Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих під час виконання трудових обов'язків, за касаційною скаргою Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на рішення апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2016 року,

встановила:

У жовтні 2014 року Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (далі - Концерн РРТ) звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за результатами ревізії складено акт, відповідно до якого були виявлені порушення. У січні 2012 року за підписом

ОСОБА_4 встановлено працівникам, зокрема ОСОБА_5, надбавку до посадового окладу з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року у розмірі 10 %, що призвело до збитків на суму 6 249,03 грн. Також Концерном РРТ зайво нараховано та виплачено відпускних за період з 1 березня 2013 року по

31 серпня 2012 року, заробітної плати з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року на загальну суму 4 608,80 грн.

У зв'язку з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача заподіяну шкоду на загальну суму 18 513,40 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня

2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов залишено без задоволення.

У касаційній скарзі Концерн РРТ просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої підприємству, апеляційний суд вірно виходив із того, що шкода підприємству заподіяна грошовими виплатами в розмірі 18 513,40 грн, які були призначені наказом від 4 січня 2012 року за підписом тимчасово виконуючим обов'язки генерального директора Концерну РРТ ОСОБА_4, проте підстави для встановлення надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень ОСОБА_5 були відсутні.

Проте суд апеляційної інстанції прийшов до правильного правового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем пропущено річний строк, встановлений ч. 3 ст. 233 КЗпП України, для звернення до суду з позовом про стягнення з працівника матеріальної шкоди.

Установлено, що про наявність заподіяної матеріальної шкоди позивачу стало відомо 20 серпня 2013 року, що підтверджено актом ревізії фінансово-господарської діяльності Концерну РРТ, проведеної Державною фінансовою інспекцією від 20 серпня 2013 року, проте з даним позовом Концерн РРТ звернувся лише 21 жовтня 2014 року.

Доводи касаційної скарги про необхідність поновлення строку не може бути підставою для скасування ухваленого рішення, оскільки позивач не заявляв такого клопотання.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

О.С.Ткачук