Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Сініловій Г.О., за участю прокурора Соклакова М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Орган опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, Орган опіки та піклування Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 20.06.2009 року між її донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась донька ОСОБА_4. У грудні 2010 року відповідач пішов з сім'ї, а рішенням суду від 12.03.2013 року шлюб між донькою та відповідачем розірвано. 07.12.2014 року померла її донька ОСОБА_3, після смерті якої позивачка стала опікуватись дитиною та рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.11.2015 року було визначено місце проживання дитини із позивачкою та з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 650 грн. щомісячно. З кінця 2010 року батько дитини участі у її вихованні не бере, не цікавиться її життям та навчанням, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Після прийняття рішення про стягнення аліментів відповідач справно сплачував аліменти, однак згодом виплати стали нерегулярними і в меншому, ніж передбачено рішенням суду розмірі, в результаті чого заборгованість по аліментам станом на 15.12.2016 року 8962 грн. При виникненні заборгованості аліментів, присуджених за рішенням суду позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми сплачених аліментів за кожний день прострочення, яка станом на 20.02.2017 року складає 2857,28 грн. Просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 2857,28 грн.

Позивачка та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились, надали заяви про можливість слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вказали, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав визнають, а позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) визнають частково в сумі 300 грн., посилаючись на важкий матеріальний стан відповідача через стан здоров'я та необхідність постійного лікування..

Прокурор позовні вимоги підтримав, просив позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки та стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів.

Представники Органу опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради та Органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник Органу опіки та піклування Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 01.12.2009 року виконкомом Талаковської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, актовий запис № 46. З кінця 2010 року батьки дитини стали мешкати окремо.

12 березня 2013 року рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя шлюб між донькою позивачки ОСОБА_3 та відповідачем було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року мати дитини ОСОБА_3 померла, малолітня ОСОБА_4 залишилася мешкати разом з бабусею ОСОБА_1

Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 13.11.2015 року було визначено місце проживання дитини із позивачкою та з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до листа Маріупольської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату №11 від 25.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_4, 2009 року народження, навчається з 01.09.2016 року. За весь час навчання в школі-інтернаті дитину приводить та забирає зі шкоди бабуся ОСОБА_1, в родині якої проживає ОСОБА_4. За весь час відвідування дитиною школи іі батько, ОСОБА_2 в школі не з'являвся.

Відповідно до висновку від 12.11.2015 року № 02/3-1253-01 Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації від 11.11.2015 року № 22, п.12 є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також згідно із висновком комісії з питань захисту дітей при Приазовській районної державної адміністрації Запорізької області про доцільність позбавлення батьківських прав встановлено, що враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації від 11.11.2015 року № 22, п.12, керуючись інтересами дитини та враховуючи, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки протягом тривалого часу, є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини та не проявляє батьківської турботи до неї, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, 2009 року народження.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом ст.196 СК України за прострочення сплати аліментів встановлена спеціальна форма відповідальності платника, яка спрямована на певну компенсацію одержувачу аліментів його витрат і має необхідний стимулюючий, превентивний вплив на особу, що порушила свої аліментні обов'язки, крім того, стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення майнових прав дитини.

У зв'язку з нерегулярною сплатою аліментів з боку відповідача, відповідно до довідки - розрахунку від 16.12.2016 року старшого державного виконавця Липовецького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, утворилась заборгованість по аліментам, яка станом на 15.12.2016 року складає 8962 грн. Згідно із довідкою відповідач не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини у січні-листопаді 2015 року, червні-серпні 2016 року та грудні 2016 року.

Відповідно до ст.179 ч.1 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, на аліментні грошові зобов'язання, що виникли з рішення суду, в силу ч.5 ст.11 ЦК України поширюються загальні положення про зобов'язання, встановлені розділом першим книги п'ятої Цивільного кодексу України.

Так, згідно ст.ст.526, 530, 610, 612 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до рішення суду. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у встановлений строк.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, нерегулярна сплата аліментів і не в повному обсязі суми, що призначена судовим рішенням, наявна вина відповідача.

Статтею 196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК ( 2947-14 ) умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України суд може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до довідки Липовецького районного центру зайнятості від 07.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний з 02.08.2016 року по теперішній час та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Вінницької обласної психоневрологічної лікарні відповідач ОСОБА_2 страждає епілептичною хворобою та згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 06.05.2016 року ОСОБА_2 за станом здоров'я протипоказана робота, пов'язана з перебуванням на висоті, біля обертових та рухомих механізмів, електричних приладів, відкритих водоймищ.

Розраховуючи розмір неустойки (пені) відповідно до вимог ст.196 СК України, суд виходить з того, що розрахунок проводиться відповідно до формули: розмір неустойки = сума несплачених за місяць аліментів х 1% х кількість днів прострочки.

Згідно із розрахунком неустойки (пені) по аліментам, наданим позивачкою розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 29.01.2015 року по 20.02.2017 року складає 2857,28 грн. та даний розрахунок визнаний відповідачем та його представником, однак сторона відповідача просила зменшити розмір неустойки (пені) через важкий стан здоров'я ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) в сумі 300 грн.

Суд, дослідивши надані представником відповідача медичні документи, матеріали справи, з урахуванням стану здоров'я відповідача ОСОБА_2, лікарських рекомендацій з приводу умов праці відповідача із його хворобою, а також з урахуванням того, що ОСОБА_2 тривалий час перебуває на обліку в Липовецькому районному центрі зайнятості як безробітний, вважає можливим зменшити розмір неустойки за весь час прострочення сплати аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неуйстоку (пеню) в сумі 800 грн.

Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а нею при зверненні до суду сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 197, 209, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 180, 196, 197 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Орган опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, Орган опіки та піклування Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 800 грн. (вісімсот гривень), витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко