НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7008/16
№ 2/183/894/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Гончарової С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку - літ. «А», стіни шл/блок, загальною площею - 43,10 кв.м., житловою площею - 32,5 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: Прибудова -а, Літня кухня - Б, Погріб - пг, Сарай - В, сарай - Г, сарай - Д, Вбиральня - Е, Вхід у погріб - Ж, Колодязь - № 1, Хвіртка - № 2, Ворота - № 3, Огорожа - № 4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Новомосковською державною нотаріальною конторою 15 грудня 1992 року, за реєстром № 4294, зареєстрованого в Новомосковському БТІ за № 5-2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по 1/2 частині житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться по АДРЕСА_1. 06 квітня 1999 року Новомосковським районним бюро технічної інвентаризації виготовлений технічний паспорт на зазначений житловий будинок на ім'я ОСОБА_3 - 1/2 частина та ОСОБА_4 - 1/2 частина. ІНФОРМАЦІЯ_4 року дядько позивача - ОСОБА_3, помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 була мати позивача - ОСОБА_4, яка в установлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата ОСОБА_3, так як проживала разом з братом та вважається такою, що прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_3 року мати позивача - ОСОБА_4, померла. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є діти спадкодавця: ОСОБА_1 та донька - ОСОБА_2. В установлений законом термін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори після смерті матері ОСОБА_4. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а ОСОБА_2 з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері. Після цього нотаріусом заведена спадкова справа за № 106/06. 12 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1. 12 грудня 2016 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року на житловий будинок АДРЕСА_1, оскільки відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № НОМЕР_2 від 12 грудня 2016 року право власності на спадковий будинок зареєстроване за спадкодавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 15 грудня 1992 року Новомосковською ДНК за р. № 4294, тобто не представлено документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок. Вважаючи відмову такою, що суперечить нормам законодавства позивач звернувся з позовом до суду.

Представник позивача до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідачі, третя особа у судове засідання не з'явилися, кожен окремо надали суду заяви, згідно з якими просили розглянути справу за відсутності представників. Не заперечили проти задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини.

Відповідно до інформаційної довідки № НОМЕР_2 від 12 грудня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 28 березня 2003 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 15 грудня 1992 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р. № 4294 в рівних частках (по 1/2) зареєстровано право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

06 квітня 1999 року, Новомосковським районним Бюро технічної інвентаризації виготовлений технічний паспорт на зазначений житловий будинок на ім'я ОСОБА_3 - 1/2 частина та ОСОБА_4 - 1/2 частини, у відповідності до якого житловий будинок в цілому складається з: житлового будинку - літ. «А», стіни шл/блок, загальною площею - 43.1 кв. м, житловою площею - 32,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: сіней - а, літня кухня - Б, погрібу - пг, сараю - В, сараю - Г, сараю - Д, вбиральні - Е, входу у погріб - Ж, колодязю - № 1, хвіртки - № 2, воріт - № 3, забору - № 4.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 помер.

У відповідності до відповіді нотаріуса № 76/01-09, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

У відповідності до довідки Виконавчого комітету Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 1231 від 25 листопада 2015 року, ОСОБА_3 по день смерті проживав разом з племінницею ОСОБА_6, племінником ОСОБА_1, ОСОБА_7, сестрою ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4, мати позивача та відповідача, про що свідчать надані суду свідоцтво про смерть від 01 вересня 2005 року, свідоцтва про народження від 13 січня 1995 року, від 05 серпня 1985 року, свідоцтво про шлюб від 28 січня 2006 року, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2012 року про розірвання шлюбу, свідоцтво про шлюб від 12 жовтня 2013 року.

У відповідності до отриманої судом копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся ОСОБА_1, чоловік та донька померлої - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 28 лютого 2006 року та 28 лютого 2006 року відповідно. 20 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1.

12 грудня 2016 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року на житловий будинок АДРЕСА_1, оскільки відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № НОМЕР_2 від 12 грудня 2016 року право власності на спадковий будинок зареєстроване за спадкодавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 15 грудня 1992 року Новомосковською ДНК за р. № 4294, тобто не представлено документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок.

Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Щодо встановлення факту, що має юридичне значення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ч. 1 п 2 ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_1 є чоловіком її доньки. Знала, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1, ОСОБА_3 був дядьком ОСОБА_9 та рідним братом ОСОБА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 жили в селі Вільному.

Свідки ОСОБА_10 що мешкала по сусідству з будинком, в якому проживав позивач в с. Вільне, ОСОБА_11 - сестра дружини позивача надали показання, аналогічні показанням ОСОБА_8, вказуючи, що знали ОСОБА_3, ОСОБА_4, які відносилися один до одного, як брат та сестра, називали один одного відповідно, мали спільних батьків.

Оцінюючі вищенаведені докази по справі, суд приходить до висновку, що наявними в справі доказами, наданими на підтвердження відомостей про народження, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, показаннями свідків підтверджено наявність родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Встановлення даного факту необхідно позивачу для реалізації спадкових прав, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності, суд виходить з наступного.

Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, при вирішенні питання щодо набуття права ОСОБА_4 права власності в порядку спадкування, як сестра померлого застосуванню до даних спадкових відносин підлягають норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначеній в статті 21 цього кодексу.

Відповідно до ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст.ст.529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) і померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

У відповідності до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За ст.560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

За таких обставин, оскільки судом встановлено факти родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були рідні брат та сестра, відсутності інших спадкоємців першої черги за законом чи спадкоємців за заповітом, суд вважає, що шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном - житловим будинком, розташованим в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 у виді 1/2 права власності на житловий будинок.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В зв'язку з наведеним, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту належності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 на 1/2 частину будинку, смерть ОСОБА_4, подання заяви про прийняття спадщини позивачем та відмову від спадщини на користь позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_7, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження відчуження первісними власниками нерухомого майна на користь третіх осіб, неможливість внаслідок смерті вчинення дій щодо реєстрації виниклого у ОСОБА_4 права власності, відсутність доказів наявності інших спадкоємців, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 року був рідним братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку - літ. «А», стіни шл/блок, загальною площею - 43,10 кв. м., житловою площею - 32,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: Прибудова -а, Літня кухня - Б, Погріб - пг, Сарай - В, сарай - Г, сарай - Д, Вбиральня - Е, Вхід у погріб - Ж, Колодязь - № 1, Хвіртка - № 2, Ворота - № 3, Огорожа - № 4, який належав на праві спільної часткової власності по 1/2 частині ОСОБА_4 та ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 року, спадкоємцем якого за законом була ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, однак не оформила спадкових прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов