Справа № 331/7292/15-ц
Провадження № 2/333/777/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування зазначила, що з 18.12.1999 року по 27.02.2014 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя сторони мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем. За час шлюбу вони придбали нерухоме майно, а саме квартиру № 14 у будинку № За по вул. Космічній у м. Запоріжжі. Після розірвання шлюбу добровільно поділити майно відповідач не бажає, а тому позивач просила суд поділити між нею та відповідачем дане спільне сумісне майно квартиру порівно, та визнати за сторонами право власності на дану квартиру по ? частці кожному.

10.04.2017 р. позивач надала уточнений позов, який прийнятий судом до розгляду, в якому остання просила суд визнати за нею право власності на 19/50 частину даної квартири, а за відповідачем 31/50 частин даної квартири.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити її з підстав викладених у позові.

Відповідач та його представник позов визнали та не заперечували відносно його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлені наступні обставини та правовідносини.

Так, по справі встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.12.1999 року по 27.02.2014 рік, від шлюбу мають спільну дитину доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем. Дані обставини підтверджується поясненнями сторін, копією свідоцтва про одруження І-ЖС № 066193 виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації м. Запоріжжя 11 лютого 2000 року, копіє свідоцтва про народження 1-ЖС № 061510 виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя 01.02.2002 р.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірваний. Згідно даного рішення фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 припинено з грудня 2013 року.

В судовому засіданні було встановлено, що за час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі на ім'я відповідача ОСОБА_3 08.04.2005 року укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 66 000 грн., що підтверджується копією цього договору, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 593.

08 квітня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за умовами якого останній передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_2 на забезпечення кредитного зобов'язання у розмірі 66 тис. грн., оскільки спірна квартира придбана за кредитні кошти, отримані ОСОБА_3

Сторони в суді підтвердили той факт, що спірна квартира була придбана саме за кошти, отримані ОСОБА_3 в кредит.

З довідки від 10.05.2017 р., виданої АТ «УкрСиббанк» вбачається, що вищевказаний кредит на теперішній час погашений.

Згідно з інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.05.2017 року вбачається, що на ім'я ОСОБА_3, 14.04.2005 року зареєстровано право власності на вищевказану квартиру.

Згідно довідки від 12.04.2017 р. вартість вищезазначеної квартири складає 385 963 гривень.

Згідно ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з вимогами ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

На підставі ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Таким чином судом встановлено, що спірна квартира є обєктом права спільної сумісної власності сторін.

Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 2 ст. 70 Сімейного кодексу України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Згідно рекомендацій, викладених в п.30 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні.

В судовому засіданні встановлено, що після припинення між сторонами шлюбних відносин, а саме з грудня 2013 року грошові кошти на погашення вищевказаних кредитних зобовязань позивачем не сплачувались, з указаного часу кредит погашав лише відповідач ОСОБА_3 з особистих коштів і позивач визнала їх його особистим майном. Дану обставину сторони визнали під час судового розгляду даної справи.

Згідно до наданих ПАТ «УкрСиббанк» копій меморіальних ордерів за період з грудня 2013 року до травня 2015 року ОСОБА_3 сплачено 30 339 грн 46 коп. на погашення вищевказаного кредиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобовязань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобовязання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-539цс16 від 14 вересня 2016 року, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини та норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 63, 65, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_8 Станіславівни до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 19/50 частин квартири АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 31/50 частину квартири АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя І.Й. Наумова