Провадження № 4-с/161/201/17
У Х В А Л А

20 листопада 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Царюк Н.М.

з участю заявника ОСОБА_1. Ю.В.

головного державного виконавця

Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька

Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 скаргу мотивує тим, що йому стало відомо при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження ВП№54221916, що старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС м.Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа №161/12966/16-ц Луцького міськрайонного суду було винесено постанову про арешт коштів боржника від 21.08.2017р., якою було накладено арешт на грошові кошти боржника, в т.ч. на рахунках, відкритих АТ»Укрсиббанк». Зокрема, відповідно до довідки АТ «Укрсиббанк» за ОСОБА_1 відкрито рахунок №7800 МФО 351005, номер за ДРФО НОМЕР_1, також повідомляється, що залишок коштів по рахунку складає 6,13 грн. і рух коштів не проводиться. Зазначений рахунок використовувався ним для розрахунків при здійсненні підприємницької діяльності. Разом з тим, 13.02.2017р. ним було припинено підприємницьку діяльність, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У звязку із наявністю арешту на рахунку АТ»Укрсиббанк» , є перешкоди для здійснення ліквідації фізичної особи-підприємця ,у звязку із припиненням діяльності та зняття з обліку в органах ДФС в м. Луцьку. Беручи до уваги те, що на р/р, відкритому у АТ «Укрсиббанк», рух коштів не здійснюється, наявність арешту на рахунку АТ «Укрсиббанк» є перешкодою для здійснення ліквідації фізичної особи-підприємця, у звязку із припинення діяльності та зняття з обліку в органах ДФС в м.Луцьку. 13.02.2017р. ним було припинено підприємницьку діяльність, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Посилаючись на наведене, заявник просить суд поновити строки для подання скарги на дії державного виконавця, зобовязати Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області зняти арешт з р/р 7800 відкритого в АТ «УкрСиббанк», код Банку (МФО) 351005, код ДРФО НОМЕР_1 на імя ОСОБА_1 та накладеного на підставі постанови про арешт коштів боржника від 21.08.2017 р. ВП №54221916, у звязку із порушенням порядку накладення арешту.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник субєкта оскарження в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно п.1 положення про Державну виконавчу службу України Державна виконавча служба України (ДВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції і який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів.

З матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС м.Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа №161/12966/16-ц Луцького міськрайонного суду було винесено постанову про арешт коштів боржника від 21.08.2017р., якою було накладено арешт на грошові кошти боржника, в т.ч. на рахунках, відкритих АТ»Укрсиббанк».

Судом встановлено, що 13.02.2017р. ОСОБА_1 було припинено підприємницьку діяльність, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Як слідує з довідки АТ «Укрсиббанк», на імя ОСОБА_1 відкрито рахунок №7800 МФО 351005, номер за ДРФО НОМЕР_1, залишок коштів на вказаному рахунку складає 6,13 грн. і рух коштів не проводиться.

Заявник посилається на те, що зазначений рахунок використовувався ним для розрахунків при здійсненні підприємницької діяльності; через наявність арешту на рахунку АТ»Укрсиббанк», є перешкоди для здійснення ліквідації фізичної особи-підприємця , у звязку із припиненням діяльності та зняття з обліку в органах ДФС в м.Луцьку. Беручи до уваги те, що на р/р, відкритому у АТ «Укрсиббанк», рух коштів не здійснюється, 13.02.2017р. заявником було припинено підприємницьку діяльність, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Суд вважає, що права заявника діями державного виконавця щодо накладення арешту на належні йому грошові кошти, не були порушені.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Частинами 1, 2, 3, 4 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19 1 та 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно із ч. 1, ч. 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Беручи до уваги вищенаведені норми Закону, дії державного виконавця щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 відповідають вимогам ст.ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження».

З постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 вбачається, що було накладено арешт на кошти, що знаходяться на всіх відкритих рахунках, належних боржнику (крім, соціальних виплат на дітей) , в межах суми боргу 444600,00грн. (а.с.4)

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що постанова про арешт коштів боржника від 21.08.2017 р. ВП №54221916, постановлена з додержанням вимог закону і підстав для її скасування та зняття арешту немає.

Керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України, ст. ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії державного виконавця

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення, а для осіб, які були відсутні в судовому засіданні, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта