Справа № 526/501/16-ц
Провадження № 2/526/7/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Горошка А.М.,

з участю секретаря Дроботі Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Гусаренка О.М.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - адвоката Дробної Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна, -

встановив:

До Гадяцького районного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна, в якій прохала: встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 у період з 14 січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року; визнати об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіль марки RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража АДРЕСА_3 спільним сумісним майном та провести поділ цього майна; виділити у власність ОСОБА_3 автомобіль марки RENAULT 11, 1987 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1; визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража площею 0,0024 га за адресою: АДРЕСА_4

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 31 грудня 2004 року вона познайомилася з ОСОБА_3. З 14 січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року вона перебувала з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах та проживала із ним однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_5 в її особистій квартирі, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, піклувалися один про одного.

У вересні 2006 року вона з її цивільним чоловіком за взаємною згодою за 3000 дол. США придбали за спільні кошти автомобіль марки RENAULT 11, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір червоний, 1987 року випуску. Право власності на автомобіль було оформлене 24 грудня 2008 року на ім'я ОСОБА_3, так як вона вважала його своїм чоловіком та головою сім'ї. 07 жовтня 2010 року їм виділили земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража площею 0,0024 га за адресою: АДРЕСА_6. 21.05.2012 року вони її приватизували та отримали державний акт на землю серії НОМЕР_3 теж на ім'я ОСОБА_3, оскільки вона вважала його своїм чоловіком, збудувавши на цій ділянці гараж НОМЕР_4. Всі ці роки вони разом проживали, вели спільне господарство, надавали один одному матеріальну та моральну підтримку, взаємно визнавали подружні відносини, об'єднували зароблені кожним кошти, витрачали їх разом за взаємною згодою, спільно проводили вільний час, спільно здійснювали володіння, управління та користування спільно придбаним майном. З 12 вересня 2015 року по даний час ОСОБА_3 разом зі нею не проживає, але здійснює користування спільно придбаним автомобілем та земельною ділянкою і гаражем. Придбане майно є спільною сумісною власністю подружжя, котрі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому вона також маю право власності на 1/2 частину автомобіля та земельної ділянки і гаража. Тому, у неї виникла необхідність для встановлення факту проживання однією сім'єю, та розподілу майна.

В процесі судового розгляду позивач уточнила свої вимоги та прохала суд: встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 у період з 14 січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року; визнати об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіль RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража НОМЕР_4 площею 0,0024 га за адресою: АДРЕСА_6, а також будівельні матеріали незавершеного будівництва гаражу НОМЕР_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, спільним сумісним майном та провести поділ цього майна; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину автомобіля марки RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража НОМЕР_4, площею 0,0024 га за адресою: АДРЕСА_6, на 1/2 частину будівельних матеріалів незавершеного будівництва гаражу НОМЕР_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Гусаренко О.М. позовні вимоги підтримали та прохали суд їх задовольнити. ОСОБА_1 суду пояснила, що вони познайомились 31.12.2004 року у спільних знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 З того часу вони не розлучались. Ще восени 2003 року він взяв у свого покійного дядька та тітки Жигулі «Копійка», які були недобиті. Восени 2005 року відповідач запропонував їй поставити автомобіль на ремонт, оскільки нею їздити неможливо. Поставили автомобіль у с. Вельбівка, він робив ходову, а вона затирала для фарбування автомобіля. Приблизно у кінці серпня 2016 року вони відремонтували автомобіль. Потім, ОСОБА_3 запропонувати поміняти цей автомобіль на новіший. Після чого, він придбав автомобіль по довіреності за 3 000 дол. США. Через рік вона запропонувала йому оформити право власності на даний автомобіль, у зв'язку з чим він поїхав у м. Лохвиця, оформивши документи на себе. Остання відносно цього не заперечувала, оскільки вважала його своїм чоловіком. В зв'язку з наявністю автомобіля виникала проблема щодо його зберігання. Потім, ОСОБА_3 їй повідомив, що за їхнім будинком надають земельні ділянки під гараж та попрохав домовитись з кимось. В зв'язку з тим, що вона постійно перебувала на роботі, тому попрохала його піти та дізнатись про перелік документів, що необхідні для виділення земельної ділянки. Проте, коли він пішов до міської ради, то від свого імені подав заяву про виділення земельної ділянки, зазначивши її адресу та стаціонарний номер телефону. Потім, він їй повідомив, що записав земельну ділянку на себе, відносно чого вона погодилась, оскільки вони вже тривалий час постійно проживало разом. У 2014 році почалось будівництво гаража, матеріали для будівництва купували за спільні кошти, харчування для робітників готувала вона. На будівництві її син та племінник допомагали ОСОБА_3, зокрема, здійснювали виміри, заливали котлован. Від початку до кінця її син допомагав у будівництві гаража. Також, у будівництві приймали участь ОСОБА_7, ОСОБА_8. Жили вона з ОСОБА_3 нормально, проживали однією сім'єю, мали спільний бюджет. Потім її син почав з ними жити, з приводу чого ОСОБА_3 почав виражати своє невдоволення. 11.08.2015 року після чергової сварки вони розійшлись. Після цього, він почав гараж здавати ОСОБА_9.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Дробна Т.М. у судовому засіданні відносно позовних вимог ОСОБА_1 заперечували та прохали суд у задоволенні позову відмовити. ОСОБА_3 суду пояснив, що в ніч, на 01.01.2005 року він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зустрічали Новий рік, де і познайомився з ОСОБА_1 Після цього, десь за три дні до Старого Нового року йому зателефонувала ОСОБА_1 та запропонувала побачитись. Після цього, вони почали зустрічатись. Факт проживання сім'єю заперечував, оскільки йому і на думку не спадало створювати сім'ю, про що повідомив ОСОБА_1 при перших зустрічах та запропонував час від часу зустрічатись, на що остання погодилась. При цьому, зазначив, що дав собі слово, що не буде зустрічатися з жінкою, тим паче яку знає нетривалий час. Через деякий час йому стало відомо, що ОСОБА_1 ще при живому чоловікові мала коханця, тому в нього не було бажання проживати з нею однією сім'єю. Жив він у матері в с. Вельбівка. Спільне господарство з позивачем не велося. До ОСОБА_1 він відносився як до коханки, хоча завжди проводили свята, виїжджали на природу, ходили в гості разом до знайомих, декілька разів ночував у неї, проте це займало нетривалий час, після чого він повертався додому. ОСОБА_1 до земельної ділянки ніякого відношення не має, оскільки вони не проживали спільно однією сім'єю, а земельна ділянка виділялась йому особисто. Адресу її зазначив, оскільки вважав, що земельна ділянка може бути виділена лише жителю м. Гадяч. У 2006 році вони з ОСОБА_1 не зустрічались, оскільки йому хтось сказав, що вона зустрічається з колишнім коханцем, тому автомобіль марки Рено придбав самостійно за 2 800 дол. США, а саме: 1 000 дол. США він зібрав самостійно, відкладаючи із заробітної плати та пенсії, 1 000 дол. США він взяв в кредит, а ще 900 дол. США йому дала тітка від продажу автомобіля ВАЗ-2101, яку він відремонтував. Він особисто займався ремонтом, оскільки позивач на роботу ходить. У 2008 році він, взявши в кредит 4 500 грн., зареєстрував своє право власності на автомобіль, оскільки до цього їздив по дорученню. Також зазначив, що ОСОБА_1, ніколи не була у домогосподарстві в с. Вельбівка і не допомагала. Гараж він збудував ввесь з б/в матеріалу (цегла, шифер, дерево), оскільки розбиралась стара хата, купували лише за його кошти цемент. ОСОБА_1 декілька разів давала їжу, її син декілька разів приходив. Гараж на даний час в експлуатацію не прийнятий. Всі витрати щодо відведення земельної ділянки він ніс особисто, із заробітної плати. З ОСОБА_1 зустрічались з 2004 року по серпень 2015 року. Причиною розірвання стосунків стало те, що коли він потрапив до лікарні, вона не турбувалась про його самопочуття.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що 31.12.2004 року вона познайомила ОСОБА_1 та ОСОБА_3, оскільки останній її прохав познайомити з хорошою жінкою. ІНФОРМАЦІЯ_9 року вони всі разом святкували День народження ОСОБА_1, на якому, зокрема, була і мати ОСОБА_3 Проживали вони у квартирі ОСОБА_1 по АДРЕСА_7 часто спілкувались з ними, завжди вважала що в них гарні відносини, хоча відповідач часто не працював та з дітьми ОСОБА_1 не дуже ладнав, відносились один до одного як чоловік і дружина. Коли ОСОБА_3 їздив в село ремонтувати автомобіль, вони ОСОБА_1 часто туди підвозили, яка возила туди продукти. Мати ОСОБА_3 часто бувала у квартирі позивача, а остання часто їздила до матері ОСОБА_3, де полола і садила огороди. Позивач і відповідач разом будували гараж, разом купували автомобіль Рено. Зі слів свого чоловіка знає, що син ОСОБА_1 допомагав заливати фундамент, виконував інші роботи. Близько 10-ІНФОРМАЦІЯ_8 року вони розійшлись. Вважала їх однією сім'єю, оскільки часто з ними спілкувалась, приходила до них додому, міряла відповідачу тиск, він лежав у ліжку, хворів, вони разом повертались додому, їздили в машині.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що знає сторін по справі як сусідів по будинку, спілкувались вечорами у вихідні дні, бачили на огороді, що вони мають біля будинку. ОСОБА_3 знає з 2005 року, який проживав з позивачем, вважав його законним чоловіком ОСОБА_1 Вони разом ходили на базар, з базару, з під'їзду, на огороді. Проте близько року він вже ОСОБА_3 не бачить. А до цього, постійно його бачив біля гаражів, де вони з ОСОБА_1 орендували гараж та ставили машину, бачив на будівництві гаража сина ОСОБА_1, відповідача та позивача. Зі слів сторін знає, що вони купували будівельні матеріали на гараж.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що їй відомо, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 з січня 2005 року, проте з відповідачем особисто вона познайомилась на гулянці 01.09.2007 року. Тоді ОСОБА_1 представила як особу, з якою проживає у фактичних шлюбних відносинах. Після цього вони почали спілкуватися сім'ями. Так, при обранні шпалер ОСОБА_1 керувалась думкою ОСОБА_3 Також ОСОБА_3 щоразу підвозив позивача в школу, забирав її, спочатку на одній машині, а потім у них з'явився червоний Рено. Також, бачила як ОСОБА_1 бігала за документацією на гараж, клопоталась за кредити на машину, готувала для ОСОБА_3 їжу на роботу. Також, вони зробили ремонт у попередньому автомобілі, який продали, після чого купили Рено. Крім цього, вони разом будували гараж, ОСОБА_1 готувала обіди, їздила допомагати матері ОСОБА_3 по огороду у с. Вельбівка. Припинили вони разом проживати влітку 2015 року.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що після Старого Нового року з січня 2005 року ОСОБА_3 вже проживав у ОСОБА_1 Проживали як одна сім'я. Коли ОСОБА_3 працював в іншому населеному пункті, позивач постійно до нього їздила. Також, свідок зазначила, що відповідач допомагав їй вирішувати питання по господарству, її ключі були у їхній квартирі, часто бувала в них вдома, святкували його ювілей втрьох з ОСОБА_1 Зранку і ввечері бачила їх на огороді, ОСОБА_1 завжди прислуховувалась до думки ОСОБА_3 Вони спочатку проживали вдвох, доки не приїхав її син ОСОБА_14, який почав проживати з ними. Крім цього, мати ОСОБА_3 після базару у неділю до них заходила, а ОСОБА_1 допомагала їй по господарству. Також, вони спочатку винаймали гараж, а потім вирішити побувати власний. Земельну ділянку під гараж оформляв відповідач, оскільки позивач постійно працювала. При будівництві гаража ОСОБА_3 свої кошти відкладав на будівництво, а на кошти ОСОБА_1 жили, спільно придбавали й інше майно. У будівництві гаража участь приймали чоловік із с. Вельбівка, ОСОБА_15 - син ОСОБА_1, та її племінник ОСОБА_10. Зі слів позивача їй відомо, що вони здійснювали ремонт автомобіля за спільні кошти. У кінці серпня 2015 року ОСОБА_3 приїхав разом зі своєю матір'ю, зібрав свої речі та виїхав із помешкання.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що перетинались з ОСОБА_3 щодня, останній працював на СТО. Із транспортних засобів мав мотоцикл МТ, автомобіль Жигулі, які продав та придбав Рено. Також, зазначив, що допомагав ОСОБА_3 розбирати хату, останній повідомив, що взяв у м. Гадяч земельну ділянку та збирається будувати гараж та використати дані будівельні матеріали (кирпич, шифер, дерево). Готувала їм тоді їжу мати ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що років 2-3 назад розбирали хату у с. Вельбівка, будівельні матеріали з якого перевозили в м. Гадяч для будівництва гаража ОСОБА_3, по дорозі купували цемент. Останній інколи допомагав у будівництві гаража. Також, на будівництві гаражу були й інші особи. ОСОБА_1 2-3 рази приходила, вони розмовляли з ОСОБА_3 Чи був син ОСОБА_1 - ОСОБА_2, при розбиранні хати, не пам'ятає, проте як будували гараж ОСОБА_2 2-3 рази був присутній, допомагав по будівництву. Їжу і чвертку приносив ОСОБА_3, проте один раз він обідав вдома у ОСОБА_1, де були й ОСОБА_2, ОСОБА_3 і двоє маленьких дітей. Також, зазначив, що бачив ОСОБА_1 у с. Вельбівка, де була і мати ОСОБА_3, і син ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який його стриг. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_3 постійно проживав в с. Вельбівка. З його слів йому відомо, що відповідач продав мотоцикл і Жигулі та придбав автомобіль Рено.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що ОСОБА_3 проживає один. Він брав участь у розбиранні дідівської хати у с. Вельбівка для будівництва гаража, обід тоді готувала мати ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з якою відповідач зустрічається з 2000 року, тоді і він з нею познайомився. Також, зазначив, що відповідач продав мотоцикл, тітчин автомобіль «Копійка», взяв в кредит кошти та купив автомобіль Рено, яку потім обмивали вчотирьох: був відповідач та ОСОБА_2. ОСОБА_1 він ніколи не бачив і нічого про неї не знає.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що допомагав розбирати хату, а також здійснював покриття гаража разом з ОСОБА_3 Гараж був з б/в цегли. Також зазначив, що при розбиранні хати обід готувала мати ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з якою він познайомив ОСОБА_3 Останнього він бачив часто, проте заходив до нього на подвір'я 2-3 рази на місяць, яке в нього є господарство - не знає. ОСОБА_1 він ніколи не бачив і нічого про неї не знає.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що допомагав ОСОБА_3 розбирати стару хати (цегла, шифер) та перевозити будівельні матеріали до місця будівництва. Обід готувала мати ОСОБА_3, а на другий день їй допомагала ОСОБА_2, подруга ОСОБА_3, з якою він протягом останнього року проживає, бачить їх щодня. ОСОБА_3 спочатку їздив на «Копійці», а потім прибав автомобіль Рено. Бачив ОСОБА_1 в червоному автомобілі Рено біля подвір'я ОСОБА_3 Вищезазначений автомобіль він часто бачив у с. Вельбівка, вважає, що відповідач постійно проживає в с. Вельбівка, разом з цим зазначає, що бачить його не надто часто.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що допомагав ОСОБА_3 розбирати стару хату. На другий день мати ОСОБА_3 нагодувала їх вечерею, там була і ОСОБА_20. Чи проживає відповідач разом з нею - йому невідомо. ОСОБА_3 постійно проживає у матері, бачить його щодня. Деякий час відповідач працював у СТО в с. Вельбівка. З відповідачем бачаться раз на 3-4 дні. Також повідомив, що він разом з ОСОБА_21 допомагали ОСОБА_3 ремонтувати автомобіль марки Жигулі на продаж. ОСОБА_1 він ніколи не бачив і нічого про неї не знає.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що протягом двох днів допомагав разом з ОСОБА_20 ОСОБА_3 ремонтувати автомобіль Жигулі для продажу. Останній продав автомобіль та придбав автомобіль Рено. Разом їздили дивитись даний автомобіль, який потім обмивали спільно із товаришем ОСОБА_3 - ОСОБА_17 із с. Соснівка та ОСОБА_30, яка тоді готувала вечерю.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що з 2001 року почали зустрічатися з ОСОБА_3 як коханці. З 2001 року по 2006 рік вона проживала у с. Вельбівка з дитиною, зустрічалась з відповідачем разів зо 2 на тиждень, інколи допомагала йому та його матері по господарству. З 2006 року переїхала до с. Веприк, де проживала до травня 2015 року, винаймаючи житло у ОСОБА_23, та час від часу зустрічалась з ОСОБА_3, після чого знову повернулась в с. Вельбівка. Також, зазначила, що відпочивали вони з ОСОБА_3 вдвох, дозвілля з друзями та свята не проводили, спільних фото з відповідачем немає. У 2015 році вона розірвала стосунки з ОСОБА_3 У той період, коли вона проживала в с. Веприк вважає, що ОСОБА_3 проживав у матері. Із транспортних засобів був мотоцикл МТ, який він продав, потім тітчин автомобіль Жигулі, які підремонтував, в зв'язку з чим тітка дала йому частину коштів. У 2006 році він придбав червоний автомобіль Рено, покупку якого потім святкували у матері ОСОБА_3 з ОСОБА_17 та ОСОБА_21 Зі слів відповідача їй відомо, що автомобіль він придбав за кошти, які йому дала тітка, а частину брав в кредит. Також, допомагала матері ОСОБА_3 готувати обід для робітників, які розбирали хату. ОСОБА_3 їй говорив, що планує продати батьківську хату та щось купити в м. Гадяч. Крім цього, суду зазначила, що готувала обіди під час будівництва гаража. Зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що земельну ділянку він купив, а також він показував їй гараж.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що знайомий з відповідачем приблизно з 2002-2003 року. В 2004 році він навчався в Гадяцькій спеціалізованій школі-інтернат, на той час ОСОБА_3 вже проживав з ОСОБА_1 та працював на СТО. Під час навчання в школі часто приходив до своєї тітки - ОСОБА_1, то ОСОБА_3 завжди був присутній, якщо не був на зміні на роботі, також неодноразово приходив до ОСОБА_3 на роботу. У 2006 році ОСОБА_3 продав автомобіль ВАЗ-2101 та придбав 2 ідентичні автомобілі Рено-11, один з яких був без документів був придбаний для запчастин, які знаходились в. с. Вельбівка, зібравши один автомобіль. Зі слів тітки - ОСОБА_1 йому відомо, що придбавались ці автомобілі за спільні кошти. Згодом, ОСОБА_3 почав працювати на стоянці біля школи № 4 тривалий час позмінно. В період з 2008 року по 2012 рік часто бував у домогосподарстві ОСОБА_3 в с. Вельбівка, де знаходився автомобіль його брата - ОСОБА_24 та ремонтувався останнім та відповідачем. У 2013-2014 роках ОСОБА_3 вирішив побудувати гараж, оскільки до цього гараж постійно орендували. Також суду повідомив, що фундамент для гаража копав він та його брат - ОСОБА_24, а також їздив з ОСОБА_3 в магазин, де замовляли цеглу для будівництва. Допомагав останньому ремонтувати автомобіль Рено, який знаходився в с. Вельбівка. Майже кожний рік сторони по справі приїжджали в с. Березова Лука на різні свята, де він зареєстрований та проживає його мати, їздили на рибалку. У 2012 році та у 2014 році він проживав з тіткою, оскільки був на практиці. Разом з тіткою проживав і ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що він допомагав ОСОБА_3 розбирати стару хату діда в с. Вельбівка для будівництва гаража. ОСОБА_3 постійно проживав зі своєю матір'ю в с. Вельбівка. Бачив ОСОБА_3 близько 3-4 разів на місяць. Також, суду зазначив, що був присутній при продажі автомобіля ВАЗ-2101 та бачив, як тітка віддала останньому 900 дол. США. Після цього, купив автомобіль Рено за 2 800 дол. США та оформили її по дорученню. Зі слів відповідача йому було відомо, що ОСОБА_3, зустрічається з ОСОБА_24, проте чи були в нього інша жінка на той час, йому невідомо, оскільки це його особиста справа.

Свідок ОСОБА_26 суду показала з жовтня 2005 року ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_1 у сусідній квартирі. Чи проживав відповідач там раніше, точно сказати не змогла. З осені 2015 року ОСОБА_3 не проживає у зазначеній квартирі, оскільки ОСОБА_1 вже самостійно вибирала картоплю на огороді. Останнім часом син ОСОБА_1 там проживає. Тільки нещодавно дізналася, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Вдвох вони обробляли огород за будинком, часто розмовляла з відповідачем на балконі, оскільки їх балкони знаходяться поруч. Також зазначила, що у них спочатку були світлі Жигулі, а потім червона іномарка. Спочатку вони орендували гараж, а потім побудували власний, при цьому ОСОБА_1 бігала в магазин за продуктами, оскільки робітників необхідно було годувати. Також, сторони їздили до матері ОСОБА_3 ОСОБА_1 була більше на роботі, а ОСОБА_3 - вдома.

Свідок ОСОБА_38, суду показала, що вперше вона побачила ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у с. Вельбівка на Старий Новий рій 2005 року. У с. Вельбівка часто бачила, як ОСОБА_1 з матір'ю відповідача йдуть на огород, пораються, косять траву, бачила їх на кладовищі на Проводи прибирали могилки, на базарі. Мати ОСОБА_3 говорила завжди, що їде до дітей, про ОСОБА_1 говорила тільки добре. Спочатку був в них автомобіль Жигулі, а через рік вже бачила, як їздять на червоному Рено. ОСОБА_1 їй говорила, що їм набридло орендувати гараж, тому вони вирішили побудувати власний.

Експерт ОСОБА_28 у судовому засіданні суду показала, що гараж НОМЕР_4 збудований в основному з б/в матеріалів: цегла, шифер, деревина, проте у будівництві використовувались також нові матеріали, зокрема, частково цегла, деревина, а також труба. Відсоткове відношення нею не визначалось, оскільки в питанні дана вимога не ставилась.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачем були надані фотографії, які досліджувались у судовому засіданні. Так, відповідач ОСОБА_3 не заперечував щодо того, що на даних фотографіях зображений він з сином ОСОБА_1 - ОСОБА_24, ОСОБА_1 з матір'ю ОСОБА_3 та його хрещеною, зазначаючи коли і за яких обставин зроблені дані знімки. Крім цього, на даних фотографіях зображені: ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_1, в тому числі і в домашній обстановці, ОСОБА_1 з матір'ю відповідача під час приготування їжі, ОСОБА_1 зі своєю онукою та з матір'ю ОСОБА_3, а також спільні фото позивача та відповідача зі святкування та спільного відпочинку.

ОСОБА_3 та його представник - адвокат Дробна Т.М. заперечували щодо належності та допустимості даного доказу. Адвокат Дробна Т.М. також зазначила, що на даних фото відсутня дата та час знімку, а, отже суд не може брати до уваги дані знімки.

Із змісту ст.ст. 58, 59 ч. 1 ЦПК України вбачається, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, оцінюючи належність і допустимість фото, наданих позивачем на підтвердження факту родинних відносин, суд виходив з того, що сторони не заперечували, що познайомились 31.12.2004 року та спілкувались до серпня 2015 року, а оспорювався лише характер їх відносин. Також відповідачем не заперечувався факт проведення з ОСОБА_1 свят, що також підтверджується показами свідків,

Разом з тим, сторони підтвердили суду, що після серпня 2015 року їх відносини припинились. Тому, суд приходить до однозначного висновку, що події, зафіксовані на фото мали місце в цей період., а отже, вищезазначені фото є належним та допустимим доказом.

Крім цього, суд критично оцінює в якості письмового доказу акт обстеження житлового приміщення від 02.02.2016 року, а саме: квартири АДРЕСА_1, оскільки він складений за участі лише депутата Гадяцької міської ради. Проте, суд бере до уваги акт обстеження житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1) від 12.03.2017 року, складений депутатом Гадяцької міської ради, з участю власниці квартири ОСОБА_29 та сусідів: ОСОБА_30, ОСОБА_31 та ОСОБА_26, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 постійно проживав у вказаній квартирі разом із ОСОБА_1 із січня 2005 року по серпень 2015 року. З серпня 2015 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, речі особистого вжитку відсутні.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_16 в частині постійного проживання ОСОБА_3 в с. Вельбівка, оскільки покази свідка в цій частині є непослідовними та суперечливими. Так, спочатку свідок зазначив, що бачив відповідача щодня, проте зазначив, що на його подвір'ї майже не бував, потім зазначив, що бачив раз на тиждень, як ОСОБА_3 проїжджає на автомобілі Рено.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_8 в частині постійного проживання ОСОБА_3 в с. Вельбівка, оскільки покази свідка в цій частині є непослідовними та суперечливими. Так, спочатку свідок зазначив, що бачив відповідача часто, вітав зі святами, проте разом з тим зазначив, що стверджувати відносно факту постійного проживання ОСОБА_3 не може, оскільки він через забор не заглядав, вказавши суду, що трава в подвір'ї була скошена, сніг відкиданий. Разом з цим, свідок не бачив щоб ОСОБА_3 косив траву чи відкидав сніг.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_17 в частині постійного проживання ОСОБА_3 в с. Вельбівка, оскільки покази свідка в цій частині є непослідовними та суперечливими. Так, спочатку свідок зазначив, що ОСОБА_3 проживає один, а потім зазначив, що з матір'ю, а також додав, що у ОСОБА_3, бував 2-3 рази в місяць. Також, суд критично оцінює покази свідка відносно характеру стосунків між ОСОБА_30 та ОСОБА_3, оскільки свідок не зміг описати зовнішність чи зазначити інші дані відносно ОСОБА_30.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_19 відносно характеру стосунків між ОСОБА_30 та ОСОБА_3, оскільки сам відповідач та свідок ОСОБА_22 зазначили, що наразі не перебувають у відносинах з 2015 року, спільно не проживають.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_20 в частині постійного проживання ОСОБА_3 в с. Вельбівка у домогосподарстві матері, оскільки покази свідка в цій частині є непослідовними та суперечливими. Так, спочатку свідок зазначив, що йому невідомо де проживає ОСОБА_3, а потім зазначив, що проживає з матір'ю. Разом з тим, покази ОСОБА_20 не суперечать поясненням ОСОБА_1, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, оскільки даючи покази він зазначав, що ОСОБА_3 проживає, а не проживав у домогосподарстві своєї матері.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_10 в частині знайомства з ОСОБА_3 та проживання останнього з 2002-2004 року, оскільки це суперечить поясненням сторін та показам свідка ОСОБА_5, які зазначали що сторони познайомились 31.12.2004 року.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_25 в частині постійного проживання ОСОБА_3 в с. Вельбівка у домогосподарстві матері, оскільки свідок в період з 2005 року по 2006 рік працював в. м. Гадяч, а з 20.08.2014 року по 11.09.2015 року перебував в зоні АТО, тому не міг бачити ОСОБА_3 часто, а в період з 2006 року по 2014 рік підробляв підсобником і бачив ОСОБА_3 близько 3-4 разів на місяць.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 1052 від 22.08.2016 року та довідки Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-28/571 від 22.08.2016 року, ОСОБА_22 зареєстрована в АДРЕСА_8, та зареєстрована з ОСОБА_23 та ОСОБА_32.

У акті фактичного проживання від 26.08.2016 року зазначено, що ОСОБА_22 зареєстрована в будиковолодінні ОСОБА_23, що розташоване за адресою: АДРЕСА_9 з 15 вересня 2006 року по даний час, проте фактично постійно проживала з ОСОБА_23 у період з 01 вересня 2006 року по 10 жовтня 2015 року.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії НОМЕР_5 від 17.05.2006 року, ОСОБА_22 з 19.01.1993 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_33.

Судом враховано покази свідка ОСОБА_22, із яких вбачається що будучи з ОСОБА_3 коханцями, спільно свята не проводили, відпочивали майже завжди вдвох, спільних фотознімків не мали. Разом з тим, ОСОБА_3, вказуючи, що ОСОБА_1 була лише його коханкою визнав, що з нею ходили в гості до знайомих, проводили дозвілля, свята, що підтверджується й вищезазначеними доказами у справі.

Відповідно копії витягу з погосподарської книги на 1972-1973 роки виконавчого комітету Вельбівської сільської Ради депутатів трудящих, ОСОБА_3 проживав на той період, зокрема, з ОСОБА_34 (матір'ю відповідача).

Відповідно копії довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради № 02-20/292 від 12.04.2016 року, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10, проживає в даному господарстві постійно, доглядає за хворою матір'ю, ОСОБА_34.

Разом з цим, дана довідка не спростовує покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13, а також акта обстеження житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 від 12.03.2017 року.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч. 6, 9 ст. 7 СК України).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_3 у період з 14 січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Також, статтею 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Так, сторонами було зазначено, що в період з січня 2005 року по серпень 2015 року вони не перебували в зареєстрованому шлюбі між собою чи в будь-якому іншому шлюбі.

ОСОБА_1 зазначила, що вона, будучи вже вдовою, познайомилась з ОСОБА_3 Даний факт не заперечувався відповідачем. Також, даний факт, зокрема, підтверджувала свідок ОСОБА_5

Відповідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

24.12.2008 року на ім'я ОСОБА_3 було зареєстровано транспортний засіб, а саме: RENAULT 11, 1987 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 24.12.2008 року.

Відповідно звіту про оцінку майна від 10.04.2017 року, виконаного ФОП ОСОБА_35, ринкова вартість автомобіля RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єм двигуна 1 400 см куб., червоного кольору, складає 27 207 грн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України в редакції, що діяла на час набуття ОСОБА_3 транспортного засобу RENAULT 11, реєстраційний номер НОМЕР_1, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно ч. 2 ст. 61 СК України в редакції, що діяла на час набуття ОСОБА_3 транспортного засобу RENAULT 11, реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Як вбачається з абз. 3 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

У абзаці 4 п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 значиться, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Згідно вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України та ч. 2 ст. 370 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у статті 57 СК України.

Із копії витягу з наказу по особовому складу ВАТ «Полтава-Авто» № 120 від 25.11.2004 року та копії трудових книжок ОСОБА_3 вбачається, що 01.05.2004 року він був прийнятий охоронником ц ВАТ «Полтава-Авто», де працював до 29.02.2008 року. 01.03.2008 року його прийнято по переводу з «Полтава-Авто» до філіалу «Рубіж-Авто» на посаду охоронника, з якої 20.10.2008 року його було звільнено. В період з 22.02.2009 року по 18.11.2009 року йому здійснювалась виплата по безробіттю. Також, з 30.05.2010 року по 21.08.2010 року, з 29.05.2011 року по 20.08.2011 року, з 27.05.2012 року по 18.08.2012 року, з 26.05.2013 року по 17.08.2013 року приймався Гадяцькою школою-інтернатом га посаду матроса-рятівника в ДОТ «Горизонт». Також, в період з 19.08.2013 року по 31.11.2013 року працював охоронником в ПП «Укрбудсервіс-ДВМ», після чого з 11.12.2013 року йому розпочата виплата допомоги по безробіттю, яку 06.09.2014 року було скорочено.

Як вбачається з копії довідок ПАТ «Полтава-Банк» № 39 від 12.04.2016 року та № 40 від 12.04.2016 року, ОСОБА_3 користувався такими кредитами в Гадяцькій філії ПАТ «Полтава-Банк»: згідно кредитного договору № 638 від 25.06.2005 року на суму 1 078,00 грн., згідно кредитного договору № 455 від 11.09.2006 року на суму 6 000,00 грн. та згідно кредитного договору № 385/2 від 18.08.2008 року на суму 4 500,00 грн. Станом на 12.04.2016 року вищезазначені кредити погашені. Крім цього, станом на 11.09.2006 року курс продажу долара США в Гадяцькій філії ПАТ «Полтава-Банк» до гривні складав 5,09 грн. за долар США.

Також, відповідачем надано копії квитанцій за період з 18.08.2008 року по 07.07.2010 року , із яких вбачається, що здійснювалось погашення позики та відсотків платником ОСОБА_3, отримувачем якої є Гадяцька філія АБ «Полтава-Банк», разом з тим, суд не може ідентифікувати саме за яким із зазначених договорів у довідці ПАТ «Полтава-Банк» № 39 від 12.04.2016 року здійснювалось дане погашення. Проте, позивачем ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що вона була поручителем за даними договорами чи здійснювала їх погашення.

Згідно копій посвідчення серії НОМЕР_8 від 12.06.2003 року та довідки МСЕК від 10.05.2005 року, ОСОБА_3 встановлено ІІІ групу інвалідності, в зв'язку з чим призначено пенсію довічно.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1, довідки про доходи від 16.03.2017 року № 02-1-27/1-125, виданої Гадяцькою спеціалізованою школою-інтернатом І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_36, та довідки Гадяцької спеціалізованої школи-інтернату І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_36 від 16.03.2017 року № 01-15/127, ОСОБА_1 працює в Гадяцькій спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_36 Полтавської обласної ради на посаді секретаря з 29 серпня 1979 року по даний час, в зв'язку з чим отримує заробітну плату.

Частиною 1 ст. 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Так, сторонами та свідком ОСОБА_37 було зазначено, що у вересні 2006 року ОСОБА_3 придбав по довіреності вищезазначений автомобіль. Сторони також зазначали, що частину коштів на придбання вони брали в кредит. Також, сторонами не заперечувався факт взяття ще одного кредиту для реєстрації права власності на автомобіль. Разом з тим, позивач ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження того, що вона надавала будь-яку згоду на взяття даного кредиту чи були поручителем за вищезазначеними кредитами чи здійснювала їх погашення. Тому, кошти, взяті ОСОБА_3 у кредит у сумі 6 000 грн. та 4 500 грн. є його особистою власністю. А, отже, виходячи з курсу продажу долара США, а також вартості автомобіля під час його фактичного набуття, з урахуванням державної реєстрації, принципів добросовісності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що ? частина автомобіля придбана за особисті кошти ОСОБА_3, а, отже, дана частина є його особистою власністю.

Разом з цим, як показав свідок ОСОБА_25 та відповідач, відносно чого не заперечувала і позивач, в іншу половину коштів на придбання автомобіля входе 900 дол. США, які дала ОСОБА_3 його тітка, оскільки він ремонтував даний автомобіль. Також відповідачем була зазначено, що іншу частину коштів він назбирав із заробітної плати та пенсії. Проте ним не було додано довідок щодо суми нарахування йому пенсії та заробітної плати за той період. Суд рахує це як доходи ОСОБА_3, одержані ним, які згідно положень ч. 2 ст. 61 СК України є спільною сумісною власністю. А, отже, суд приходить до висновку, що інша ? частина автомобіля є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

Тому враховуючи вищезазначене, за позивачем слід визнати право власності на 1/4 частину вищезазначеного автомобіля.

У рішенні Гадяцької міської ради Полтавської області (п'ятдесятої сесії п'ятого скликання) від 07.10.2010 року зазначено, що ОСОБА_3, жителю АДРЕСА_11, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва та обслуговування індивідуального гаража за НОМЕР_4, в АДРЕСА_12, із земель запасу міської ради, не наданих у власність та користування; рекомендовано замовити в юридичних чи фізичних осіб, які отримали ліцензію на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону, виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; а також рекомендовано у відповідності до чинного законодавства України, виготовлений проект землеустрою подати на розгляд чергової сесії міської ради.

Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 21.05.2012 року, ОСОБА_3 на підставі рішення Гадяцької міської ради 21 сесії 6 скликання від 11.11.2011 року є власником земельної ділянки площею 0,0024 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_13 НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_9.

Крім цього, відповідачем надано копії квитанцій про здійснення оплати Приватному підприємству «Сатурн-М» за проект гаража у сумі 400 грн., про здійснення оплати КП «Контур» за містобудівні умови та обмеження сумі 370 грн., про здійснення перерахування Гадяцькій міській раді 132 грн. за втрати с/к виробництва, а також надано копії рахунків для державної реєстрації земельної ділянки, державного акта на право власності на земельну ділянку та перевірки файлу обміну про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу) на загальну суму 255 грн.

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку № 97-28-99.4-430/16-17 від 11.04.2017 року, вартість земельної ділянки станом на 2017 рік становить 3 763,72 грн.

Із положень ст.ст. 57, 60 СК України в редакції, що діяла на час набуття відповідачем земельної ділянки, вбачається, що на той час приватизована земельна ділянка була об'єктом спільної сумісної власності, а, отже, за позивачем слід визнати право власності на ? частину вищезазначеної земельної ділянки.

Крім цього, відповідно копії рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 178-12 від 16.08.2012 року, ОСОБА_3, жителю АДРЕСА_14, було надано дозвіл на виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво гаража за НОМЕР_4 на власній земельній ділянці по АДРЕСА_15; надано дозвіл на будівництво гаража за НОМЕР_4 розміром 6,0x4,0 м на власній земельній ділянці по АДРЕСА_15; містобудівні умови та обмеження на будівництво гаража отримати у спеціально уповноваженому органі містобудування та архітектури; про початок виконання будівельних робіт на об'єкті у 7-ми денний строк письмово повідомити інспекцію ДАБК у Полтавській області; після закінчення робіт провести технічну інвентаризацію через підприємство технічної інвентаризації та здати об'єкт в експлуатацію в установленому порядку.

Відповідно копій накладних ПП «УКРБУДСЕРВІС-ДВМ» від 20.06.2014 року та 07 липня 2014 року, ОСОБА_3 здійснював купівлю цегли (перелом) в кількості 400 шт. на суму 420 грн. та в кількості 1 872 шт. на суму 1 965 грн.

Згідно копії чеку № 15829 від 08.05.2014 року, було придбано гладкий лист на загальну суму 512 грн.

Відповідно висновку № 79 судової будівельно-технічної експертизи від 29.11.2016 року, виконаної судовим експертом ОСОБА_28, рівень готовності гаража АДРЕСА_16 складає 96 %. Об'єкт, що розташований по АДРЕСА_17 відноситься до нерухомого майна. Вартість будівельних матеріалів незавершеного будівництва гаражу НОМЕР_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_18 складає: 18493,19 грн., в т.ч.: вартість будівельних матеріалів 14813,69 грн. Гараж НОМЕР_4, що розташований по АДРЕСА_19 має розміри по внутрішнім обмірам: довжина 5,84 м, ширина 3,8 м та одні ворота для виїзду автомобіля. Враховуючи норми ДБН запропонувати варіанти розподілу вищевказаного гаража не представляється можливим, так-як будуть порушені мінімальні розміри зберігання автомобіля у гаражах. Гараж НОМЕР_4, що розташований по АДРЕСА_19 побудований частково із будівельних матеріалів бувших у вживанні, що враховано при визначенні вартості.

Суд вважає, що будівельні матеріали незавершеного будівництва гаражу НОМЕР_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_20 є об'єктом права спільної сумісної власності, оскільки розробка проекту гаража, частина будівельних матеріалів здійснювалась та придбавалась ОСОБА_3 за спільні з позивачем кошти, так як на час будівництва гаража ОСОБА_3 постійно отримував пенсію, а ОСОБА_1 - заробітну плату. Також, ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження кому саме належала хата, яку вони розбирали для будівництва гаража. Крім цього, ОСОБА_1, її син ОСОБА_15 та племінник ОСОБА_10 брали участь у будівництві. Зокрема, ОСОБА_1 готувала їжу, що підтвердив свідок ОСОБА_8, який у неї обідав, а також про що зазначала свідок ОСОБА_26 Крім цього, свідок ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_10 показали суду, що син ОСОБА_1 - ОСОБА_33 безпосередньо брав участь у будівництві.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім цього, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вимоги пропорційності, а також ціну позову щодо вимог майнового характеру, суми, яка має бути сплачена позивачем при пред'явленні даного позову, підтверджені документально інші судові витрати, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у сумі 1 740,36 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 57, 60, 61, 63, 69, 71, 74 СК України, ст.ст. 210, 364, 368, 370 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-66, 80, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_3 у період з 14 січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Визнати об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ? частину автомобіля RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража НОМЕР_4 площею 0,0024 га за адресою: АДРЕСА_6, а також будівельні матеріали незавершеного будівництва гаражу НОМЕР_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, спільним сумісним майном та провести поділ цього майна.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину автомобіля марки RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража НОМЕР_4, площею 0,0024 га за адресою: АДРЕСА_6, кадастровий номер НОМЕР_9.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів незавершеного будівництва гаражу НОМЕР_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя АДРЕСА_21 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, судові витрати у сумі 1 740,36 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий А. М. Горошко