Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Івашко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа приватний нотаріус КМНО Палагута Лариса Олександрівна про усунення від права на спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-я особа приватний нотаріус КМНО Палагута Лариса Олександрівна про усунення від права на спадкування за законом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_5 Після її смерті відкрилась спадщина у виді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Спадщину вона прийняла. Також до нотаріальної контори звернувся заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини. Їй мати була офіційно заміжня, але в 2011 році відповідач пішов з сім»ї до іншої жінки. Шлюбні відносини офіційно не розірвали. Мати залишилась проживати в їх квартирі разом з нею, її неповнолітньою дочкою та рідною сестрою матері. За життя відповідач дуже погано відносився до матері, ображав, знущався над нею, влаштовував бійки. 29.12.2013 року її матері діагностували перелом шийки лівої плечової кості. З 2014 роки померла скаржилась на погане почуття. В березні 2015 року у матері виявили занедбану форму злоякісного новоутворення сигмовидної кишки. Майже рік вона намагалась побороти невиліковну хворобу, але хвороба перемогла. 30.06.2015 року її мати отримала інвалідність. Останні роки покійна не могла себе самостійно обслуговувати та потребувала постійної допомоги. Вона одна допомагала матері, забезпечувала їй належний догляд, купувала ліки, продукти, піклувалася про неї в післяопераційний період, сплачувала призначені лікарями обстеження, забезпечувала належне харчування, сплачувала комунальні послуги. Про смерть та дата похорон ОСОБА_2 було відомо. Всі витрати на поховання, поминальний обід та організацію поховання здійснювала вона. Про безпорадний стан матері було відомо відповідачу, який не проживав з нею останні п»ять років, жодного разу покійну не відвідав, та не виявив намірів надати їй будь-якої матеріальної чи іншої допомоги. Всі ці обстави свідчать про те, що відповідач ухилявся від обов»язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю , що тягне за собою усунення його від права на спадкування.

В судовому засіданні представник позивача, позов підтримав та просить суд усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали та просять суд в задоволенні позову відмовити з підстав необгрутованості та недоведеності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Позивач по справі є рідною дочкою померлої. Факт родинного зв'язку стверджується даними свідоцтва про народження, свідоцтвами про укладення шлюбу (а.с. 8-11).

Відповідач у справі - ОСОБА_2 чоловіком померлої ОСОБА_5, що підтверджується копіє свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11)

Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Палагута Л.О. була відкрита спадкова справа № 2/2016 щодо її майна.

02.02.2016 року подала до приватного нотаріуса КМНО Палагута Л.О. заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1 (а.с.118).

13.07.2016 року ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини після смерті дружини(а.с.137).

За життя ОСОБА_5 заповіту на склала.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що спадкова маса складається з наступного майна: з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 цього Кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, зазначила, що після смерті ОСОБА_5 право на спадкування її майна має її чоловік ОСОБА_2, просить його усунути від права на спадкування за законом з підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України, посилаючись на те, що відповідач ухилявся від надання спадкодавцю допомоги, враховуючи її хворобу та безпорадний стан, хоча повинен був доглядати за нею.

Позивач посилалася на те, що її мати з березня 2015 року хворіла на онкологічне захворювання, була інвалідом 2 групи і, відповідно, потребувала постійного догляду, не могла саме себе самостійно обслуговувати. За останні п»ять років відповідач жодного разу не надав матеріальної допомоги своїй дружині, навіть не бачив її. Хоча в свою чергу був матеріально забезпеченою особою, мав власне житло, яке здавав в оренду. Померла після виявлення в неї хвороби потребувала дорогого вартісного лікування, але не мала інших доходів, крім пенсії. Відповідач ОСОБА_2 догляд не забезпечив, необхідної допомоги не надавала, незважаючи на її безпорадний стан.

На підтвердження обставин, якими обгрунтовані позовні вимоги, позивач надала наступні документи: копію медичної картки (а.с.17-19); копію протоколу про виявлення у хворого занедбаної форми злоякісного новоутворення (а.с.20); копію комп'ютерної томографії (а.с.21); копію індивідуальної програми реабілітації інвалідів (а.с.22); виписку з історії хвороби (а.с. 23); виписки з медичної карти (а.с.24,25); копію замовлень на медичні препарати (а.с.26-28); копію довідки МСЕК (а.с.29).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, яка була подругою позивача з дитинства в судовому засіданні пояснила наступне. Відповідач останні роки не проживав разом з померлою та не допомагав їй. Померла захворіла в березні 2015 року. Після виписки з лікарні була в жахливому стані. З осені 2015 року з квартири не виходила. В дуже важкому стані вона перебувала з листопада 2015 року по день смерті.

Свідок ОСОБА_7, яка з позивачем перебуває в дружніх стосунках, в судовому засіданні пояснила. Позивача та її мати знає 8 років. Відповідача жодного разу не бачила. Мати позивача почала хворіти приблизно 2- 2,5 роки тому. Після проведення операції була в жахливому стані. А останні місяці перебувала в депресивному стані. Вона особисто займала гроші позивачу на лікування матері.

Свідок ОСОБА_8, яка була подругою померлої 20 років, в судовому засіданні пояснила. Відповідач в 2012 році покинув померлу і більше до дому не приїздив. Вона особисто приходила в гості до своєї подруги (померлої) двічі на тиждень. До відповідача вона особисто телефонувала ще до хвороби померлої. Після операції ОСОБА_5 не могла за собою доглядати. В жовтні 2015 року у неї опухли ноги і вони перестала виходити на вулицю. Чи знав відповідач про хворобу ОСОБА_5 вона не знає.

Свідок ОСОБА_9, який перебуває в дружніх стосунках х відповідачем приблизно 20 років, суду пояснив. В кінці лютого 2016 року він почав шукати телефон ОСОБА_2 і коли зателефонував до квартири позивача, то йому сказали, що ОСОБА_5 померла. Він же в повідомив відповідачеві про смерть дружини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з ч. 3 цієї статті не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону та відповідно до роз'яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Та обставина, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані, зумовленому тяжкою хворобою, факту відсутності можливості забезпечити умови свого життя, потреби у догляді, допомозі та піклуванні, звернення до відповідача за допомогою по догляду чи матеріальною допомогою та відмови чи ухилення останнього від надання спадкодавцеві такої допомоги.

Надані у судовому засіданні пояснення сторін та покази свідків вказані обставини також не підтверджують

Покази свідків, надані в судовому засіданні, правового значення для вирішення даної справи не мають у розумінні встановлених вище обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.1216,1223,1224,1258, 1261 ЦК України, ст.ст. 4,10,11,15,57-61,208,209,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа приватний нотаріус КМНО Палагута Лариса Олександрівна про усунення від права на спадкування за законом відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О.Яровенко