АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5167/17 Справа № 200/5531/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Женеску Е.В. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з ОСОБА_2 зареєстрував шлюб 01 березня 1975 року у Олександрівській сільській раді Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Сумісне життя з відповідачем не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини припинено з 2002 року, спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам.

На підставі викладеного просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 01 березня 1975 року у Олександрівській сільській раді Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Розірвано шлюб, зареєстрований 01 березня 1975 року Олександрівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Миколаївка Покровського району Дніпропетровської області, громадянином України, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою с. Боровичі, Маневицького району Волинської області, громадянкою України, за актовим записом № 5.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 повторно не з'явилась в судове засідання з невідомих суду причин, належним чином повідомлялась про час розгляду справи, проте, відповідно до наявних в матеріалах справи документів, ухиляється від отримання повідомлень про час розгляду справи.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За змістом рішення Констуційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі №1-9/2011, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 березня 1975 року було зареєстровано шлюб між сторонами у справі (а.с.5)

Позивач ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_1, де зареєстрований один з 18.06.2015 року (а.с.4).

Відповідач проживає у АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Позивач ОСОБА_3 є батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, матір'ю яких є ОСОБА_8 (а.с.75, 76).

В матеріалах справи наявні копії судових рішень - рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2015 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 09.02.2016 року у справі № 761/14883/15-ц, з яких вбачається, що позивач тривалий час перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 (а.с.129-134).

Крім того, згідно заяви ОСОБА_9, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смирновою О.Ю. 15.10.2016 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 тривалий час зустрічаються, люблять один одного та прагнуть створити власну сім'ю, чому перешкодою є відсутність реєстрації розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Крім того, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2016 року сторонам був наданий строк на примирення.

Із письмових пояснень позивача від 27.04.2017 року вбачається, що він не змінив свою точку зору щодо розірвання шлюбу та не вбачає можливостей для збереження шлюбу, оскільки він тривалий час не проживає разом з відповідачем.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.24,55, 110,112 СК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та переоцінки доказів, правом на оцінку яких наділений лише суд, відповідно до ст. 212 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що збереження сім'ї можливо, спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи. Позивачем доведено, що спільне життя між сторонами та збереження шлюбу суперечить його інтересам, оскільки він тривалий час не проживає з відповідачем, перебував та перебуває у відносинах з іншими жінками. В наданий сторонам час для примирення сторони не приймали будь-яких заходів для поновлення спільного життя.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, а відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності з нормами матеріального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова