Провадження № 2/127/5081/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.10.2000 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалось і вже 4 роки сторони разом не проживають. Весь час окремого проживання відповідач не допомагає дітям матеріально. Відповідач є людиною працездатного віку, проживає в курортному селищі Одеської області, де працює оператором фото-відео зйомки, має достатній дохід. ОСОБА_2 житлом забезпечений, інших утриманців не має, а тому має змогу утримувати дітей до їх повноліття.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000, 00 гривень, щомісячно, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 22.10.2000 року між сторонами був зареєстрований шлюб, про що міським відділом РАГС управління юстиції Вінницької областібуло складено відповідний запис № 1993. (а.с. 5)

Також судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, які проживають разом із позивачем. (а.с. 6- 8)

Відповідно до довідки ГУ ПФУ у Вінницькій області № від 19.10.2017 року, ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста у відділі фінансового аудиту і її середньомісячна заробітна плата становить 6 790, 74 гривень. (а.с. 12)

Для встановлення отриманих доходів відповідача за 2017 рік, судом було витребувано у Білгород Дністровського відділення Чорноморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області відповідну довідку. Отже, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб ДПА України (а.с. 40), за період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року інформації про доходи ф/о в ЦБД ДРФО немає.

Однак, відповідачем суду було надано довідку, з якої вбачається, що ОСОБА_2 працює в санаторії ТОВ «Золота нива» на посаді слюсаря по ремонту слабкострумових пристроїв на 0, 25 ставки, оклад слюсаря становить 3 350 гривень. (а.с. 42)

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою ВРУ № 789ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Також ч.ч. 1, 2 ст. 27 вищевказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Також з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх доньок.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом, також, враховано прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік», який з який з 01 травня 2017 року становить 1777, 00 гривень.

Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Враховуючи те, що відповідач має мінливий дохід, обовязок обох батьків утримувати дитину, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобовязаний та може надавати щомісячне утримання своїм неповнолітнім донькам ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 888, 50 гривень на кожну дитину до досягнення найстаршою донькою повноліття.

Вбачається доцільним підкреслити, що батько дітей має реальну можливість заробляти визначені судовим рішенням необхідні кошти для утримання своїх дітей. Посилання відповідача на скрутне особисте матеріальне становище, а саме низьку заробітну плату не є тими підставами, які тягнуть не виконання обовязку утримання дітей та не може і не повинно ставитися в залежність від пасивної поведінки батька щодо знаходження законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку власних дітей. Батько має шукати способи виконання обовязку, а не причини, з яких він не здатен сплачувати аліменти.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 640, 00 гривень.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно квитанції № 362 від 10.08.2017 позивачем було сплачено адвокату ОСОБА_5 350, 00 гривень за оформлення позовної заяви про стягнення аліментів. (а.с. 9)

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 350, 00 гривень.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 1-3, 27 Конвенції ООН "Про права дитини", ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 180, 181, 182, 191 СК України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 888, 50 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.08.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, витрати на правову допомогу в сумі 350 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640, 00 гривень в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Жмудь