Справа № 279/4303/17 У Х В А Л А
"16" листопада 2017 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Невмержицької О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області, третя особа: Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ про звільнення майна з під арешту,
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій зазначає, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області, третя особа: відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ про звільнення майна з під арешту.
Заявник просив забезпечити позов шляхом заборони посадовим особам УДВС ГТУЮ у Житомирській області складати та затверджувати акт про проведені електронні торги для оформлення права власності на магазин №73 та магазин «Комфорт», що знаходиться за адресою: м.Коростень, вул.Шевченка (Кірова) 30 до вирішення спору по суті і набрання судовим рішенням у справі чинності.
На підставі ст.151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Частиною другою цієї ж статті визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Тобто законодавець зобовязує заявника обґрунтувати заяву про забезпечення позову, а суд перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову і застосувати такі заходи у випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або неможливості виконати рішення суду в майбутньому.
Подана заява про забезпечення позову не відповідає зазначеним нормам закону, оскільки заявником не подано доказів на обгрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.3 ст.151 ЦПК України.
Крім того, заява про забезпечення позову містить неточності в тексті, заявником не надано та не зазначено жодних відомостей про те коли, ким саме, на якій підставі та яким чином було накладено арешт на спірне майно; не зазначено коло співвласників даного майна; не подано письмових доказів на підтвердження наявності вказаного майна на день подання заяви до суду.
Не обгрунтовано й посилання заявника на те, чому саме Коростенський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Житомирській області повинен вчинити вищевказані дії.
Відповідно до ч.8 ст.151 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що подана заява не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, оскільки не містить достатніх даних, необхідних для розгляду заявленого в ній клопотання, вона підлягає поверненню позивачу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п"яти днів з дня отримання її копії.

Суддя : Невмержицька О.А.