Справа № 323/2240/17
Провадження № 4-с/323/3/17
УХВАЛА

Іменем України

30.11.2017 р. м.Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді Гуцал О.П., при секретарі Лукіній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, заінтересована особа ПАТ «Донецькоблагаз», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, що полягає у невиконанні судового наказу у справі № 323/554/17, виданого 03.03.2017 року Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення з ПАТ «Донецькоблгаз» на його користь заборгованості із заробітної плати у розмірі 18646,32 грн. В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначив, що виконавче провадження із виконання зазначеного судового наказу відкрито 06.06.2017 року. З моменту відкриття відповідного виконавчого провадження і до 11.08.2017 року державним виконавцем не було вчинено фактично жодної виконавчої дії, чим порушуються його законні права на виконання судового рішення. Також після отримання відповіді щодо стану рахунків боржника державний виконавець не звертався до банківських установ щодо зясування поточного стану рахунків та не звертався до органів щодо інформації про відкриття боржником нових рахунків. Державний виконавець не здійснює реалізацію транспортних засобів, які були ним виявлені в процесі виконання судового наказу, а також не зясовує чи наявні у боржника обєкти нерухомого майна. Також державний виконавець не виходив на юридичну адресу боржника та не здійснив опис належного йому майна. Заявник вважає зазначену бездіяльність протиправною та просить суд визнати її такою та зобовязати державного виконавця вчинити наступні дії: зобовязати ПАТ «Донецькоблгаз» подати декларацію про рахунки у банках; зобовязати ПАТ «Донецькоблгаз» надати відомості щодо належного йому майна за даними бухгалтерського обліку; повторно отримати в органах доходів і зборів інформацію про наявні у ПАТ «Донецькоблгаз» рахунки і накласти на них арешт; встановити майно ПАТ «Донецькоблгаз», яке знаходиться в інших осіб, а також майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб; провести перевірку майнового стану ПАТ «Донецькоблгаз»; накласти арешт на транспортні засоби, які належать ПАТ «Донецькоблгаз» та провести процедуру їх примусової реалізації; виявити та накласти арешт на обєкти нерухомого майна, які належать ПАТ «Донецькоблгаз», провести процедуру їх примусової реалізації; здійснити реєстрацію обтяжень майна ПАТ «Донецькоблгаз»; зобовязати вирішити питання про притягнення посадових осіб ПАТ «Донецькоблгаз» до адміністративної відповідальності в порядку ст..188-13 КУпАП.

Від заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує.

Державний виконавець Василенко В.О. неодноразово викликався в судове засідання, однак до суду він не зявився, будь-яких заяв або заперечень від нього не надходило. Ухвала суду від 30.10.2017 року про витребування копії матеріалів виконавчого провадження Краматорським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не виконана.

ПАТ «Донецькоблгаз» належним чином повідомлялося про час та дату судового засідання, однак його представник до суду не зявився, причин неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судовим наказом у справі № 323/554/17, виданим 03.03.2017 року Оріхівським районним судом Запорізької області, стягнуто з ПАТ «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати у розмірі 18646,32 грн.

Постановою державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 06.06.2017 року відкрито виконавче провадження № 53986036 з примусового виконання судового наказу від 03.03.2017 року. Вказаною постановою зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як вбачається з листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № К-318-1451 від 26.07.2017 року, виконавче провадження № 53986036 з примусового виконання судового наказу від 03.03.2017 року приєднане до зведеного виконавчого провадження, яке веде Краматорський міський відділ ДВС ГТУЮ у Донецькій області. В рамках зведеного виконавчого провадження, боржником за яким є ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», винесено постанови про арешт коштів боржника, що направлені для виконання до банківських установ. Згідно повідомлення ПАТ «Промінвестбанк», рахунки відкриті боржником відсутні. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» повідомило, що грошових коштів на рахунках боржника недостатньо, ПАТ «Укрсоцбанк» - кошти на рахунках відсутні, ПАТ «АБ Радабанк» - залишок коштів 98,00 грн. За даними Центру територіального сервісного центру № 1443 Регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області, за підприємством-боржником зареєстровані 64 одиниці автомототранспорту, на які державним виконавцем накладено арешт та оголошено заборону на відчуження, про що внесені відомості до реєстру обтяжень. Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» належать обєкти нерухомості, розташовані на території Донецької області (у м. Краматорську промислова база за адресою вул.. Південна, 1). Земельна ділянка за вказаною адресою не є власністю підприємства-боржника, перебуває в оренді. Також в листі вказано, що судовий наказ від 03.03.2017 року є 103-м за чергою виконавчих документів про стягнення боргу по трудовим правовідносинам на користь фізичних осіб. Стягнутих коштів не достатньо для задоволення вимог усіх стягувачів.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом..

Однак, державним виконавцем не надано суду жодних доказів щодо заперечення чи спростування оскаржуваної бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, боржнику ПАТ «Донецькоблагаз» належить на праві власності ряд нерухомого майна, на яке станом на 11.08.2017 року арешт не накладався (а.с.7-34).

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У скарзі заявник посилається на те, що бездіяльність державного виконавця є незаконною, оскільки ним не було здійснено весь обсяг дій щодо виконання рішення суду, що передбачені діючим законодавством.

Згідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є, між іншими, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст..26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

У статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», вказано, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно. У разі якщо на зазначене у частині пятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:

1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтерєру офісів, готова продукція та товари тощо);

2) обєкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

Статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобовязані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Згідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобовязані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

В свою чергу, державним виконавцем Василенком В.О. будь-яких документів на підтвердження проведення ним необхідних виконавчих дій на виконання рішення суду відділом державної виконавчої служби чи державним виконавцем надано не було, в зв'язку з чим суд вважає неправомірною його бездіяльність щодо не вчинення дій щодо виконання судового наказу у справі № 323/554/17, виданого 03.03.2017 року Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення з ПАТ «Донецькоблгаз» на користь заявника заборгованості із заробітної плати у розмірі 18646,32 грн.

Матеріали справи не містять даних, які б свідчили, що державним виконавцем Василенком В.О., було вжито всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення.

Протиправна бездіяльність державного виконавця, яка полягає у перевірці майнового стану боржника не в повному обсязі, унеможливлює реальне виконання судового рішення та суттєво порушує права стягувача.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно частини 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що бездіяльність державного виконавця щодо не вчинення дій щодо невиконання виконавчого документу порушують права стягувача та не відповідають вимогам чинного законодавства, у звязку з чим вимоги скаржника в частині визнання бездіяльності державного виконавця протиправною підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо вимог зобовязати державного виконавця вчинити дії щодо зобовязання ПАТ «Донецькоблгаз» подати декларацію про рахунки у банках та відомості щодо належного йому майна за даними бухгалтерського обліку, повторно отримати в органах доходів і зборів інформацію про наявні у боржника рахунки, встановити майно ПАТ «Донецькоблгаз», яке знаходиться в інших осіб, а також майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб, провести перевірку майнового стану ПАТ «Донецькоблгаз», накласти арешт на транспортні засоби та нерухоме майно, належне боржнику, та провести процедуру їх примусової реалізації, здійснити реєстрацію обтяжень майна боржника та вирішити питання про притягнення посадових осіб до ПАТ «Донецькоблгаз» до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов'язувати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Приймаючи до уваги вищенаведене, підстав для зобовязання державного виконавця вчинити вищезазначені дії судом не встановлено, оскільки вирішення питання про вчинення таких дій є виключною компетенцію державного виконавця.

Керуючись ст.ст.383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, заінтересована особа ПАТ «Донецькоблагаз» задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо не вчинення дій щодо виконання судового наказу у справі № 323/554/17, виданого 03.03.2017 року Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення з ПАТ «Донецькоблгаз» на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати у розмірі 18646,32 грн.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Суддя О.П. Гуцал