Справа № 395/648/17 Провадження № 2/395/464/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Забуранного Р.А.,

при секретареві - Лисенку В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулася ОСОБА_1 до Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну ділянку вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,68 га на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що зазначено в списку- додатку до Державного акта право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20 березня 1995 року по колишньому КСП «Оситняжка» за № 498.

За життя померла заповіту не склала, єдиним спадкоємцем є позивач, інших спадкоємців немає.

Після смерті матері відкрилася спадщина та позивач 01 березня 2017 року звернулася з заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане майно.

Просить суд визнати її право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Оситняжка» Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі 4,68 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що зазначено в списку - додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20 березня 1995 року по колишньому КСП « Оситняжка» за № 498.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд задовольнити позов.

Представник Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та не заперечує проти задоволення позову.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду у справі був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 25 від 25 липня 1991, вчиненого Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,68 га в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП «Оситняжка» на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що зазначено в списку- додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20 березня 1995 року по колишньому КСП «Оситняжка» за № 498.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склала.

У відповідності до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 2 від 02 січня 1955 року, вчинений Оситняжським СільЗАГС Новомиргородського району Кіровоградської області в графі мати зазначено ОСОБА_2.

Дівоче прізвище позивача ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінено на «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2, актовий запис № 671 від 05.11.1977 року

Отже, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, являється рідною матір'ю позивача ОСОБА_1, та відповідно спадкоємцем по закону після смерті своєї матері.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає.

Після смерті матері відкрилася спадщина та позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

01 березня 2017 року за вих. № 173/02-31 позивач отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) КСП «Оситняжка» після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на майно, необхідний для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 123 від 26.01.2017 року ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала та була зареєстрована у с. Оситняжка Новомиргородського району Кіровоградської області по день смерті.

Тобто, ОСОБА_1 в силу ст. ст. 548-549 ЦК УРСР, які діяли на час виникнення правовідносин, фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців за законом немає.

Згідно із Указом Президента України від 08.08.95 р. №270 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільгосппідприємствам і організаціям», Законом України «Про колективне сільгосппідприємство» - право на земельну ділянку (пай) мають члени колективних сільгоспідприємств, кооперативів, акціонерних товариств, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому та залишились його членами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельнучастку (пай).

Відповідно до ухвали Верховного Суду України від 25.04.2002 року член коллективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, в тому числі й у випадку, коли з різних причин він не зміг отримати сертифікат на право на земельний пай.

Як вбачається з приписів чинного законодавства:

Право власності на землю гарантується (ст. 14 Конституції України).

до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України.

ст. ст. 5, 9-10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай - є власністю члена підприємства. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

ст. 2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі.

ст. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року - при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

ст. 5 вищезгаданого Указу - видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до Держаного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у томі числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

За частинами 1, 3 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування передбачених законом способів.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року зазначено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 Земельного кодексу України).

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, не зважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

У відповідності до довідки відділу Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області від 16.08.2016 року за № Р-84/0-29/19-16 ОСОБА_2 включена до списку додатку до Державного акту на право колективної власності за землю серії НОМЕР_1 від 20 березня 1995 року по колишньому КСП «Оситняжка» за № 498. Площа земельної частки (паю) згідно сертифікату становить 4,68 умовних кадастрових гектарів та на ім'я ОСОБА_2 сертифікат не виготовлявся та не видавався.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за законом, а тому суд прийшов до безсумнівного висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 4,68 в умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області відповідно до списку - додатку до Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 20 березня 1995 року по колишньому КСП «Оситняжка» за № 498.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Оситняжка» Новомиргородського району Кіровоградської області після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 4,68 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/648/17 Провадження № 2/395/464/2017

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Забуранного Р.А.,

при секретареві - Лисенку В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулася ОСОБА_1 до Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну ділянку вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,68 га на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що зазначено в списку- додатку до Державного акта право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20 березня 1995 року по колишньому КСП «Оситняжка» за № 498.

За життя померла заповіту не склала, єдиним спадкоємцем є позивач, інших спадкоємців немає.

Після смерті матері відкрилася спадщина та позивач 01 березня 2017 року звернулася з заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане майно.

Просить суд визнати її право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Оситняжка» Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі 4,68 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що зазначено в списку - додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20 березня 1995 року по колишньому КСП « Оситняжка» за № 498.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд задовольнити позов.

Представник Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та не заперечує проти задоволення позову.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду у справі був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 25 від 25 липня 1991, вчиненого Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,68 га в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП «Оситняжка» на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що зазначено в списку- додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20 березня 1995 року по колишньому КСП «Оситняжка» за № 498.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склала.

У відповідності до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 2 від 02 січня 1955 року, вчинений Оситняжським СільЗАГС Новомиргородського району Кіровоградської області в графі мати зазначено ОСОБА_2.

Дівоче прізвище позивача ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінено на «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2, актовий запис № 671 від 05.11.1977 року

Отже, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, являється рідною матір'ю позивача ОСОБА_1, та відповідно спадкоємцем по закону після смерті своєї матері.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає.

Після смерті матері відкрилася спадщина та позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

01 березня 2017 року за вих. № 173/02-31 позивач отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) КСП «Оситняжка» після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на майно, необхідний для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 123 від 26.01.2017 року ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала та була зареєстрована у с. Оситняжка Новомиргородського району Кіровоградської області по день смерті.

Тобто, ОСОБА_1 в силу ст. ст. 548-549 ЦК УРСР, які діяли на час виникнення правовідносин, фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців за законом немає.

Згідно із Указом Президента України від 08.08.95 р. №270 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільгосппідприємствам і організаціям», Законом України «Про колективне сільгосппідприємство» - право на земельну ділянку (пай) мають члени колективних сільгоспідприємств, кооперативів, акціонерних товариств, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому та залишились його членами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельнучастку (пай).

Відповідно до ухвали Верховного Суду України від 25.04.2002 року член коллективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, в тому числі й у випадку, коли з різних причин він не зміг отримати сертифікат на право на земельний пай.

Як вбачається з приписів чинного законодавства:

Право власності на землю гарантується (ст. 14 Конституції України).

до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України.

ст. ст. 5, 9-10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай - є власністю члена підприємства. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

ст. 2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі.

ст. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року - при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

ст. 5 вищезгаданого Указу - видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до Держаного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у томі числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

За частинами 1, 3 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування передбачених законом способів.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року зазначено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 Земельного кодексу України).

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, не зважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

У відповідності до довідки відділу Держгеокадастру у Новомиргородському районі Кіровоградської області від 16.08.2016 року за № Р-84/0-29/19-16 ОСОБА_2 включена до списку додатку до Державного акту на право колективної власності за землю серії НОМЕР_1 від 20 березня 1995 року по колишньому КСП «Оситняжка» за № 498. Площа земельної частки (паю) згідно сертифікату становить 4,68 умовних кадастрових гектарів та на ім'я ОСОБА_2 сертифікат не виготовлявся та не видавався.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за законом, а тому суд прийшов до безсумнівного висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 4,68 в умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області відповідно до списку - додатку до Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 20 березня 1995 року по колишньому КСП «Оситняжка» за № 498.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Оситняжка» Новомиргородського району Кіровоградської області після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 4,68 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний