Справа № 369/3686/17
Провадження № 2/369/2293/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатов Д.Д.

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 12.10.2012 р. Спадкоємцем померлої є позивач, на підставі ст. 1266 ЦК України, оскільки його мати, ОСОБА_4, дочка спадкодавця померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з квартира АДРЕСА_1, яка була нею прийнята померлою у спадщину, згідно ст. 1268 ЦК України, після смерті її чоловіка ОСОБА_5.

Позивач зазначає, що за життя ОСОБА_3 та на момент її смерті він проживав разом з нею, вів спільне господарство та утримував дане майно, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Вишневої міської ради. Після смерті бабусі і по теперішній час позивач проживає у даній квартирі. Як спадкоємець за законом за правом представлення, він своєчасно, у встановлений законом шестимісячний строк, фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця хоча і не був зареєстрований але постійно проживав з бабусею у квартирі АДРЕСА_1, доглядав за нею, здійснив поховання померлої, проживав по сьогоднішній день та утримува дане майно, що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Вишневої міської ради № 1667 від 05.12.2016 р.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем померлою ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1 та вважати його таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на квартиру за адресою АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому поклала вирішення позову на розсуд суду.

Третя особа Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області в судове засідання не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла.

Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 видане виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 237.

Після смерті ОСОБА_3, яка в свою чергу була спадкоємцем майна її чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

27.09.2016 року позивач звернувся до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до постанови нотаріуса від 28.09.2016 року № 892/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв на право власності вищевказаного спадкового майна, оскільки ОСОБА_1 пропустив передбачений законодавством шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верхового Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на майно в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню, оскільки позивач, як спадкоємець має право на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 рокута враховуючи те, що в інший спосіб, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1276, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179,209, 212-215, 218, 223, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем, померлою ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1 та вважати його таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Усатов Д.Д.