Справа № 161/1207/17
Провадження № 2/161/1340/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Луцького міського центру зайнятості до Східноєвропейського національного університету імені ОСОБА_4 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач вернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів.

Вимоги позову мотивує тим, що згідно з наказом відповідача № 147-К/В від 16.10.2015 ОСОБА_5 була звільнена 17.10.2015 з посади доцента кафедри теорії та історії держави і права, у звязку із закінчення строку трудового договору. 22.10.2015 Луцьким міським центром зайнятості ОСОБА_5 було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю. За період з 29.10.2015 по 13.03.2016 останній було виплачено 15 418,06 грн. грошової допомоги.

На підставі рішення суду ОСОБА_5 було поновлено на роботі на посаді доцента кафедри теорії та історії держави і права. Оскільки даний період співпадає з періодом перебування на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості та виплатою допомоги по безробіттю, то виплачена допомога ОСОБА_5 підлягає до повернення.

Відповідно до чинного законодавства, із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

А тому, просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого ОСОБА_5 матеріального забезпечення в розмірі 15 418,06 грн.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнала. Зазначила, що після поновлення на роботі ОСОБА_5 було виплачено суму середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідач не повинен повертати суму коштів, виплачену ОСОБА_5 в якості допомоги по безробіттю. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на підставі заяви від 22.10.2015 (а.с. 19) та наданих документів ОСОБА_5 Луцьким міським центром зайнятості було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю.

В період перебування на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості ОСОБА_5 зверталася до суду із позовом про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.02.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16.03.2016, поновлено ОСОБА_5 на посаді доцента кафедри теорії та історії держави і права Східноєвропейського національного університету імені ОСОБА_4 українки (а.с. 11-15).

Актом № 73 від 23.03.2016 за результатами розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення (а.с. 9) виявлено, що ОСОБА_5 поновлено на роботі на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 10.02.2016. Вирішено припинити реєстрацію безробітної ОСОБА_5 та прийняти рішення щодо повернення коштів за рахунок роботодавця у повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Наказом № 28-К/В від 16.03.2016 Східноєвропейського національного університету імені ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі рішення суду, поновлено на посаді доцента кафедри теорії та історії держави і права з 11.02.2016 (а.с. 10).

Оскільки ОСОБА_5 перебувала у трудових відносинах з Східноєвропейським національним університетом імені ОСОБА_4, відповідачем у справі, то саме з нього підлягають до стягнення кошти виплачені ОСОБА_5 в якості допомоги по безробіттю.

Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю згідно акту розслідування страхових випадків №73 для повернення, визначено суму коштів в розмірі 15 418,06 грн. (а.с. 8).

Відповідачу було направлено повідомлення про повернення коштів (а.с. 6), однак в добровільному порядку вони повернуті не були.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що з відповідача, як з роботодавця ОСОБА_5 підлягають до стягнення кошти виплачені останній як допомога по безробіттю, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від слати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 154, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України, ст.ст. 22, 23, 34, 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Східноєвропейського національного університету імені ОСОБА_4в користь Луцького міського центру зайнятості 15 418 (пятнадцять тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 06 копійок допомоги по безробіттю, виплаченої ОСОБА_5, яка була поновлена на роботі за рішенням суду.

Стягнути з Східноєвропейського національного університету імені ОСОБА_4в дохід держави 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій