12 травня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого - судді Прохоренко В.В.,
секретар Башинська Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради про позбавлення батьківських прав,
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 цьому шлюбі народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19.04.2011 року шлюб розірвано. Відповідач протягом майже трьох років сумісного проживання не цікавився як росла і розвивалася їхня дочка, не піклувався про її виховання, не утримував її.

Після розірвання шлюбу відповідач в квітні 2011 року вибув із сім'ї, не підтримує зв'язків з сім'єю, не цікавиться станом здоров'я дочки, не надавав матеріальної допомоги на її утримання, протягом більше чотирьох років ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні та вихованні. На звернення надати матеріальну допомогу на лікування та утримання дочки, відповідач категорично відмовлявся.

З огляду на викладене просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме судовими повістками за адресою місця реєстрації, проте вони не одноразово поверталися до суду за закінченням терміну зберігання, що дає підстави вважати, що відповідач відсутній за місцем реєстрації.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради в судовому засідання позов визнала, пояснила, що орган опіки та піклування, враховуючи інтереси дітей вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 8 і 9 статі 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, визначила принципове положення, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2007 року по 2011 рік. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19.04.2011 року шлюб між ними розірвано.

Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 333, складений 14.05.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсона. Батьком дітей є ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_1.(а.с.7).

Згідно довідки Херсонського ясла-садка № 75 комбінованого типу Херсонської міської ради за вих. № 02-04/21 від 25.08.2016 року участь у вихованні дитини ОСОБА_3 приймала ОСОБА_1 Батько дитини ОСОБА_2 участь у житті доньки не приймав і не здійснював оплату за утримання дитини у садку.

Відповідно до характеристики Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 32 на ученицю 3-Б класу ОСОБА_3 вбачається, що її батько жодного разу не відвідував школи та не приймає участі у вирішенні питань виховання та навчання дитини. Вирішення усіх матеріальних питань, витрат пов'язаних з навчанням, забезпечує мати дитини (а.с.14).

Згідно консультативного висновку № 11522 ДУ «Науково-практичного медичного центру дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України» ОСОБА_3 встановлено діагноз «Вроджена вада серця: вторинний дефект міжпередсердної перегородки».

Згідно довідки № 554 від 23.08.2016 року Військово-медичної служби УСБУ в Херсонській області ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, стоїть на обліку у педіатра ВМС УСБУ в Херсонській області з 17.09.2012 року по теперішній час. Знаходиться під динамічним наглядом з 2014 року з діагнозом: «Вроджена вада серця». Протягом даного періоду батько дитини ОСОБА_2 здоров'ям дитини не цікавився, на прийомі лікаря не з'являвся, путівок на оздоровлення хворої дитини не сплачував.

З відповіді Дніпровського ВП Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області за вих. № 36.1/3491 від 26.08.2016 року вбачається, що місце знаходження ОСОБА_2 не встановлено.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання, який складений головними спеціалістами служби у справах дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, затвердженого 31.08.2016 року, було встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 з дитиною ОСОБА_3 У родині панують теплі та дружні взаємовідносини. ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов'язки. Умови проживання дитини задовільні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_1, зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач протягом двох років не спілкувався з дитиною, її здоров'ям не цікавиться, участі у її розвитку не бере, матеріально не допомагає.

Свідок ОСОБА_6 допитана в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю відповідача. Останній раз відповідача бачила в 2011 році. Він виїхав до Росії і не повертався. Своєю дитиною - ОСОБА_3 він не цікавиться, допомоги не надає.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що є знайомою позивачки, оскільки їх діти разом навчаються в одній школі. Батька дитини ніколи не бачила, на батьківських зборах присутня тільки мати ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є знайомою ОСОБА_1 з 2014 року. Батька дитини ОСОБА_1 не бачила жодного разу, дитина про батька ніколи не згадувала і не говорила.

За змістом ст. ст. 150, 155 СК України здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини

Відповідно до ст.164 СК України виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є, якщо вона, він:

не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я ї протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування;

ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини;

жорстоко поводяться з дитиною;

є хронічними алкоголіками або наркоманами;

вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавств при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Згідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57- 60 ЦПК України.

При цьому особа, яка подала позов про позбавлення батьківських права із підстав п. 2 ч.1 ст.164 СК України повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляється від своїх обов'язків з виховання дитини. У своє чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують своє батьківські обов'язки.

Згідно висновку виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 18.11.2016 року № 2-49/2181 батько дитини ОСОБА_2 більше чотирьох років участі у вихованні та утриманні своєї доньки не бере. Керуючись ст.164 СК України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.49-50).

Суд погоджується із наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та відповідає інтересам дитини.

Враховуючи, зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, якими підтверджується свідоме ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

На підставі ст. ст. 7, 141, 148, 150, 155, 164 СК України, керуючись ст. ст. 4, 11, 60, 208-209, 212, 215, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1, актовий запис № 333, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з моменту проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В.Прохоренко