первісному позові ОСОБА_1 не повно та упереджено виклав фактичні обставини, що відбувалися. Після того, як ОСОБА_1 заявив про свій вихід з інвестиційного проекту, позивачем за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було предявлено вимогу про надання документів, які підтверджують розмір витрат та факт їх оплати. В ході погоджувальних переговорів, які в подальшому були оформлені відповідним Протоколом б/н від 07.07.2016 року, всі сторони зафіксували спільне рішення про надання ОСОБА_1 однієї доби для надання вказаних підтверджувальних документів. До моменту звернення із зустрічною позовною заявою позивач за первісним позовом їх не надав, посилаючись в ході численних усних переговорів на неможливість їх на даний момент знайти. В звязку із фактичним припиненням участі в інвестиційному проекті ОСОБА_1, позивачу за зустрічною позовною заявою довелося взяти виконання його договірних зобовязань на себе, проти чого ОСОБА_2 не заперечувала. Фактично будівництво зазначених гаражів було здійснено на належних позивачу за зустрічною позовною заявою земельних ділянках, його силами та за його рахунок. 18 жовтня 2016 року фактичне будівництво гаражів, зазначених в Договорі завершено в повному обсязі, також позивачем за зустрічною позовною заявою були отримані технічні паспорти на них. ОСОБА_1 предявив вимогу позивачу за зустрічною позовною заявою передати йому у власність будь-який один з гаражів у рахунок відшкодування понесених ним витрат. ОСОБА_1 неодноразово вчиняв дії, спрямовані на самовільне зайняття різних гаражів шляхом спроб встановити власний замок, блокування воріт своїм легковим автомобілем, погрозами заварити електродуговою зваркою ворота. Зазначені дії не відповідають змісту правовідносин, які склалися між сторонами та порушують права позивача за зустрічною позовною заявою, як фактичного власника створеного нерухомого майна.

Щодо первісного позову ОСОБА_3 зазначає, що згідно п.9.4. Договору, одночасно з письмовим повідомленням про вихід з інвестиційного проекту, ініціююча сторона зобов'язана надати іншим сторонам перелік підтверджених витрат, понесених у зв'язку з виконанням своїх зобов'язань за цим Договором. Згідно п.9.5. Договору, не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання сторонами повідомлення від ініціюючої сторони про вихід з інвестиційного проекту, всі сторони зобов'язані провести узгоджувальні переговори, в ході яких перевірити достовірність наданих ініціюючої стороною документів про понесені витрати і визначити термін і порядок компенсації підтвердженої частини витрат. Граничний термін виплати компенсації не може перевищувати строку досягнення остаточної мети цього інвестиційного договору. Таким чином, позивач за первісним позовом не вірно застосовує договірні норми, оскільки сторонами Договору було визначено чіткий та послідовний механізм відшкодування витрат, повязаних із виконанням договірних зобовязань, який ОСОБА_1 дотримувати не бажає. З огляду на відсутність первинних документів, за якими можливо було б встановити перелік та вартість понесених витрат, вважає позовні вимоги за первісним позовом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, позивач за зустрічним позовом просив суд визнати за ним право власності на: гараж № 2, загальною площею 25,1 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0064, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36; гараж № 3, загальною площею 20,0 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0065, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36; гараж № 4, загальною площею 23,6 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0066, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36; гараж № 5, загальною площею 58,6 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0067, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36; гараж № 6, загальною площею 24,9 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0068, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36; гараж № 7, загальною площею 22,0 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0069, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36; гараж № 8, загальною площею 24,1 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0070, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36; гараж № 9, загальною площею 20,1 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0071, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36; гараж № 10, загальною площею 20,1 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0072, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36; гараж № 11, загальною площею 20,1 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0073, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36; гараж № 12, загальною площею 21,2 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0074, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, та задовольнити заявлені ним вимоги.

Відповідач та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги за первісним позовом не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач за первісним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги за первісним позовом не визнала та просила у їх задоволенні відмовити, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала та просила їх задовольнити.

У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено наступне.

20.06.2016 року між ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_1, з другої сторони та ОСОБА_2, з третьої сторони було укладено Інвестиційний договір, предметом якого (п.1.1., п.2.1. Договору), є створення обєкту інвестиційної діяльності, а саме 11 (одинадцяти) гаражів, які повинні бути збудовані за рахунок вкладів та участі сторін, з метою отримання прибутку від подальшого продажу зазначеного майна. Для реалізації зазначеного інвестиційного проекту між сторонами були розподілені обовязки, виконання яких забезпечувало б створення обєкту інвестиційної діяльності тобто 11 гаражів.

Згідно п.3.2. Договору на позивача за зустрічною позовною заявою було покладено обовязок надати для реалізації інвестиційного проекту належні йому на праві власності 12 земельних ділянок, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36. 01.07.2016 року свої договірні зобовязання щодо передачі земельних ділянок позивач за зустрічною позовною заявою виконав своєчасно, належним чином та у повному обсязі.

ОСОБА_3 було передано наступні земельні ділянки: - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0063, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0064, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0065, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0066, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0067, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0068, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0069, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0070, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0071, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0072, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0073, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - кадастровий номер НОМЕР_1: 03: 041: 0074, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зазначені обставини підтверджуються п.1.1. Договору від 20.06.2016 року не заперечуються сторонами по справі.

Згідно п.3.5. Договору на ОСОБА_1 було покладено обовязок щодо безпосереднього виконання будівельних робіт у відповідності до будівельних паспортів, а також виконувати ряд дій, повязаних із контролем за обсягами та якістю робіт, а також документальним забезпеченням будівельних робіт в частині проектно-кошторисної документації.

Згідно п.3.1. Договору на ОСОБА_2 було покладено обовязок забезпечувати повне та своєчасне фінансування інвестиційного проекту в частині придбання необхідних будівельних та витратних матеріалів.

Згідно п.3.5.3. Договору, тобто 01.07.2016 року ОСОБА_1 був зобовязаний своїми силами та за власний рахунок доставити на місце виконання робіт будівельне обладнання, інструмент, а також розпочати зведення тимчасових будівельних споруд для зберігання обладнання.

01.07.2016 року доставив на будівельний майданчик будівельне обладнання та інструмент. Проте, як виявилося 05.07.2016 року, поставлене обладнання було розукомплектовано та не придатне до експлуатації за цільовим призначенням. Між сторонами відбулася суперечка, в результаті якої ОСОБА_1 заявив про свій вихід з інвестиційного проекту.

07.07.2016 року між сторонами відбулися погоджувальні переговори, які оформлені Протоколом б/н від 07.07.2016 року. Зазначеним Протоколом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 предявили вимогу ОСОБА_1 про надання документів, які підтверджують розмір витрат та факт їх оплати, встановивши строк надання - одну добу. В зазначений строк ОСОБА_1 жодних документів не надав, розмір витрат, їх найменування та обсяг документально не підтвердив.

П.9.4. Договору передбачено, що одночасно з письмовим повідомленням про вихід з інвестиційного проекту, ініціююча сторона зобов'язана надати іншим сторонам перелік підтверджених витрат, понесених у зв'язку з виконанням своїх зобов'язань за цим Договором.

П.9.5. Договору передбачено, що не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання сторонами повідомлення від ініціюючої сторони про вихід з інвестиційного проекту, всі сторони зобов'язані провести узгоджувальні переговори, в ході яких перевірити достовірність наданих ініціюючої стороною документів про понесені витрати і визначити термін і порядок компенсації підтвердженої частини витрат. Граничний термін виплати компенсації не може перевищувати строку досягнення остаточної мети цього інвестиційного договору.

ОСОБА_1, всупереч умовам п.9.4., п.9.5. Договору не надав сторонам документів, що підтверджують перелік витрат, понесених у зв'язку з виконанням своїх зобов'язань за Договором, чим унеможливив перевірку достовірності наданих ініціюючою стороною документів про понесені витрати і визначення терміну і порядку компенсації підтвердженої частини витрат.

В звязку із фактичним припиненням участі в інвестиційному проекті ОСОБА_1, позивач за зустрічною позовною заявою взяв виконання договірних зобовязань ОСОБА_1 на себе, проти чого ОСОБА_2 не заперечувала. Будівництво спірних гаражів було здійснено на належних позивачу за зустрічною позовною заявою земельних ділянках, його силами та за його рахунок, що не заперечується сторонами.

18 жовтня 2016 року фактичне будівництво гаражів, зазначених в Договорі завершено в повному обсязі. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем за зустрічною позовною заявою копіями технічних паспортів.

З боку ОСОБА_1 було предявлено усну вимогу позивачу за зустрічною позовною заявою передати ОСОБА_1 у власність будь-який один з гаражів у рахунок відшкодування понесених ним витрат.

Договірні відносини між сторонами, а також питання виникнення права власності регулюються правилами ЗУ «Про інвестиційну діяльність» та ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст.9 ЗУ «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.526 ЦКУ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Відповідно до ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В зв'язку з тим, що майнові права ОСОБА_3 не визнаються позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 та захистити їх позивач за зустрічним позовом самостійно не має можливості, його права підлягають судовому захисту.

Тому суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 обрано вірний спосіб захисту права, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Позовні вимоги за первісним позовом в звязку із недоведеністю обставин, якими обґрунтовано позов є такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 319, 321, 331, 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 2, загальною площею 25,1 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0064, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 3, загальною площею 20,0 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0065, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 4, загальною площею 23,6 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0066, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 5, загальною площею 58,6 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0067, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 6, загальною площею 24,9 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0068, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 7, загальною площею 22,0 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0069, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 8, загальною площею 24,1 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0070, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 9, загальною площею 20,1 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0071, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 10, загальною площею 20,1 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0072, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 11, загальною площею 20,1 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0073, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж № 12, загальною площею 21,2 м.кв., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :03:041:0074, за адресою: м. Дніпро, вул. Судця маршала, 36.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 2268 грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 2268 грн. 14 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Е.В. Женеску