233 № 233/5596/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/М о т и в о в а н е/

08 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., Ліман С.М., Козловської К.Я., представника позивача Кошарної С.С., представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа - Костянтинівська районна державна адміністрація, - «про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки», -

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «АПК-Інвест» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, в якому просить:

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 4,32 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 03.10.2016 р., право оренди за яким зареєстровано 03.10.2016 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області за № 16694753 та

скасувати запис про державну реєстрацію права оренди, що виникло на підставі договору оренди землі від 03.10.2016 р., укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки загальною площею 4,32 га, кадастровий № НОМЕР_1, що внесено до Дерджавного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 16694753 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області № 31675072 від 03.10.2016 р.,

пославшись на те, що 25 травня 2012 року між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області за № 02137 від 25 травня 2012 року, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_1 загальною площею 4,32 га, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

Пунктом 8 Договору встановлений двадцятирічний строк дії, що на даний час не сплинув.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди на земельну ділянку кадастровий № НОМЕР_1 площею 4,32 га, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, зареєстровано за ОСОБА_4 03 жовтня 2016 року, номер запису про інше речове право 16694753.

Таким чином, на час укладання та державної реєстрації договору оренди земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1 загальною площею 4,32 га, розташованої на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, діяв та є чинним на даний час договір оренди землі, укладений між ПрАТ «АКП-Інвест» та ОСОБА_2 від 25 травня 2012 року строком на 20 років.

ПрАТ «АПК-Інвест» сумлінно виконує свої обов'язки за договором, в тому числі сплачує орендну плату, а відповідач приймає орендну плату. Остання виплата по орендній платі за договором була здійснена 16 серпня 2016 року. Отже, даний договір оренди землі зареєстрований відповідно до норм законодавства, які діяли на момент його реєстрації, і відповідно, є чинним, не припиненим, не розірваним, не визнаний недійсним, що відповідає ст.204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З огляду на це, вважає права ПрАТ «АПК-Інвест» на даний час порушеними, що потребують захисту шляхом визнання оспорюваного договору оренди недійсним з одночасним скасуванням державної реєстрації прав оренди, як похідної вимоги, оскільки обидві позовні вимоги пов'язані між собою підставою виникнення.

Представник позивача ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» Кошарна С.С. в судовому засіданні позов підтримала за наведених у позовній заяві підстав, просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність за участі її представника ОСОБА_3, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.77).

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, надавши письмові заперечення, в яких зауважив на такому:

На початку 2016 року ОСОБА_2 в усній формі повідомила ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про намір розірвати договір оренди землі від 25 травня 2012 року у зв'язку з тим, що ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» систематично порушує строки виплати орендної плати протягом декількох останніх років, як це передбачено п.10 договору оренди землі, та просила надіслати на її адресу відповідні документи щодо розірвання договірних відношень. Також на їх примірнику договору була відсутня печатка та підпис посадової особи, яка провела державну реєстрацію у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області.

З метою приведення своїх правовстановлюючих документів на землю відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ОСОБА_2 зареєструвала своє право в державному реєстрі прав та дізналася, що на теперішній час її земельна ділянка в оренді не перебуває.

Відповідно до п.41 договору оренди землі від 25.05.2012 р., укладеному між ОСОБА_2 та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», цей Договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.

У зв'язку з тим, що договір оренди землі не був зареєстрований відповідно до вимог діючого законодавства України, тому у ОСОБА_2 не було ніяких перешкод розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою на свій власний розсуд.

Так, 03 жовтня 2016 року ОСОБА_2 уклала Договір оренди землі з ОСОБА_4, який в свою чергу був зареєстрований відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивачем не надано необхідних доказів щодо проведення державної реєстрації договору оренди землі, укладеного між позивачем та ОСОБА_2, зокрема, документу або витягу (інформаційної довідки), який містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, суб'єктів прав на земельну ділянку, як передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 за №1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, догорів оренди землі», яка діяла на той час.

Вважає, що на теперішній час договір оренди землі від 03 жовтня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, є дійсним та державна реєстрація права оренди земельної ділянки проведена відповідно до вимог діючого законодавства України.

Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність за участі його представника ОСОБА_5, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.72).

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі за підстав, аналогічних висловленим представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Представник третьої особи - Костянтинівської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.155).

Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши надані сторонами докази у справі, дістає таких висновків.

Судом встановлено таке:

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації № 178 від 19.05.2010 р. та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 91, власником земельної ділянки площею 4,3200 га, розташованої за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, Миколайпільська сільська рада, є ОСОБА_2 (а.с.13).

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 4,32 га, що розташована за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, Миколайпільська сільська рада, належить ОСОБА_2 (а.с.16).

03 жовтня 2016 року між ОСОБА_2, як орендодавцем, та ОСОБА_4, як орендарем, укладено Договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_2 надає, а ОСОБА_4 приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 4,32 га ріллі кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, строком на 25 років (а.с.83-84). Відповідно до п.40 цього Договору він набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №71542023, сформованої 27.10.2016 р., вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про інше речове право: 16694753, що виникло на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданого 03.10.2016, орендар: ОСОБА_4, орендодавець: ОСОБА_2 (а.с.15).

Позивач, оспорюючи вищевказаний Договір оренди земельної ділянки від 03 жовтня 2016 року, вказує на те, що він суперечить вимогам цивільного законодавства, порушує права позивача, як орендаря земельної ділянки за Договором від 25 травня 2012 року, що відповідно до ст.ст. 203,215 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним та скасування державної реєстрації права оренди.

Суд вважає зазначені доводи позивача безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ст.125, ч.5 ст.126 ЗК України (в редакції чинній станом на 25 травня 2012 року) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до постанови КМУ від 09.09.2009 р. № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів про право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», Указу Президента України «Про Державне агентство земельних ресурсів України» від 08 квітня 2011 року №445/2011 станом на 25 травня 2012 року функції державної реєстрації договорів оренди землі виконувати територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які були утворені відповідно до постанови КМУ від 17 серпня 2011 року № 974 «Про утворення територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів», що набрала чинності 26 вересня 2011 року.

Як вбачається з відповідної копії договору оренди землі, 25 травня 2012 року ОСОБА_2 та ПрАТ «АПК-Інвест» підписали Договір оренди землі, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 4,32 га ріллі кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, реєстраційний № 91 від 21.05.2010 року, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, строком на 20 років (а.с.6-9).

Пунктом 41 зазначеного Договору оренди землі передбачено, що договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.

На цьому Договорі оренди землі міститься позначка про те, що цей договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 25 травня 2012 року за № 02137 за підписом ОСОБА_8, яка скріплена печаткою відділу Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області.

Проте, згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна станом на дату укладення оспорюваного Договору оренди землі від 03.10.2016 року, право оренди ПрАТ «АПК-Інвест» на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 4,32 га, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за Договором оренди землі від 25 травня 2012 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано (а.с.15).

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні спростував достовірність свого підпису на примірнику Договору оренди землі від 25 травня 2012 року, пояснивши, що реєстрацію вказаного договору він не проводив, підпис на договорі йому не належить. Крім того, у судовому засіданні свідок категорично заперечив можливість державної реєстрації договору оренди в день його підписання сторонами, пояснивши, що проведення державної реєстрації потребує певного часу.

За таких обставин, відмітка на Договорі оренди землі від 25.05.2012 року про те, що «Договір зареєстровано у відділі Держкомзему Костянтинівського району Донецької області», та наявність печатки цього відділу не свідчать про те, що договір пройшов державну реєстрацію, яку на той час повинно було проводити Державне агентство земельних ресурсів, а не відділ Держкомзему.

При цьому, суд не приймає посилання представника позивача на те, що відділ Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області припинив свою діяльність 14.02.2013 року, а Управління Держземагенства у Костянтинівському районі Донецької області станом на 25.05.2012 року ще не було зареєстроване як юридична особа та вважає їх безпідставними, оскільки запис про реєстрацію юридичної особи публічного права та відомості про стан такої особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не наділяє таку особу певними владними повноваженнями.

Крім того, судом встановлено, що будь-яка реєстрація вказаного договору у державних реєстраційних документах відсутня.

Так, згідно із листом міськрайонного Управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 01.11.2017 р. № 492/01-29 (а.с.239) в період 2012 року реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки, в тому числі договорів оренди землі здійснювалась на підставі постанови КМУ від 20.07.2011 року № 791 «Про внесення змін до постанов КМУ від 09 вересня 2009 року № 1021 та від 18 серпня 2010 року № 749 та визнання такою, що втратила чинність постанови КМУ від 25 грудня 1998 року № 2073. Згідно із постановою, а саме розділом щодо ведення «Книги записі реєстрації» - Книга записів ведеться в електронному вигляді у складі автоматизованої системи та формується на підставі даних файлу обміну даними про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді (далі - обмінний файл) та електронних (цифрових) зображень документів, отриманих від територіальних органів Держземагенства». Адміністраторами автоматизованої системи державного земельного кадастру є структурні підрозділи державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», які мають доступ та вносять відомості до державного земельного кадастру, заповнюють бланки державних актів на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою з використанням автоматизованої системи та формують її з використанням аркушів Книги записів. Книга записів в паперовому вигляді складається з аркушів, які формуються з використанням автоматизованої системи. Згідно із архівними матеріалами, які знаходяться на зберіганні у Міськрайонному Управлінні, записи про реєстрацію договорів оренди від 25 травня 2012 року в паперовому або електронному вигляді відсутні.

На Договорі оренди від 25 травня 2012 року, на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, міститься відмітка про реєстрацію договору оренди «у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області», тоді як реєстрацію договору оренди землі на час його укладання 25.05.2012 року мало проводити Державне агентство земельних ресурсів; запис про державну реєстрацію договору оренди у реєстраційних документах відсутній; реєстратор ОСОБА_8, прізвище якого міститься на примірнику договору оренди, у судовому засіданні спростував належність йому цього підпису та факту проведення ним реєстрації договору.

Зазначене свідчить, що право оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 4,32 га, розташованої на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, у ПрАТ «АПК- Інвест» не виникло, а тому не підлягає судовому захисту.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що сторонами виконувались умови Договору оренди землі від 25 травня 2012 року та відповідач ОСОБА_2 отримувала оплату за землю, передбачену договором оренди, та вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до вимог законодавства України станом на 25 травня 2012 року право оренди земельної ділянки виникало з моменту державної реєстрації Договору оренди землі, а не з моменту сплати грошових коштів за оренду земельної ділянки.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що Договір оренди землі від 25.05.2012 року між ПАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_2 є не укладеним, тому остання мала право на свій розсуд укладати будь-які інші договори оренди з іншими орендарями.

Позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для визнання Договору оренди землі від 03.10.2016 року недійсним та скасування його державної реєстрації.

Таким чином, встановивши у судовому засіданні відсутність державної реєстрації Договору оренди землі від 25 травня 2012 року, обов'язковість якої передбачена законом, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа - Костянтинівська районна державна адміністрація, - «про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки» відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я: