Провадження № 22-ц/773/1503/17 Категорія: 24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Осіпука В.В., Русинчука М.М.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кацаман У.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного комунального підприємства "Луцьктепло" про розірвання договору, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду від 12 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про розірвання договору від 01 квітня 2008 року №4568 про надання послуг з централізованого опалення відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1. Іншими співвласниками є громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Квартира належить на праві спільної сумісної власності (а.с. 5). Між ОСОБА_1 (споживач) та Державним комунальним підприємством «Луцьктепло» (виконавець) 01 квітня 2008 року був укладений договір про надання послуги з централізованого опалення №4856 (далі - Договір). Предметом надання послуги з централізованого опалення була квартира АДРЕСА_1 (а.с. 10-12).

Листом від 19 листопада 2016 року позивач повідомив відповідача про розірвання договору з листопада 2016 року (а.с. 13).

У відповідь, листом від 12 грудня 2016 року №5760/14 відповідач повідомив позивача, що оскільки квартира за адресою АДРЕСА_1 знаходиться в багатоквартирному будинку, обладнаному централізованою системою опалення, для відмови споживача від послуги необхідно надати відповідну документацію(а.с. 14).

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, врахувавши положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4, відсутність належного оформлення відключення квартири від централізованого опалення дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Пунктом 29 Договору передбачено, що він може бути розірваний достроково у разі: зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця; переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи; невиконання умов договору сторонами договору.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджено центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Пунктами 25, 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентується Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4(далі - Порядок № 4), і здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком № 4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії (далі - Комісія) для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Таким чином, єдиною підставою для розірвання договору, зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є неправомірним.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 направив директору Державного комунального підприємства «Луцьктепло» заяву, в якій він повідомляє про розірвання Договору. Державне комунальне підприємство листом № 5760/14 від 12.12.2016 повідомило, що для відмови Споживача від послуги з централізованого опалення необхідно надати відповідну документацію, а саме: протокол засідання постійно діючої комісії з питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання; робочий проект на відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання з розрахунком сумарної кількості теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування та втрат теплової енергії розподільчим трубопроводами системи опалення; акт на приховані роботи, складений представником ДКП «Луцьктепло»; акт про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО І ГОП.

Оскільки позивачем не дотримана встановлена вищевказаним Порядком процедура відключення належної йому квартири від централізованої системи теплопостачання, квартира розташована в багатоквартирному будинку, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив йому у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у позивача обов'язку надавати вищезазначену документацію для вирішення питання розірвання договору про надання послуги з централізованого опалення не заслуговують на увагу та не ґрунтуються на нормах закону з огляду на таке.

Згідно ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з положень ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», який є спеціальним до спірних правовідносин, споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відключення його квартири, розташованої в багатоквартирному будинку, від теплопостачання не порушить належного теплопостачання інших приміщень у багатоквартирному будинку та прав інших мешканців.

Таким чином, умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства встановлено спеціальний порядок відмови від послуг централізованого опалення. Договір про надання послуги з централізованого опалення має застосовуватися у контексті з відповідним положенням Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, а одне лише бажання щодо відключення квартири від мережі теплопостачання не може бути підставою для розірвання договору, укладеного між сторонами.

Доводи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення особою, яка подала апеляційну скаргу, норм цивільного законодавства та обставин справи, щодо права розірвання договору стороною, які були предметом дослідження судом першої інстанції і суд дав їм правильну оцінку.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді