АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Комаревцева Л.В.
Справа №753/722/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А

У січні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

У мотивування вимог посилалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2001 року по 10.04.2008 року, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5 і яка проживає разом з нею.

Враховуючи те, що відповідач ухиляється від свого обов"язку щодо утримання своєї дитини, тому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 30 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.01.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 гривні 00 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 10% з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.01.2017 року до досягнення дитиною повноліття».

Зазначає, що судом першої інстанції не були враховані наступні обставини, які мають істотне значення:

- наявність у відповідача інших дітей, а саме малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 17.09.2014 р. (а.с. 77);

- наявність у відповідача дружини - ОСОБА_7, яка перебуває на сьомому місяці вагітності;

- наявність на утриманні у відповідача непрацездатної матері - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка має статус внутрішньо переміщеної особи та отримує пенсію, розмір якої не задовольняє навіть мінімальні життєві потреби.

- низький рівень заробітної плати відповідача, яка в середньому на місяць складає 9 579,26 грн., що підтверджується довідкою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 07.07.2017 р. №191/14/28-10-05-02-55 (а.с. 108);

- перебування відповідача на державній службі (на посаді заступника начальника четвертого відділу Міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків ДФС України), у зв'язку з чим йому заборонено законом займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності) або підприємницькою діяльністю;

- переїзд ОСОБА_4 з донькою на постійне місце проживання до США та отримання нею доходів (17 341 дол. США на рік), які забезпечують достатній рівень життя та гармонійний розвиток дитини (а.с. 50-52);

- відсутність у ОСОБА_5 реальної потреби в додатковому утриманні у вигляді аліментів від батька.

Таким чином, суд дійшов передчасного висновку про визначення розміру аліментів у вигляді 30% з усіх видів доходу відповідача, що для останнього є значною часткою заробітної плати та за відсутності інших видів доходів ставить відповідача й членів його сім'ї у скрутне матеріальне становище.

Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності врахування матеріального становища не тільки стягувача, але й платника аліментів, вважає, що розмір аліментів на утримання дитини має становити не більше 10% з усіх видів доходу відповідача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 03 лютого 2001 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що вбачається з Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 03.02.2001 року. (а.с. 4)

10 квітня 2008 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 10.04.2008 року. (а.с.6)

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно 30 квітня 2013 року. (а.с. 5)

Сторонами не заперечується, що їхня донька проживає разом з матір'ю ОСОБА_4 в Сполучених штатах Америки.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, ОСОБА_4 зазначала, що ОСОБА_2 не приймає участь у вихованні доньки та не надає матеріальної допомоги.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12 червня 1998 року №16 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Враховуючи обов'язок батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дитини в розмірі 30 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Покладаючи обовов"язок на батька по сплаті аліментів на дитину, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що відповідач зобов"язаний утримувати свою дитину.

При цьому, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 30% з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що стягнення аліментів від доходу не може бути виражено у відсотковому відношенні з огляду на таке.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Зі змісту статей 181, 183 СК України вбачається, що аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу, тобто в 1/2, 1/3, 1/4 , а не у відсотках від доходу.

Зазначене також підтверджується, пунктом 4 частини 1 статті 96 ЦПК України, у відповідності до якої судовий наказ може бути видано, зокрема, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Також в частині 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто чинним законодавством передбачено стягнення аліментів або в твердій грошовій сумі, або у фіксованій частці від доходу.

Разом з тим, звертаючись в суд з даним позовом позивач, з урахуванням того, що відповідач працює та має постійний дохід просила стягувати аліменти в розмірі 30% від його доходу, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи те, що судом не взято до уваги неможливість стягнення аліментів у відсотках, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни рішення та присудження аліментів в частці від доходу відповідача.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_2 колегією суддів враховується наступне.

Так, ОСОБА_2 є працездатним, офіційно працює в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби, отримує заробітну плату.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 від 07.07.2017 року вих.№191/14/28-10-05-02-55 його заробіток з вересня 2016 року по лютий 2017 року включно складає 57475,55 грн. (а.с.107-108)

З Декларації за 2016 рік вбачається, що ОСОБА_2 13.12.2013 року було придбано автомобіль BMW 520D 2013 року випуску за 360000 грн. та автомобіль Mitsubishi Pajero Sport 2,5TD 2014 року випуску за 380000 грн.

Також за звітний період ОСОБА_2 отримав пенсію в розмірі 41488 грн. та заробітну плату в розмірі 123469 грн. (а.с.41-49)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що визначення розміру аліментів у вигляді 30% з усіх видів доходу відповідача, що для останнього є значною часткою заробітної плати та за відсутності інших видів доходів ставить відповідача й членів його сім'ї у скрутне матеріальне становище, тому виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства вважає, що розмір аліментів на утримання дитини має становити не більше 10% з усіх видів доходу відповідача.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У силу ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як на підставу задоволенні вимог апеляційної скарги посилається, зокрема, на наявність у відповідача іншої дитини, малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 17.09.2014 р. (а.с. 77)

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не надав доказів того, що він бере участь в утриманні сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сам факт наявності іншої малолітньої дитини не може слугувати підставою для скасування рішення суду.

Ухвалення нового рішення про стягнення аліментів в розмірі не більше 10% з усіх видів доходу відповідача, суперечить основоположним принципам міжнародного та національного законодавства, зокрема ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» згідно якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Посилання відповідача на те, що він є державним службовцем, у зв'язку з чим йому заборонено законом займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності) або підприємницькою діяльністю, також не є підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідач є працездатною особою та необмежений у виборі роботи, яка б відповідала його фінансовим потребам і можливості утримувати дітину.

Доводи відповідача на отримання позивачем доходів, які забезпечують достатній рівень життя та гармонійний розвиток дитини і відсутність у доньки ОСОБА_5 реальної потреби в додатковому утриманні у вигляді аліментів від батька, суперечить вимогам законодавства, якими покладено на батьків рівні обов'язки по утриманню дитини.

Посилання ОСОБА_2 на те, що його дружина - ОСОБА_7 перебуває на сьомому місяці вагітності, а також на наявність на його утриманні непрацездатної матері - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка має статус внутрішньо переміщеної особи та отримує пенсію, розмір якої не задовольняє навіть мінімальні життєві потреби не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки в силу ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 не звертав уваги на зазначені обставини та докази на їх підтвердження не надавав.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави апеляційному суду визначити розмір аліментів в розмірі 10%, як просить відповідач.

Також колегія суддів звертає увагу те, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У силу ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи те, що позивач просила стягувати аліменти в розмірі 30% від доходу відповідача, що не ґрунтується на вимогах законодавства, а також те, що зазначений позивачем розмір аліментів є меншим за 1/3 частку доходу й присудження аліментів в розмірі 1/3 частки від доходу буде виходом за межі позовних вимог, тому з урахуванням вимог статей 11,303 ЦПК України, ст. 182 СК України, колегія суддів вважає що присудженню підлягають аліменти в розмірі ј частки від доходу відповідача.

Таким чином колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року в частині задоволення позову в повному обсязі та визначення аліментів в розмірі 30 % з усіх видів доходу щомісячно, визначивши що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню підлягають аліменти в розмірі ј від доходів щомісячно.

В іншій частині рішення суду ОСОБА_4 не оскаржується та набрало законної сили.

Керуючись статтями 181,182,183,185 СК України статтями 11, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року змінити в частині задоволення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівв повному обсязі на часткове задоволення позову та в частині визначення аліментів в розмірі 30 % з усіх видів доходу щомісячно, визначивши стягнення аліментів в розмірі ј від доходів ОСОБА_2 щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва