Справа № 569/8098/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі: Левчук Д.О.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовною заявою Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2» ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки.

Вимоги позову обґрунтовує тим, що у зв'язку із змінами у діючому законодавстві відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_2» було перейменовано на публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2». 18.05.2010 р. у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2». 13 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 22/08-Н. Згідно умов даного кредитного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 28 700 Євро 00 євроцентів, що в еквіваленті на дату видачі кредиту складало 207 266,95 грн., зі сплатою процентної ставки 13% річних, з кінцевим терміном повернення 12 серпня 2033 року. Кредитні кошти було надано ОСОБА_3 на купівлю нерухомого майна - квартири, за адресою: АДРЕСА_1. За обслуговування кредиту встановлювалась щомісячна плата в розмірі 207 грн. 27 коп., що становить 0,1 % від суми кредиту. Відповідно до п.1.5 кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань, щодо погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, інших платежів передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій позичальник укладає з банком іпотечний договір - квартири № 188, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, буд. 39, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 66,4 кв.м. У відповідності до п. 2.1.2 кредитного договору, кредит було видано шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок відповідача № 0367 в Рівненській філії ВАТ «ВіЕйБі Банк». В день укладання кредитного договору - 13.08.2008 року було укладено - графік погашення кредиту та відсотків.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належними чином про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, підтримала подані до суду заперечення, та просила в позові відмовити.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Судом встановлено, що 13 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 22/08-Н.

Згідно умов даного кредитного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 28 700 Євро 00 євроцентів , що в еквіваленті на дату видачі кредиту складало 207 266,95 грн., зі сплатою процентної ставки 13% річних, з кінцевим терміном повернення 12 серпня 2033 року.

Кредитні кошти було надано ОСОБА_3 на купівлю нерухомого майна - квартири, за адресою: АДРЕСА_1.

За обслуговування кредиту встановлювалась щомісячна плата в розмірі 207 грн. 27 коп., що становить 0,1 % від суми кредиту.

Відповідно до п.1.5 кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань, щодо погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, інших платежів передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій позичальник укладав з банком Іпотечний договір - квартири № 188, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, буд. 39, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 66,4 кв.м.

У відповідності до п. 2.1.2 кредитного договору, кредит було видано шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок відповідача № 0367 в Рівненській філії ВАТ «ВіЕйБі Банк».

В день укладання кредитного договору - 13.08.2008 року було укладено - графік погашення кредиту та відсотків.

Між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 1 до кредитного договору № 22/08-Н від 13.08.2008р., за умовами якого сторони досягли згоди внести до тексту кредитного договору наступні положення: «п. 1.1. За неналежне виконання Позичальником грошових зобовязань з погашення кредитної заборгованості, якщо прострочення виконання таких зобовязань сталося більше ніж на 7 календарних днів від дати, визначеної графіком як дата сплати чергового платежу, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі, визначеному умовами цього Договору, який розраховується від суми невиконаних зобовязань, а саме неповерненого кредиту та/або несплачених процентів та/ або плати за обслуговування кредиту , строк виконання яких настав і які не були виконання станом на восьмий календарний день прострочення такого виконання».

Пунктом 2.5.1 кредитного договору визначено, що повернення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту та відсотків, який є невідємною частиною кредитного договору, в якому зазначається конкретна дата та розмір платежу, який підлягає до сплати в зазначений термін.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтереси іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», п.7.2 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобовязання, а також в інших випадках, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За умовами п.7.2 Іпотечного договору, за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання в порядку, встановленому ст..37 ЗУ «Про іпотеку».

- продажу іпотекодержетелям від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 закону України «Про іпотеку» та умовами договору.

Відповідно до п.7.3 іпотечного договору іпотекодавець має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п.7.2.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 28 вересня 2016 року у справі 6-1243цс16, аналізуючи положення статей 33,36,37,39 Закону України «Про іпотеку», вбачається що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способі захисту.

Враховуючи, що згідно умовами п.7.2 договору іпотеки, за вибором іпотекодержателя застосовується лише один із наведених нижче у ньому способів звернення стягнення на предмет іпотеки, серед яких сторона іпотечного договору визначили, що спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя та шляхом продажу іпотеко держателем предмета іпотеки відповідно до наведених умов в договорі здійснюється лише у позасудовому порядку на підставі договору (п.7.4), а відтак позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав.

У статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і у договорі іпотеки зазначено, що за рішенням суду предмет іпотеки підлягає реалізації шляхом проведення процедури прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Продаж предмету іпотеки є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки і суд не наділений повноваженнями вирішувати вказане питання таким способом.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 30 березня 2016 року № 6-1851цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 перед публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» за кредитним договором № 22/08-Н від 13.08.2008р. в розмірі 1 145 591 (один мільйон сто сорок пять тисяч пятсот девяносто одна) гривня 17 копійок, звернути стягнення на належне на праві приватної власності ОСОБА_3 нерухоме майно, яке є предметом Іпотечного договору від 13.08.2008р., який укладений між ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_3, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований за номером 3495, а саме: нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном , загальною площею 66,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктомоціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_2» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном , загальною площею 66,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном , загальною площею 66,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї Іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію.

Таким чином,суд вважає, що в задоволенні позовних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 82, 88, 209, 212 -215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Харечко С.П.