Справа № 163/2491/17
Провадження № 2/163/430/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нудиженської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Свій позов мотивує тим, що після смерті його матері, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.За життя його матір склала заповіт, яким заповіла усе своє майно йому та його брату- ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначає, що являється спадкоємцем ? спадкового майна за законом та спадкоємцем ? спадкового майна за заповітом після смерті ОСОБА_2. Спадщину він прийняв в порядку ст.549 ЦК УРСР. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на ? спадкового майна, та в порядку спадкування за законом на ? спадкового майна після смерті ОСОБА_2, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явився,однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник Нудиженської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що не заперечують проти задоволення позову.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З довідки виданої Нудиженською сільською радою Любомльського району від 27.06.2017 року № 475 та витягу з погосподарської книги №6 за 2002 рік, вбачається, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, належав будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в якому вона проживала і була зареєстрована (а.с.6,7).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.06.2017 року (а.с.4).

Таким чином, після смерті останньої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Спадкодавець ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила заповіт від 15 травня 2002 року, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла своїм синам: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ? спадкового майна за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Брат позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.03.2014 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, відповідно, як син спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 01.12.1961 року.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1є спадкоємцем 1/2 спадкового майна за законом після смерті ОСОБА_2.

ОСОБА_1 спадщину прийняв в порядку ст. 549 ЦК України, що вбачається з довідки виданої Нудиженською сільською радою Любомльського району від 27.06.2017 року № 475.(а.с.6).

Проте, постановою державного нотаріуса від 15.09.2017 року №371 /02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 останньому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с.9).

Згідно матеріалів спадкової справи №115/2017 інших спадкоємці немає.

Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, літньої кухні, сараю, вбиральні, колодязя, огорожі, хвіртки, які знаходяться АДРЕСА_1, їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання.

Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Відповідач в своїй заяві позов визнав, що в силу ст.ст. 60, 61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на ? спадкового майна за заповітом та ? спадкового майна за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 174, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 529,549 ЦКУРСР (ред. 1963 року), 328 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? спадкового майна за заповітом та ? спадкового майна за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Павлусь О.С.