АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/562/17 Номер провадження 22-ц/786/1236/17Головуючий у 1-й інстанції Горошко А. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Дряниці Ю.В., Хіль Л.М.,

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області на ухвалу судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року про забезпечення позову за заявою ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Веприцької сільської ради від 23 грудня 2016 року та усунення перешкод в користуванні землями загального користування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року заборонено Веприцькій сільській раді Гадяцького району приймати будь-які рішення повязані з передачею в приватну власність земельної ділянки, що знаходиться в с.Веприк по провулку Травневому, 12, мешканцю с.Веприк ОСОБА_3 до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили. Розяснено, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання і виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

В апеляційній скарзі Веприцька сільська рада Гадяцького району в особі голови ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу судді місцевого суду скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що, ухвалюючи рішення про забезпечення позову, суддя суду першої інстанції не звернув уваги на те, що вимоги ОСОБА_2 до Веприцької сільської ради Гадяцького району не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Окрім того, в ухвалі суду не наведено жодних мотивів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Гадяцького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення сільської ради від 23 грудня 2016 року та усунення перешкод в користуванні землями загального користування (а.с.42). В обґрунтування заявлених вимог позивач стверджує, що земельна ділянка, відносно якої ухвалено оскаржуване рішення органом місцевого самоврядування, відноситься до земель загального користування.

Ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 січня 2017 року відкрито провадження у даній справі (а.с.44).

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, просив постановити ухвалу, якою заборонити Веприцькій сільській раді Гадяцького району приймати будь-які рішення, повязані з передачею у приватну власність громадянину ОСОБА_3 спірної земельної ділянки (проїзду), що знаходиться в с.Веприк Гадяцького району між домогосподарствами № 12 та №14 по провулку Травневому (а.с.2-3).

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_2 послався на те, що за час розгляду справи за його позовом до Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_3 сільська рада може прийняти рішення про передачу спірної земельної ділянки в приватну власність ОСОБА_3

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції правомірно з дотриманням вимог процесуального закону дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_2.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Накладаючи заборону на відчуження спірної земельної ділянки, суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення цього позову саме таким способом, оскільки позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Веприцької сільської ради Гадяцького району від 23.12.2016 року про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,02 га по провулку Травневому, 12, с. Веприк Гадяцького району та передачу її в приватну власність; про зобовязання ОСОБА_3 не чинити позивачу перешкоди в користуванні землями загального користування та зобовязати останнього демонтувати самовільно ним встановлений паркан по провулку Травневому між домоволодіннями за № 12 та № 14 с. Веприк Гадяцького району.

Обраний судом спосіб забезпечення позову колегія суддів вважає співмірним із заявленими позивачем вимогами та таким, що належним чином забезпечить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду є невмотивованою колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки в ухвалі відповідно до вимог ст..210 ЦПК України наведені мотиви, з яких суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги про непідвідомчість позовних вимог до Веприцької сільської ради Гадяцького району суду загальної юрисдикції колегія суддів до уваги не приймає, так як провадження у справі відкрите відповідною ухвалою суду, яка не оскаржена, і у заявника не втрачена можливість оскаржити її у встановленому порядку.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. 303, ст.307 ч.2 п.1, ст.312 ч.1 п.1, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області відхилити.

Ухвалу судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року про забезпечення позову за заявою ОСОБА_2 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: Ю.В. Дряниця

ОСОБА_5

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов