АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

[1]

07 грудня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві про зняття арешту з майна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року,

встановила:

у липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року позов було задоволено, знято арешт з нерухомого майна та стягнуто з позивача судовий збір на користь держави в розмірі 8 000 грн.

Не погоджуючись вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині стягнення судового збору, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом про зняття арешту з майна, позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище, про що надав докази.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 20 липня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору до ухвалення рішення та відкрито провадження у справі.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року позов було задоволено, знято арешт з нерухомого майна та стягнуто з позивача судовий збір на користь держави в розмірі 8 000 грн.

Рішення суду оскаржується позивачем в частині вирішення питання про судові витрати, а тому в частині вирішення спору по суті судом не переглядається.

Стягуючи з позивача на користь держави судовий збір в розмірі 8000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було заявлено вимогу майнового характеру, однак не надано суду доказів про дійсну вартість спірного майна, а тому визначив судовий збір, який підлягає стягненню, у максимальному розмірі для фізичних осіб. Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він зроблений із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3 даної статті визначено, що з підстав, визначених у ч. 1 цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат або звільнити від їх оплати.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що з урахуванням вимог ст. 11 ЦПК України суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України з власної ініціативи. Відповідне клопотання може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду або окремим документом.

Так, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 було подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Позивач посилався на те, що він є людиною похилого віку та отримує пенсію за віком в розмірі 949 грн., що позбавляє його можливості сплатити судовий збір. Клопотань позивача про відстрочення сплати судового збору матеріали справи не містять, а тому у суду першої інстанції не було підстав для відстрочення його сплати до ухвалення судового рішення.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 20 липня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору до ухвалення рішення. Однак, законом не передбачено звільнення особи від сплати судового збору до ухвалення судового рішення. Статтею 82 ЦПК України визначено право суду відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення або звільнити від його сплати.

Крім того, згідно п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», у разі якщо при зверненні до суду заявлена вимога лише про зняття арешту з майна, то судовий збір сплачується як за заяву немайнового характеру, що свідчить про безпідставність визначеного судом розміру судового збору.

Враховуючи викладене, а також те, що судом першої інстанції при відкритті провадження у справі було фактично задоволено клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким судові витрати віднести на рахунок держави

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким судові витрати віднести на рахунок держави.

В іншій частині залишити рішення без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/10899/17-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12086/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Величко Т.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.