Справа № 523/2877/17
Провадження №2/523/2492/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, виключення з державного реєстру речових прав відомостей про реєстрацію права власності та визнання, права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, виключення з державного реєстру речових прав відомостей про реєстрацію права власності та визнання, права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2006 року за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлого чоловіка ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1. Право власності на частину домоволодіння було зареєстроване у КП «ОМБТІ та РОН», під реєстраційним номером 14159844 у реєстрі власності.

Позивачка стверджує, що вона є інвалідом 2-ої групи, вдова, дітей не має. Будучи одинокою людиною, вони прийняла пропозицію від ОСОБА_5, доньки її доброї знайомої, отримати догляд та турботу на старості літ, взамін чого її житло після смерті перейде до неї у власність. ОСОБА_5 запропонувала позивачці ОСОБА_1 скласти розписку, за якій вона нібито отримала від неї гроші в розмірі 120 000 гривень, який вона справді не отримувала. Факт безгрошовості розписки підтверджується ж розпискою ОСОБА_5 від 25.11.2016р. складену під час добровільного виселення. Крім того, відповідачка ОСОБА_5 взялася допомагати позивачці у приведені її правовстановлюючих документів у відповідність до закону.

Позивачка стверджує, що вона у 2007 році розпочала реконструкцію своєї частини будинку та переобладнала у приміщенні житлового будинку під літ. «Б» приміщення 2-2 і 2-5.

Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 12.03.2012р. за ОД 9 була введена в експлуатацію належна позивачці реконструйована частина домоволодіння.

23.08.2012р. розпорядженням Суворовської районної адміністрації за №492 «Про затвердження висновку щодо можливості виділу частки з домоволодіння АДРЕСА_1 в самостійний об'єкт нерухомого майна, з подальшим встановленням нумерації» належна позивачці частина домоволодіння була виділена у окреме домоволодіння із присвоєнням нової адреси. У п.1 розпорядження вказується наступне:Виділити з домоволодіння АДРЕСА_1 в самостійний об'єкт нерухомого майна частину, яка складається з:Житлового будинку літ. «А» у складі приміщень: 2-2 житлова, площею 9,8 кв.; 2-3 кухня площею 5,7 кв.м; 2-4 санвузол, площею 5,4 кв.м.; 2-5 вітальня, площею 16,1 кв.м.;2-6 веранда, площею 9,1 кв.м. та житлового будинку літ. «Б», у складі приміщень: 4-1 кухня, площею 10,3 кв.м.; 4-2 санвузол, площею 2 кв.м; 4-3 житлова площею 16,1 кв.м. які належать ОСОБА_1 та розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 2 встановлено нумерацію об'єкту нерухомого майна - житловому будинку та вважати його за адресою АДРЕСА_2.

У 2013 році відповідачка звернулася до суду з позовом до позивачки про звернення стягнення на її домоволодіння з підстав неповернення їй суму у розмірі 120 000 гривень, які позивачка в дійсності не отримувала.

25.02.2013р. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1, про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено в повному обсязі. Суд звернув стягнення на будинок, шляхом визнання права власності за ОСОБА_2 на частку будинку за адресою м. Одеса, вул. АДРЕСА_1-А, що належала позивачці.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області 19.10.2016 року рішення було скасовано, (справа № 22ц/785/5611/16), а в позові ОСОБА_5 до ОСОБА_1 було відмовлено.

Сторони досягнули мирної домовленості щодо вирішення суперечок, після чого родина ОСОБА_5 виїхала з будинку в листопаді 2016р .

Позивачка з метою повернення свого права власності на будинок звернулась до державного реєстратора та з'ясувала, що відповідачка ОСОБА_5 продала будинок по ? частки відповідачу ОСОБА_3.

Так, згідно з договором купівлі-продажу домоволодіння від 19.05.2016р., ОСОБА_5 передала у власність (продала), ОСОБА_3 прийняв у власність ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що складається з житлових будинків - літера А,Б.; №1-6-огорожі, І- вимощення, яке розташоване на земельній ділянці розміром 257 кв.м. В договорі є посилання на те, що вищевказана ? частина домоволодіння належить ОСОБА_5 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2013р. та ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2013р.. Вищевказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Ткаченко О.В. у реєстрі № 866.

Відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння від 03.08.2016р., ОСОБА_5 передала у власність (продала), ОСОБА_3 прийняв у власність ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що складається з житлових будинків - літера А,Б.; №1-6-огорожі, І- вимощення, яке розташоване на земельній ділянці розміром 257 кв.м. Пунктом 2 договору вказано, що вищевказана ? частина домоволодіння належить ОСОБА_5 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2013р. та ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2013р. Вищевказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Юшиним А.Ю.. у реєстрі № 1663.

Позивачка вважає, що дані договори є фіктивними, оскільки не переслідували мети правові наслідки, а були бажанням відповідачки ОСОБА_5 уникнути можливого позбавлення її права власності, оскільки на той час, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2013р. та ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2013р. переглядались апеляційним судом Одеської області.

Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, (висновок ВСУ по справі № 6-1382цс16 від 26.10.2016 р.)

Таким чином, дані договори повинні бути визнані недійсними на підставі п. 1 ч. 1 ст.203 ЦК України ,ч.1 ст. 215 ЦК України.

Крім того, позивачка також просить виключити з державного реєстру речових прав відомості (запис № 6203431) про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на домоволодіння по АДРЕСА_2 який складається з літ. «А» житловий будинок, літ. «Б» житловий будинок, огорожа №1,6, вимощення І, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 257кв.м., а також визнати ОСОБА_1 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_2 який складається з літ. «А» житловий будинок, літ. «Б» житловий будинок, огорожа №1,6, вимощення І, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 257кв.м.

В судове засідання представник позивачки не з'явився, проте подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, а також справу просила розглянути у її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_5 подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала та просила справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав та просив справу розглянути у його відсутність.

Представники реєстраційної служби до суду не з'явились.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2006 року за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлого чоловіка ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1. Право власності на частину домоволодіння було зареєстроване у КП «ОМБТІ та РОН», під реєстраційним номером 14159844 у реєстрі власності.

В період з 1997р. по 2007р. позивачкою була здійснена реконструкція будинку, а саме переобладнання у житлового будинку літ. „Б", приміщень літ. 2-2, 2-5.

Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 12.03.2012р. за ОД 9 була введена в експлуатацію належна позивачці реконструйована частина домоволодіння.

23.08.2012р. розпорядженням Суворовської районної адміністрації за №492 «Про затвердження висновку щодо можливості виділу частки з домоволодіння АДРЕСА_1 в самостійний об'єкт нерухомого майна, з подальшим встановленням нумерації» належна ОСОБА_1 1/2 частина домоволодіння була виділена у окреме домоволодіння із присвоєнням нової адреси. У п.1 розпорядження вказується наступне:Виділити з домоволодіння АДРЕСА_1 в самостійний об'єкт нерухомого майна частину, яка складається з:Житлового будинку літ. «А» у складі приміщень: 2-2 житлова, площею 9,8 кв.; 2-3 кухня площею 5,7 кв.м; 2-4 санвузол, площею 5,4 кв.м.; 2-5 вітальня, площею 16,1 кв.м.; 2-6 веранда, площею 9,1 кв.м. та житлового будинку літ. «Б», у складі приміщень: 4-1 кухня, площею 10,3 кв.м.; 4-2 санвузол, площею 2 кв.м; 4-3 житлова площею 16,1 кв.м. які належать ОСОБА_1 та розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 2 встановлено нумерацію об'єкту нерухомого майна - житловому будинку та вважати його за адресою АДРЕСА_2.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одесивід 25.02.2013р., а також ухвалою суду від 05.03.2013р. по цивільній справі № 523/2174/13-ц позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1, про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено в повному обсязі. Рішенням було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Вищевказані рішення були оскаржені ОСОБА_1 до апеляційного суду Одеської області.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області 19.10.2016 року рішення Суворовського районного суду м. Одесивід 25.02.2013р., а також ухвала суду від 05.03.2013р. по цивільній справі № 523/2174/13-ц було скасовані, (справа № 22ц/785/5611/16), а в позові ОСОБА_5 до ОСОБА_1 було відмовлено.

Однак, відповідачка ОСОБА_5, знаючи про наявність апеляційного провадження, вирішала відчужити належній їй будинок.

Так, згідно з договором купівлі-продажу домоволодіння від 19.05.2016р., ОСОБА_5 передала у власність (продала), ОСОБА_3 прийняв у власність ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що складається з житлових будинків - літера А,Б.; №1-6-огорожі, І- вимощення, яке розташоване на земельній ділянці розміром 257 кв.м. В договорі є посилання на те, що вищевказана ? частина домоволодіння належить ОСОБА_5 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2013р. та ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2013р.. Вищевказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Ткаченко О.В. у реєстрі № 866.

Відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння від 03.08.2016р., ОСОБА_5 передала у власність (продала), ОСОБА_3 прийняв у власність ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що складається з житлових будинків - літера А,Б.; №1-6-огорожі, І- вимощення, яке розташоване на земельній ділянці розміром 257 кв.м. Пунктом 2 договору вказано, що вищевказана ? частина домоволодіння належить ОСОБА_5 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2013р. та ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2013р. Вищевказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Юшиним А.Ю.. у реєстрі № 1663.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом цієї норми закону майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Саме такого висновку щодо застосування положень ст. 388 ЦК України дійшов суд Верховний Суд України в постанові від 16.04.2014р. по справі 6-146цс13.

Необхідно також відзначити, що норма ч. 1 ст. 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК.

Зазначена правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України у справі № 3-103 гс11.

Таким чином, суд вважає, що необхідно витребувати майно у ОСОБА_3, шляхом припинення права власності

ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3)

на ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що складається з житлових будинків - літера А,Б.; №1-6-огорожі, І- вимощення, яке розташоване на земельній ділянці розміром 257 кв.м., яке було набуто на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 19.05.2016р., який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Ткаченко О.В. у реєстрі № 866, реєстраційний номер майна № 01, номер запису про право власності №14661222;

на ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що складається з житлових будинків - літера А,Б.; №1-6-огорожі, І- вимощення, яке розташоване на земельній ділянці розміром 257 кв.м., яке було набуто на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 03.08.2016р., який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Юшиним А.Ю.. у реєстрі № 1663, реєстраційний номер майна № 01, номер запису про право власності №15740260;

а також визнанням за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2) право власності на домоволодіння в цілому по АДРЕСА_2 який складається з літ. «А» житловий будинок до складу якого входять: 2-2 - житлова площею 9,8 кв.м., 2-3 - кухня площею 5,7 кв.м.; 2-4 - санвузол площею 5,4 кв.м., 2-5 - вітальня, площею 16,1 кв.м., 2-6 веранда площею 9,1 кв.м; літ. «Б» житловий будинок до складу якого входять: 4-1 кухня площею 10,3 кв.м., 4-2 санвузол площею 2 кв.м, 4-3 - житлова площею 16,1 кв.м.; огорожа №1,6, вимощення І, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 257 кв.м..

В решті вимог суд вважає, що необхідно відмовити, оскільки в даному випадку такий захист права власності є необґрунтований.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 215, 216, 388 ЦК України, ст. ст. 10,60,212,213,214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування з державного реєстру речових прав відомостей про реєстрацію права власності та визнання права власності - задовольнити частково.

2. Витребувати майно у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1шляхом припинення права власності

ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3)

на ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що складається з житлових будинків - літера А,Б.; №1-6-огорожі, І- вимощення, яке розташоване на земельній ділянці розміром 257 кв.м., яке було набуто на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 19.05.2016р., який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Ткаченко О.В. у реєстрі № 866, реєстраційний номер майна № 01, номер запису про право власності №14661222;

на ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що складається з житлових будинків - літера А,Б.; №1-6-огорожі, І- вимощення, яке розташоване на земельній ділянці розміром 257 кв.м., яке було набуто на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 03.08.2016р., який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Юшиним А.Ю.. у реєстрі № 1663, реєстраційний номер майна № 01, номер запису про право власності №15740260;

3. Визнати за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2) право власності на домоволодіння ( в цілому) по АДРЕСА_2, яке складається з літ. «А» житловий будинок до складу якого входять: 2-2 - житлова площею 9,8 кв.м., 2-3 - кухня площею 5,7 кв.м.; 2-4 - санвузол площею 5,4 кв.м., 2-5 - вітальня, площею 16,1 кв.м., 2-6 веранда площею 9,1 кв.м; літ. «Б» житловий будинок до складу якого входять: 4-1 кухня площею 10,3 кв.м., 4-2 санвузол площею 2 кв.м, 4-3 - житлова площею 16,1 кв.м.; огорожа №1,6, вимощення І, загальною площею 74,5 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 257 кв.м.., реєстраційний номер майна № 01.

4. В решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, виключення з державного реєстру речових прав відомостей про реєстрацію права власності - відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_5 (іпн. НОМЕР_3) на користь Держави в особі (Державної судової адміністрації України, код за , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 1669 гривень 15 копійок.

6. Стягнути з ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3) на користь Держави в особі (Державної судової адміністрації України, код за , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 1669 гривень 15 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя