Справа № 2-1222/10
УХВАЛА

08 грудня 2017 року. Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Журавльовій А.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу боржника ОСОБА_1 (заінтересовані особи: Залізничний відділ державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, стягувач Публічне акціонерне товариство «ВІЕС БАНК», оцінювач фізична особа підприємець ОСОБА_2) на звіт про оцінку майна та про призначення незалежної експертизи

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою /Т-1 а.с.128/, в якій просить визнати недійсним звіт про оцінку майна, а саме: квартири №1 в будинку №22 на вул. Юнаківа у м. Львові, що належить ОСОБА_1, згідно з яким початкова вартість зазначеного майна, становить 1499273 грн. та призначити незалежну експертизу щодо оцінки даної квартири. Свої вимоги мотивує тим, що вартість квартири, визначеної згідно із оспорюваним звітом є значно заниженою, порівняно з ринковими цінами, а відтак просить призначити повторну експертизу для оцінки належної їй квартири.

У судовому засіданні представник заявник скаргу підтримав з підстав викладених у ній, просить скаргу задовольнити, додатково пояснивши, що згідно зі звітом №021216-02 про оцінку майна, складеного оцінювачем ОСОБА_3, визначено ринкову вартість спірної квартири в розмірі 2345660 грн., а відтак оцінка зазначеної квартири, яка проведена оцінювачем ОСОБА_2 є заниженою, і тому просить суд скаргу задовольнити.

У судовому засіданні оцінювач ФОП ОСОБА_2 проти скарги заперечив та пояснив, що ним на замовлення Залізничного ВДВС м. Львова був затверджений звіт про незалежну оцінку вартості трикімнатної квартири, загальною площею 76,6 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 та яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. генерала ОСОБА_4,22 кв. 1. Відповідно до вказаного висновку вартість спірної квартири станом на 13.10.2017 року становила 1499273 грн. Щодо вартості квартири у розмірі 2345660 грн., то така вартість є завищеною, оскільки трикімнатна квартира площею 76,6 кв.м. у промисловому районі м. Львова ніколи не коштувала 2345660 грн., що на час оцінки було еквівалентно майже 100000 доларів США. Під час виготовлення ним звіту йому не було забезпечено доступ до спірної квартири, а відтак, якщо ОСОБА_1 забезпечить йому доступ, то він може повторно провести оцінку вартості цієї квартири, яка дійсно може відрізнятися від тієї вартості, яка зазначена у його звіті.

У судовому засіданні представник стягувача ПАТ «ВІЕС БАНК» проти скарги заперечив та пояснив, що ОСОБА_1 не бажає у добровільному порядку погашати заборгованість перед банком за кредитним договором, при необхідності призначення повторної оцінки спірної квартири, то покладається на розсуд суду.

Представник Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду скарги, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, однак неявка, не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали скарги, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг, на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» було розяснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частинами 4 6 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Судом встановлено, що на виконанні у Залізничному ВДВС у м. Львова ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження ВП №51308417 з виконання виконавчого листа №2-1222/2010 від 24.01.2011 року, який виданий Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Фольксбанк» (правонаступником якого є ПАТ ««ВІЕС БАНК» /Т-1 а.с.126-127/) заборгованості за кредитним договором та договором поруки в розмірі 127601,89 доларів США, яка еквівалентно 980365,32 грн., 1700 грн. судових витрат та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Постановою державного виконавця від 01.09.2016 року було призначено субєкта оціночної діяльності з метою визначення вартості описаного та арештованого майна боржника, а саме: квартири за адресою: м. Львів, вул. Юнаківа, 22/1, згідно з яким початкова вартість зазначеного майна становить 1499273 грн., що підтверджується листом Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області від 24.10.2016 року № В-2/17003 /Т-1 а.с.129/.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості трикімнатної квартири, загальною площею 76,6 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 та яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. генерала ОСОБА_4,22 кв. 1, який був виготовлений та затверджений 17.10.2017 року оцінювачем ФОП ОСОБА_2 початкова вартість обєкта оцінки, в умовах вимушеного продажу, станом на 13.10.2017 року становить 1499273 грн. /Т-2 а.с. 9-26/.

Заявник ОСОБА_1 та її представник на підтвердження необгрунтованості вищевказаного звіту, затвердженого оцінювачем ФОП ОСОБА_2, надали суду звіт про оцінку вартості майна, проведений субєктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3, який має сертифікат субєкта оціночної діяльності №534/15 від 25.06.2015 року, що надало йому право на проведення оцінки об'єктів нерухомого майна, ринкова вартість обєкта оцінки: квартири за адресою: м. Львів, вул. Юнаківа, 22/1, яка станом на 02.12.2016 року складає 2345660 грн. /Т-1 а.с. 140-154/.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 212 ЦПК України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Скарга ОСОБА_1, а також, пояснення її представника, які він надав у судовому засіданні, не містять ніякого обґрунтування, які б давали суду підстави вважати, що звіт, проведений субєктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3, може свідчити про те, що оскаржуваний звіт, який був виготовлений та затверджений оцінювачем ФОП ОСОБА_2, є неправомірним. Сам по собі лише факт існування звіту майна, проведений субєктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3, не дає можливості суду прийти до чіткого переконання щодо неправомірності оскаржуваного звіту, виготовленого та затвердженого оцінювачем ФОП ОСОБА_2

Разом з тим, як убачається з пояснення оцінювача ОСОБА_2, що ним не виключається такий факт як те, що у випадку, якщо йому буде забезпечена ОСОБА_1 можливість оглянути спірну квартиру, оцінка зазначеного обєкта може мати відмінне значення від вартості квартири в розмірі 1499273 грн., яка затверджена його звітом.

Статтею 29 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінювачі мають право доступу до майна, яке оцінюється, документації та іншої інформації, яка є необхідною або має суттєве значення для оцінки.

Відповідно до п. 4 Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 оцінка майна проводитися з дотриманням принципів корисності, попиту і пропонування, заміщення, очікування, граничної продуктивності внеску, найбільш ефективного використання.

За таких обставин, беручи що оцінювач ОСОБА_2 був позбавлений доступу до спірної квартири, а представник заявника ОСОБА_1 зобовязався забезпечити йому доступ до цієї квартири, враховуючи, що такий огляд може мати суттєве значення при складанні звіту про оцінку майна, а також, те, що після затвердження оскаржуваного звіту минув один рік, суд приходить до висновку, що з метою дотримання всіх принципів оцінки майна, оскаржуваний звіт, виготовлений та затверджений оцінювачем ФОП ОСОБА_2, слід визнати недійсним.

Щодо другої вимоги про призначення незалежної експертизи щодо оцінки спірної квартири, то суд прийшов до наступних висновків.

У пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг, на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» було розяснено, що Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що правових підстав для призначення безпосередньо судом повторної експертизи щодо оцінки спірної квартири немає, а відтак, необхідно зобовязати державного виконавця повторно призначити субєкта оціночної діяльності з метою визначення вартості описаного та арештованого майна боржника, а саме: квартири за адресою: м. Львів, вул. Юнаківа, 22/1.

Керуючись ст.ст. 208-210, 382-389 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним звіт про оцінку майна, виготовлений та затверджений 17.10.2016 року оцінювачем ФОП ОСОБА_2, а саме: квартири № 1 по вулиці генерала ОСОБА_4, 22 у м. Львові, що належить ОСОБА_1, згідно якого початкова вартість зазначеного майна становить 1499273 грн.

Зобовязати державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у провадженні якого перебуває виконавче провадження ВП №51308417 з виконання виконавчого листа №2-1222/2010 виданого 24.01.2011 року Залізничним районним судом м. Львова, повторно призначити субєкта оціночної діяльності з метою визначення вартості описаного та арештованого майна боржника, а саме: квартири № 1 по вулиці генерала ОСОБА_4, 22 у м. Львові.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Оригінал ухвали.