Справа № 369/8480/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/2200/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 16.05.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Ігнатченко Н.В., Фінагєєва В.О., ,

за участю секретаря Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Народний кредит» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року у справі за позовом Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року КС «Народний кредит» звернулася до суду із позовом про стягнення боргу за кредитним договором. Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що 02 жовтня 2013 року із відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 17-131001/н, за умовами якого надано кредит в розмірі 5800 грн. на 12 місяців під 64,97 % річних, тобто 0,178 % денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 1.1 додаткової угоди до кредитного договору від 02 жовтня 2013 року встановлено, що у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком і плата за його користування становить 1 % денних на суму залишку по кредиту. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 8189,91 грн. та судовий збір, а 02 вересня 2015 року рішенням Соломянського районного суду м. Києва стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у вигляді відсотків в розмірі 27871,70 грн. та судовий збір. Після набрання рішенням законної сили в рахунок погашення боргу відповідачем було здійснено декілька платежів, які не погашають в повному обсязі існуючу заборгованість, тобто рішення суду є невиконаним. Відтак боржник зобовязаний сплатити відсотки за весь період користування коштами, неохоплений рішенням суду від 02 вересня 2015 року, а саме з 29 липня 2015 року по 01 вересня 2016 року. Крім того, позивач має право на відшкодування інфляційних збитків та стягнення трьох процентів річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Просив стягнути із відповідача на користь позивача 22453,88 грн., з яких борг по відсоткам за користування кредитом у розмірі 21310,63 грн., інфляційні збитки у розмірі 1008,40 грн., три проценти річних у розмірі 134,85 грн., покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року в задоволенні позову КС «Народний кредит» відмовлено.

Позивач КС «Народний кредит», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що додані ним довідки є належним письмовим доказом, який засвідчує розмір здійснених боржником проплат та наявність заборгованість за виконавчим листом, відтак суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у стягненні заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 02 жовтня 2013 року між КС «Народний Кредит» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 17-131001/н, за умовами якого кредитодавець зобовязується надати позичальнику кредит в сумі 5800 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 12 місяців від дати отримання позичальником кредиту. Плата за користування кредитом є фіксованою. Річний процент становить 64,97 %, тобто 0,178 % денних на суму залишку кредиту за кожен день користування.

Згідно додаткового договору до кредитного договору від 02 жовтня 2013 року, за будь-яких умов у разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком фіксована процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 365 % річних, тобто 1 % денних на суму залишку по кредиту.

Рішенням Соломянського районного суду Київської області від 06 березня 2014 року за позовом КС «Народний Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення боргу позов задоволено, стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість станом на 22 січня 2014 року в розмірі 8189,91 грн., яка складається із тіла кредиту 5341,01 грн., відсотків за користування кредитом 2848,90 грн., а також судовий збір 243,60 грн.

Рішенням Соломянського районного суду Київської області від 02 вересня 2015 року за позовом КС «Народний Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості позов задоволено, стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість по відсоткам станом на 29 липня 2015 року в розмірі 27871,70 грн.

Згідно довідки КС «Народний Кредит» від 06 вересня 2016 року № 755, заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому листу № 760/23283/14-ц складає 28150,41 грн.

Згідно довідки КС «Народний Кредит» від 06 вересня 2016 року № 754, заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому листу № 2-1883/14 складає 8433,51 грн., на користь КС «Народний кредит» було зроблено 21 сплату на загальну суму 7308,80 грн., залишок по виконавчому листу становить 1125,71 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відмовляючи в задоволенні позову КС «Народний Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив із його недоведеності, оскільки позивачем не надано належних доказів з приводу невиконання відповідачем рішення Соломянського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року.

Із даними висновками суду колегія суддів не може погодитися, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 526, 599 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, дострокове присудження до виконання основного зобовязання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою, до дня фактичного задоволення (повного розрахунку).

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобовязальні правовідносини не припинилися.

На підтвердження невиконання відповідачем своїх зобовязань по сплаті заборгованості за кредитним договором позивачем надано належним чином оформлені довідки КС «Народний кредит» від 06 вересня 2016 року, в яких відображено надходження коштів від відповідача на погашення заборгованості і кінцевий залишок, який свідчить про наявність непогашеної заборгованості станом на день звернення до суду із даним позовом.

В порушення вимог ст. 60, 212 ЦПК України судом першої інстанції не надано належної оцінки цим доказам, які не були спростовані відповідачем, і зроблено передчасний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного зясування обставин, що мають значення для справи, та із порушенням вимог процесуального права, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги КС «Народний Кредит», колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки зобовязання по поверненню кредиту та процентів відповідачем не виконано, що підтверджується довідками КС «Народний Кредит», позивач має право на отримання процентів за період, не охоплений рішенням Соломянського районного суду Київської області від 02 вересня 2015 року, а саме із 29 липня 2015 року по 01 вересня 2016 року, в розмірі 21310,63 грн. згідно розрахунку, наданого позивачем.

Колегія суддів враховує, що факт наявності заборгованості і її розміру відповідачем не спростовані.

Крім того, в звязку із невиконанням рішення Соломянського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року позивач має право на одержання штрафних санкцій за прострочення виконання рішення суду, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобовязання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, грошове зобовязання по сплаті заборгованості за кредитним договором трансформувалось для боржника у грошове зобовязання по виконанню рішенню суду.

Відтак, оскільки рішенням суду з ОСОБА_2 на користь КС «Народний Кредит» стягнуто суму заборгованості в розмірі 8189,91, і таке зобовязання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобовязанням, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності між сторонами грошових зобовязань, які ОСОБА_2 належним чином не виконує.

Наведене дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобовязання, оскільки боржник відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України зобовязаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми.

З огляду на викладене із ОСОБА_2 на користь КС «Народний Кредит» підлягають стягненню інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних за період із 30 вересня 2015 року по 01 вересня 2016 року в розмірі 134,85 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1008,40 грн. з врахуванням індексів інфляціі із 30 вересня 2015 року по 01 вересня 2016 року.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія суддів здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із позивача на користь відповідача судові витрати за подання позову та апеляційної скарги 2978 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Народний кредит» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_2 про стягнення боргузадовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Народний кредит» 22453,88 грн., з яких борг по відсоткам за користування кредитом 21310,63 грн., 3% річних в розмірі 134,85 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1008,40 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Народний кредит» судові витрати в розмірі 2978 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Ігнатченко Н.В.

ОСОБА_3О