Справа № 2-6092/09
Провадження № 6/161/96/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -
в с т а н о в и в :
Перший відділ ДВС м. Луцька ГТУЮ звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні першого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-6092/09 виданий 27.08.2009 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 107 210 грн., що еквівалентно 140 000 доларів США та судових витрат в сумі 1730 грн. (виконавче провадження № 52533342).

В ході виконання встановлено, що боржник офіційно не працевлаштований, як отримувач пенсії не зареєстрований.

Згідно відповіді ДФС № від 08.11.2016 року встановлено, що боржником наявні відкриті рахунки в ПАТ «Кредобанк», які арештовані державним виконавцем згідно постанови від 11.11.2016 року, однак згідно відповіді ПАТ «Кредобанк» № 9184 від 22.11.2016 року на рахунку наявні кошти в сумі 99,57 грн. та повідомлено про наявність іншої облікованої та невиконаної постанови. Згідно відповіді Територіального сервісного центру 0741 № 31/3/1/2744 від 13.11.2016 року встановлено, що за боржником зареєстровано транспортні засоби, які оголошено в розшук відповідно до постанови від 02.12.2016 року, однак на даний час не виявлені.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно виявлено майно боржника, а саме: 59/100 частки в житловому будинку АДРЕСА_1 та ? частки виробничо-складського приміщення (Д-2) за адресою: АДРЕСА_2 в.

Боржником добровільно кошти не сплачуються, ОСОБА_1 ухиляється від покладених на нього судовими рішеннями зобов`язань.

Просить суд, з метою забезпечення виконання рішення суду тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 .

25.04.2017 року Першим відділом ДВС м. Луцька подано заяву про уточнення вимог подання. З даної заяви вбачається, що виконавче провадження № 52533342 від 04.10.2016 року, за яким було подано дане подання, закінчене 20 квітня 2017 року. Проте крім вказаного виконавчого провадження і відділі перебувають ще виконавчі провадження: № 50843822 від 18.04.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-3048/09, виданого 26.06.2009 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики в розмірі 17 000 доларів США, що еквівалентно 130 900 грн. та судових витрат в сумі 1730 грн.; № 50843770 від 18.04.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-784/10, виданого 21.03.2016 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 вартості наданих послуг по договору про надання послуг в розмірі 102 720 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн. 20.04.2017 року вказані виконавчі провадження об`єднано у зведене № 50843822. На підставі викладеного, просив тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконачим листом № 2-3048/09 та виконавчим листом № 2-784/10.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів подання на примусовому виконанні у Першому відділі ДВС м. Луцька ГТУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 50843822 від 20.04.2017 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3048/09, виданого 26.06.2009 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики в розмірі 17 000 доларів США, що еквівалентно 130 900 грн. та судових витрат в сумі 1730 грн. та виконавчого листа № 2-784/10, виданого 21.03.2016 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 вартості наданих послуг по договору про надання послуг в розмірі 102 720 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн. (а.с. 44-45, 47-48, 50).

07.03.2017 року та 03.04.2017 року винесено постанови про прийняття виконавчого провадження та зобов`язано боржника виконати рішення суду в добровільному порядку.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п. 18 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України», в їх системному зв`язку, вбачається, що право особи на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв`язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обов`язків по виконанню рішення суду.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів подання, виконавче провадження № 52533342 від 04.10.2016 року, за яким було подано дане подання, закінчено на підставі постанови від 20 квітня 2017 року. 19 квітня 2017 року представником ОСОБА_1 була подана заява про закінчення виконавчого провадження № 50843822 від 18.04.2016 року по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у зв`язку з виконанням зобов`язання (а.с. 52-54). Також представник боржника ОСОБА_5 у запереченні на подання вказав, що виконавче провадження № 50843770 від 18.04.2016 року по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошових коштів теж планується закінчити у зв`язку з його виконанням.

В матеріалах подання відсутні докази, які свідчать про вчинення боржником навмисних дій, спрямованих на ухилення від виконання обов`язків по виконанню рішень суду. Навпаки з трьох виконавчих проваджень два вже закінчені у зв`язку з повним виконанням зобов`язань.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» не використано надані йому права у точній відповідності із законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним.

Крім того, вказаний у поданні захід виконання рішення суду порушує Конституційні права відповідача у справі, а саме права людини і громадянина, установлені Конституцією України, відповідно до якої, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З врахуванням викладеного в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України», ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні подання Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області В.П. Пушкарчук