Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., ІваненкоЮ.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - державний нотаріус першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, про встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу, посилаючись на те, що при реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 20 жовтня 2005 року в день одруження у зв'язку із відсутністю бланків свідоцтв про шлюб їм було видано довідку про реєстрацію шлюбу.

Після смерті чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, їй видано свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину за законом, однак брат її чоловіка та двоюрідні сестри заперечують факт реєстрації шлюбу та стверджують, що вона незаконно заволоділа спадковим майном.

У зв'язку з відсутністю свідоцтва про шлюб, ОСОБА_4 просила встановити факт реєстрації шлюбу між нею та ОСОБА_6 20 жовтня 2005 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 6 грудня 2016 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Встановлено факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який укладений 20 жовтня 2005 року у РАЦСі Івано-Франківського МУЮ.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що з поданої ОСОБА_4 заяви вбачається спір про право на спадкування, який повинен вирішуватися у порядку позовного провадження, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви без розгляду.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко

Колегія суддів: