"22" листопада 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Сенаторова В . М .,
при секретарі - Явнюк К. Р .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловою площею, -
ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником в цілому квартири № 38 по вул. Героїв Праці, б. № 4 в м. Харкові на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 (р. №1166). Вказана квартира є ізольованою двокімнатною квартирою житловою площею 26,9 кв.м, загальною площею 44,5 кв.м. У вказаній квартирі зареєстрований син позивача ОСОБА_2, який з 2015 року за своїм вільним вибором з сім'єю мешкає в Нідерландах. Дружина сина приїзджала в серпні 2017 року до м.Харкова та на підставі заяви, наданої відповідачем, зняла з реєстрації в квартирі № 38 по вул. Героїв Праці б. №4 в м. Харкові неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та знялась з реєстрації сама. На спірній житловій площі залишився зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, який не має наміру проживати в цій квартирі, але залишається зареєстрованим в ній. З 2015 року ОСОБА_2 без поважних причин не проживає в квартирі, не сплачує комунальні платежі. Із-за того, що відповідач зареєстрований в квартирі, позивач не має можливості оформити субсидію. Позивач вказує, що відповідач не заперечує проти того, щоб його зняли з реєстрації в квартирі АДРЕСА_2, але сам цього добровільно робити не бажає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутись до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею.
Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявку суду не повідомив, у зв'язку з чим суд за наявності згоди позивача вирішив розглянути дану справу у заочному порядку.
Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне.
Відповідач зареєстрований за зазначеною вище адресою згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 20.10.2017 року, виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця № 14. / а.с. 9 /
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
За ч. 4 ст. 156 ЖК збереження такого права користування житлом існує лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.
Отже, судом встановлено, що відповідач не є власником спірного майна, не мешкає у квартирі АДРЕСА_3 з 2015 року.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Тобто, позивач є власницею квартири, а відповідач лише зареєстрований, не проживає у ній без поважних причин більше 2 років.
Доказів зворотного відповідач суду не надав.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловою площею -задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -