справа №176/458/17
провадження №2/176/515/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із відповідача ОСОБА_2, на свою користь, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, позивач ОСОБА_1 також просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів, до досягнення дитиною трирічного віку.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що із відповідачем по справі з 05 листопада 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, на даний час відповідач проживає окремо. Позивач самостійно опікується матеріальним становищем сина, у той час як відповідач (батько дитини) у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та на її утримання, як матері дитини, що не досягла трирічного віку, не надає.

Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на доводи викладені у позові.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, лише в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 500 грн., при цьому зазначив , що не працює, доходу не має, перебуває на обліку у Жовтоводському міському центрі зайнятості як безробітній і допомоги не отримує. Також вказав, що неодноразово надавав фрукти, іграшки дитині, купував памперси, однак позивач відмовляється їх приймати і не дає можливості спілкування із дитиною. Кошти на придбання сину іграшок, фруктів брав у батька, іноді заробляв самостійно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, повно всібчно, об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 05 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №298 (а.с.5).

При цьому, вони являються батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с. 4).

На даний час сторони спільно не проживають. Малолітня дитина мешкає разом із матірю, знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою від 21 березня 2017 року виданою ВЖРЕО (а.с. 10).

Рішенням Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №164 від 20.04.2017 року ОСОБА_2 призначено дні побачення з його малолітнім сином ОСОБА_3, кожен вівторок, четвер та суботу тижня з 16.00 по 18.00 у присутності матері дитини, за умови знаходження ОСОБА_2І.в дані дні у місті (а.с.20).

Відповідач, являючись батьком дитини, належної і достатньої матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а також аліменти на утримання малолітнього сина до досягнення останнім повноліття.

На даний час ОСОБА_2 не працює та постійного заробітку не має, відповідно до інформації Жовтоводського міського центру зайнятості Вих.№319 від 05.05.2017 року ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в Жовтоводському міському центрі зайнятості як безробітний, 26.04.2017 поновив статус безробітного та перебуває на обліку по теперішній час. У допомозі по безробіттю йому відмовлено відповідно до п.п.4,5 ст.22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне (а.с.27).

ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечуючи проти стягнення з нього аліментів у розмірі 500 грн. лише на утримання сина до його повноліття.

Крім того, відповідач пояснив, що купує дитині памперси, іграшки, їжу, на підтвердження чого надав копії товарних чеків: від 31.01.2017 року, від 12.01.2017 року, 03.02.2017 року. 20.04.2017 року, 20.04.2017 року (а.с.19).

Однак з наданих відповідачем товарних чеків не вбачається, що дані товари були придбані і передні саме на потреби малолітнього ОСОБА_3 його батьком.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обовязків (ч.2 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України.

Вирішуючи спір про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача аліментів, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доходи відповідача на час ухвалення судового рішення дійсно є мінливими, а тому розмір аліментів на утримання дитини, що він має сплачувати, необхідно визначити саме у твердій грошовій сумі.

Судом також встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, який не має на своєму утриманні інших осіб, окрім малолітнього сина ОСОБА_3

Також суд враховує, що згідно ст. 7 Закону України від «Про державний бюджет України на 2017 рік» - з 1 січня 2017 року встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розмірі 1355 гривень.

За таких обставин, що мають суттєве значення для справи, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що будуть утримуватися з відповідача на користь позивача на утримання спільного сина ОСОБА_4 до досягнення останнім повноліття у розмірі 800 грн. 00 коп. що є більше, ніж половина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку

При цьому, статтею 75 СК України встановлено обов'язок дружини, чоловіка матеріально підтримувати один одного.

Відповідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, також і в разі розірвання шлюбу, що передбачено ч.ч. 4, 6 ст. 84 СК України.

На даний час ОСОБА_1 достроково вийшла з декретної відпустки та відповідно до довідки №60 ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» працює на посаді бухгалтера (а.с.9).

Відповідно до довідки №918 Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. (а.с.10).

Особливості визначення розміру аліментів одному з подружжя судом встановленні статтею 80 СК України, де передбачено присудження їх у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, якщо у частковому відношенні до заробітку, стягнення аліментів неможливе або утруднене. При цьому, критеріями якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів є матеріальний і сімейний стан платника та одержувача аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що ОСОБА_2 офіційно не працює, як фізична особа - підприємець не зареєстрований, пенсію не отримує, є працездатним, а тому має можливість працювати та заробляти собі на життя та надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн.

Встановивши, що сторони перебувають у шлюбі, проживають окремо, мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте відповідач коштів на утримання матері своєї дитини, як і безпосередньо дитини, не надає, суд зважає на положення ч. 2 ст. 84 та ч. 2 ст. 85, ст. 180, ст.181 СК України, які є спеціальними до виниклих між сторонами за цим позовом правовідносин, та відповідно до закону у даному випадку право на утримання не залежить від того, чи працює особа, та від її матеріального стану.

При ухваленні рішення для суду є визначальним те, що дитина не досягла трьох років, дитина мешкає разом із матір'ю, матір дитини нею опікується, при цьому батько не забезпечує їх матеріально.

З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, та аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, а також забезпечить належну матеріальну підтримку матері дитини, при цьому не порушить права відповідача.

Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору, судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) гривень і стягувати у такій сумі щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 04 лютого 2034 року, починаючи стягнення із 27 березня 2017 року.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (пятсот) гривень, щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 04 лютого 2019 року, починаючи стягнення із 27 березня 2017 року.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення у частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська