Провадження № 2/537/647/2017
Справа № 537/1526/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2017 р. Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Степури А.А., за участю секретаря судового засідання Грицькової Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою - ОСОБА_2, зареєстрований 02.11.2001 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 432.

На обґрунтування позову зазначив, що з 02.11.2001 року вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказав на те, що наразі вони проживають окремо та не мають фактично шлюбно-сімейних відносин. Шлюб зберегти їм не вдалося, оскільки вони мають різні інтереси та погляди на життя, не можуть знайти спільної мови в розв»язані побутових та більш глобальних речах. Зазначив, що шлюбні стосунки між ними припинилися у зв»язку з втратою один до одного почуття поваги та любові, сім»я розпалась. Подальше примирення та відновлення шлюбних відносин вважає неможливим та недоцільним. З урахуванням вищевикладеного просив позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання позивач не з»явився , в позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з»явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі. В даному клопотанні зазначила, що з позовом вона згодна та просить визначити місце проживання сина ОСОБА_3 разом з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Дядик».

Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням викладеного, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків.

Шлюб між сторонами у справі зареєстрований 02.11.2001 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 432, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 138852.

Подружжя має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 086806.

Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин , проживають окремо, всі намагання зберегти сім»ю виявилися марними. Причиною припинення шлюбних відносин є різні інтереси та погляди на життя .Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Дядик».

Щодо клопотання відповідача про визначення місця проживання неповнолітнього сина з нею, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

З позовної заяви вбачається, що позивач не ставить в своїх вимогах питання про визначення місця проживання дитини.

Відповідач не подала зустрічний позов з вирішення даного питання, а тільки в клопотанні про розгляд справи без її участі просила визначити місце проживання неповнолітнього сина з нею.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, суд вважає за можливе задовольнити позов позивача в межах заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд роз»яснює сторонам , що відповідно до ч.3 ст. 160 Сімейного Кодексу України , якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,214, 215, ЦПК України, 105 ч.3, 110, 112 ч.2, 113,114 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02 листопада 2001 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 432 між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Швець) ОСОБА_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Дядик».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн. , сплачений ним при подачі позову до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: Степура А.А