Справа 303/1758/17-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

за участі представника заявника ОСОБА_1

представника

державної виконавчої служби ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево скаргу відділу охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4, при здійсненні виконавчого провадження, стягувач ОСОБА_5,-

в с т а н о в и в:

Відділ охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 при здійсненні виконавчого провадження ВП № 53310060 в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 14.03.2017 року про накладення штрафу у звязку з невиконанням рішення суду, визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Ярош С. І. щодо незакінчення виконавчого провадження ВП № 53310060 та зобовязати старшого державного виконавця Ярош С.І. закінчити виконавче провадження ВП № 53310060. Скаргу обґрунтовує тим, що 20.07.2016 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення, яким визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря Мукачівської ЦРЛ від 04.05.2016 року № 800-02 «Про звільнення ОСОБА_5». Поновлено ОСОБА_5 на рівнозначній посаді завідувача пологового відділення № 1 Мукачівської ЦРЛ. Стягнуто з Мукачівської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_5 суму 4959,60 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто солідарно з Мукачівської центральної районної лікарні та відділу охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради на користь ОСОБА_5 суму 3000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання судових витрат. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 303/3504/16-ц. В подальшому 30.01.2017 року старшим державним виконавцем Ярош С. І. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 53310060. Також 30.01.2017 року державним виконавцем відділу охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради був направлений лист з приводу повідомлення результату виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2016 року. У відповідь 02.02.2017 року відділом охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради було повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду в добровільному порядку, ОСОБА_5 поновлено на роботі та представлено відповідні документи на підтвердження такого. Незважаючи на це, 14.03.2017 року державним виконавцем Ярош С.І. винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн. Таким чином вважає, що рішення суду виконано в повному обсязі, підстав для накладення штрафу не було, а виконавче провадження мало бути закінчено.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав із наведених у ній мотивів, просив скаргу задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2016 року ОСОБА_5 мала бути поновлена на рівнозначній посаді завідувача пологового відділення № 1 Мукачівської ЦРЛ, проте така поновлена на посаді завідувача приймального відділення Мукачівської ЦРЛ, що не є рівнозначною посадою. Таким чином вважає, що рішення суду не виконане, а тому постанова про накладення штрафу є законною, підстав для закінчення виконавчого провадження немає.

Стягувач ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила та пояснила, що дійсно вона поновлена на посаді завідувача приймального відділення Мукачівської ЦРЛ. Разом з тим, така посада не жодним чином не відповідає її кваліфікації та спеціалізації, у неї відсутній будь-який освітній рівень в терапевтичному напрямку, який є необхідний для зайняття посади завідувача приймального відділення, про що вона повідомляла відділ охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської. Таким чином вважає,що державний виконавець діяв в межах закону.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2016 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення, яким визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря Мукачівської ЦРЛ від 04.05.2016 року № 800-02 «Про звільнення ОСОБА_5». Поновлено ОСОБА_5 на рівнозначній посаді завідувача пологового відділення № 1 Мукачівської ЦРЛ. Стягнуто з Мукачівської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_5 суму 4959,60 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто солідарно з Мукачівської центральної районної лікарні та відділу охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради на користь ОСОБА_5 суму 3000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання судових витрат. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 14.11.2016 року вказане рішення суду залишено без змін. На виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2016 року, 04.08.2016 року був виданий виконавчий лист № 303/3504/16-ц. На підставі виконавчого листа 30.01.2017 року старшим державним виконавцем Ярош С. І. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 53310060 в якій вказано про те, що рішення боржнику необхідно виконати негайно. Одночасно листом від 30.01.2017 року державний виконавець повідомив сторін виконавчого провадження про необхідність виконання рішення суду та порядок виконання рішення суду про поновлення на роботі. На виконання зазначеного відділ охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради листом від 02.02.2017 року повідомив про виконання рішення суду та надав копію наказу № 1792-02 від 15.11.2016 року про поновлення ОСОБА_5 на посаді завідувача приймального відділення Мукачівської ЦРЛ з 04.05.2016 року та копію трудової книжки ОСОБА_5 з аналогічним записом. Вказана заява з доданими документами отримана державним виконавцем 03.02.2017 року, про що свідчить відмітка про отримання. Також встановлено, що відповідно до заяви від 06.02.2017 року ОСОБА_5 повідомила Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про те, що посада завідувача приймального відділення Мукачівської ЦРЛ не є рівнозначною посаді завідувача полового відділення № 1 Мукачівської ЦРЛ, а тому рішення суду не вважає виконаним.

У звязку із вказаним, вважаючи, що рішення суду не виконано, державний виконавець 02.03.2017 року скерував вимогу відділу охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради про необхідність виконання рішення суду в строк до 09.03.2017 року та розяснено наслідки невиконання рішення суду, в тому числі і можливість накладення штрафу.

Так як зазначена вище вимога державного виконавця не була виконана, 14.03.2017 року державний виконавець Ярош С.І. виніс в порядку ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про накладення штрафу на відділ охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн.

Одночасно відділ охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради скерував державному виконавцю заяву про закінчення виконавчого провадження від 14.03.2017 року, в якій вказано про те, що рішення фактично виконане в повному обсязі. При цьому заява обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 поновлена на посаді завідувача приймального відділення Мукачівської ЦРЛ, ця посада в повній мірі відповідає її кваліфікації та спеціалізації та є повністю рівнозначною посаді завідувача полового відділення, а тому рішення виконано.

Виконання рішень судів здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Звертаючись до суду із скаргою заявник вважає, що державний виконавець після отримання відомостей про поновлення на роботі ОСОБА_5 на посаді завідувача приймального відділення зобовязаний був закінчити виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. При цьому рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином виконання вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника до виконання попередніх обовязків на підставі відповідного наказу органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

При цьому суд звертає увагу на те, що рішення суду має виконуватися в точній відповідності до його резолютивної частини. Разом з тим, суд погоджується з позицією стягувача про те, що рішення суду не виконано, оскільки суд зобовязав поновити ОСОБА_5 на рівнозначній посаді завідувача полового відділення № 1 Мукачівської ЦРЛ, а не будь-якого іншого. Більше того, ОСОБА_5 поновлена на посаду завідувача приймального відділення Мукачівської ЦРЛ, яка не відповідає її кваліфікації та спеціалізації, у неї відсутній будь-який освітній рівень в терапевтичному напрямку, який є необхідний для зайняття посади завідувача приймального відділення. Зазначена обставина взагалі може бути в подальшому підставою для її звільнення з цієї посади у звязку з невідповідністю ОСОБА_5 займаній посаді. У звязку з цим суд приходить до висновку, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису - ввести скорочену посаду. До того ж як встановлено в рішенні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2016 року, що одночасно з ліквідацією пологового відділення № 1 Мукачівської ЦРЛ, як структурного підрозділу Мукачівської ЦРЛ, було створено новий структурний підрозділ, - пологове відділення. При цьому посада завідувача пологовим відділенням Мукачівської ЦРЛ, яку обіймала ОСОБА_5, була також створена. Саме ця обставина була в тому числі підставою для задоволення позову ОСОБА_5 та, як наслідок, для її поновлення на роботі. З огляду на це, в Мукачівській ЦРЛ є структурний підрозділ, посада в якому могла би відповідати вимогам ОСОБА_5

Додатково суд враховує, що ухвала Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2017 року про розяснення рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2016 року, жодним чином не змінює резолютивну частину рішення суду про поновлення на роботі.

Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Так, за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення та дії державного виконавця були прийняті та вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень державного виконавця, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, суд не вбачає підстав для визнання протиправною та скасування постанови від 14.03.2017 року про накладення штрафу у звязку з невиконанням рішення суду, визнання протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Ярош С. І. щодо незакінчення виконавчого провадження ВП № 53310060 та відповідно зобовязання старшого державного виконавця Ярош С.І. закінчити виконавче провадження ВП № 53310060, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 386, 387 ЦПК України, ст.ст. 18, 26, 39, 63, 65, 75 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги відділу охорони здоровя виконавчого комітету Мукачівської міської ради на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4, при здійсненні виконавчого провадження, стягувач ОСОБА_5 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.М.Заболотний