28 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
ЄвтушенкоО.І., Кадєтової О.В., Мазур Л.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «Санаторій «Квітка Полонини» Закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» до сектора містобудування та архітектури Свалявської районної державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними будівельних паспортів забудови земельних ділянок,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 13 квітня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У липні 2016 року Дочірнє підприємство «Санаторій «Квітка Полонини» Закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця»
(далі - ДП «Санаторій «Квітка Полонини» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця») звернулось до суду із позовом до сектора містобудування та архітектури Свалявської районної державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними будівельних паспортів забудови земельних ділянок.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що сектором містобудування та архітектури Свалявської РДА видано ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 будівельні паспорти для будівництва садового будинку на належних їм на праві власності земельних ділянках, із загальною площею відповідно 0,12 га та 0,0662 га, розташованих в урочищі «Біласовиця»,
с. Солочин, Свалявський район, в межах площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення Голубинського родовища, в другій охоронній зоні свердловини 4-Е Голубинського родовища, на розробку якого 19 серпня 1999 році ДП «Санаторій «Квітка Полонини» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» отримано спеціальний дозвіл на користування надрами (ліцензію) № 1970: видобування мінеральних вод, придатних для застосування у лікувальних цілях та промислового розливу, ділянка КвіткаПолонини Голубинського родовища (свердловина № 4-Е), зі строком дії двадцять років до 19 серпня 2019 року.
04 лютого 2008 ДП «Санаторій «Квітка Полонини» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» отримано акт про надання гірничого відводу № 1430 з метою розробки Голубинського родовища лікувально-столових вод свердловина № 4-р (4-е) з площею проекції гірничого відводу 11,7 га, з терміном чинності до 19 серпня 2019 року.
Такі будівельні паспорти сектором містобудування та архітектури Свалявської РДА було видано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року, яку в подальшому було скасовано постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року з мотивів невідповідності намірів забудови земельних ділянок в урочищі «Біласовиця» с. Солочин, Свалявського району вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні.
Крім того, ДП «Санаторій «Квітка Полонини» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» вказувало, що видача оскаржуваних будівельних паспортів забудови земельних ділянок, які знаходяться в межах площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення, була здійснена за відсутності погодження будівництва з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, що є обовʼязковим відповідно до вимог законодавства, однак замовники будівництва ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такі погодження не отримували.
За таких обставин ДП «Санаторій «КвіткаПолонини» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», яке зацікавлене у збереженні Голубинського родовища від передчасного псування, неконтрольованої забудови площ залягання корисних копалин, що псує родовище та робить його непридатним для експлуатації та порушує права користувача надр на збереження їх корисних властивостей, про що сформовано Верховним Судом України правовий висновок у постанові від 02 березня 2016 року по справі
№ 6-427цс16, просило визнати недійсними:
- виданий сектором містобудування та архітектури Свалявської РДА будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва зблокованого садового будинку та господарської будівлі на земельній ділянці площею 0,12 га в урочищі «Біласовиця» с. Солочин, Свалявського району, Закарпатської області, яка належить на праві власності ОСОБА_5 згідно свідоцтва на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 від
12 червня 2014 року;
- виданий сектором містобудування та архітектури Свалявської РДА будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва зблокованого садового будинку та господарської будівлі на земельній ділянці площею 0,0662 га в урочищі «Біласовиця» с. Солочин, Свалявського району, Закарпатської області, яка належить на праві власності ОСОБА_6 згідно свідоцтва на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 від
16 червня 2014 року.
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від

14 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва зблокованого садового будинку та господарської будівлі на земельній ділянці площею 0,12 га в урочищі «Біласовиця» с. Солочин Свалявського району, Закарпатської області, яка належить на праві власності ОСОБА_5 згідно свідоцтва на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 від

12 червня 2014 року, визнано недійсним.

Будівельний паспорт забудови земельної ділянки для будівництва зблокованого садового будинку та господарської будівлі на земельній ділянці площею 0,0662 га в урочищі «Біласовиця» с. Солочин Свалявського району, Закарпатської області, яка належить на праві власності ОСОБА_6 згідно свідоцтва на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 від

16 червня 2014 року, визнано недійсним.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13 квітня

2017 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від

14 грудня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 13 квітня 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року по справі № 6-427цс15, право на користування надрами Голубинського родовища та відповідно право захисту своїх законних інтересів, як користувача надр, від передчасного забруднення Голубинського родовища у позивача виникло в силу вимог ч. 4 ст. 24 КпН України з моменту отримання ліцензії (спеціального дозволу) на користування надрами від 19 серпня 1999 року за № 1970, та прийшов до висновку, що права позивача порушені видачею оспорюваних будівельних паспортів відповідачам на забудову вищезгаданих земельних ділянок.

Крім того, виходячи з положень ст. 61 ЦПК Україничинною постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року, скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року про зобовʼязання сектор архітектури та містобудування Свалявської РДА видати ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 будівельні паспорти для будівництва зблокованого садового будинку та господарської будівлі на земельних ділянках, належних їм на праві власності, загальною площею 0,12 га та 0,0662 га в урочищі «Біласовиця» Солочинської сільської ради.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 серпня 1999 року ДП «Санаторій «Квітка Полонини» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» отримано спеціальний дозвіл на користування надрами (ліцензію) № 1970: видобування мінеральних вод, придатних для застосування у лікувальних цілях та промислового розливу, ділянка Квітка Полонини Голубинського родовища (свердловина № 4-Е), зі строком дії двадцять років до 19 серпня 2019 року.

04 лютого 2008 позивачем було отримано акт про надання гірничого відводу № 1430 з метою розробки Голубинського родовища лікувально-столових вод свердловина №4-р (4-е) з площею проекції гірничого відводу 11,7 га з терміном чинності до 19 серпня 2019 року.

Проте, в межах площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення Голубинського родовища, в другій охоронній зоні свердловини 4-Е Голубинського родовища, розташовані земельні ділянки, із цільовим призначенням для індивідуального садівництва, які згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно належать ОСОБА_5 та ОСОБА_6, із загальною площею відповідно 0,12 га та 0,0662 га.

Вказаним громадянам 20 квітня 2016 року сектором архітектури та містобудування Свалявської РДА видано будівельні паспорти для будівництва садового будинку на належних їм на праві власності земельних ділянках, розташованих в урочищі «Біласовиця» с. Солочин Свалявського району.

Статтею 93 Водного кодексу Українивстановлено, що з метою охорони водних обʼєктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму (частина перша). Межі зон санітарної охорони водних обʼєктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з державними органами санітарного нагляду, охорони навколишнього природного середовища, водного господарства та геології (частина друга). Режим зон санітарної охорони водних обʼєктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 58 Кодексу про надраУкраїни (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) забороняється проектування та будівництво населених пунктів, промислових комплексів та інших обʼєктів без попередньо геологічного вивчення ділянок надр, що підлягають забудові. Забудова площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення, а також будівництво на ділянках їх залягання споруд, не повʼязаних з видобуванням корисних копалин, допускаються тільки у виняткових випадках лише за погодженням з відповідними територіальними геологічними підприємствами та органами державного гірничого нагляду. При цьому повинні здійснюватися заходи, які б забезпечували можливість видобування з надр корисних копалин.

Відповідно до вимог пунктів 1, 2 і 6 Положення про порядок забудови площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення встановлено єдиний порядок забудови площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення і є обовʼязковим для всіх підприємств, установ, організацій та громадян, як здійснюють проектування і будівництво населених пунктів, промислових комплексів та інших обʼєктів на території України. Забудова площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення (надалі забудова), а також будівництво на ділянках їх залягання споруд, не повʼязаних з видобуванням корисних копалин, допускається тільки у виняткових випадках лише за погодженням з відповідними територіальним геологічними підприємствами та органами державного гірничого нагляду на основі спеціальних дозволів, що видаються відповідними радами народних депутатів, на території яких знаходяться ці корисні копалини.

Системний аналіз вимог вищенаведених законодавчих і нормативних актів у їх сукупності свідчить про незаконність оскарженого державного акта на право власності на земельну ділянку, оскільки згідно із цим актом відповідач оформив право власності на земельну ділянку без жодного погодження з відповідними територіальними геологічними підприємствами та органами державного гірничого нагляду, що прямо суперечить зазначеним вимогам закону.

Позивач відповідно до ліцензії на користування надрами має право експлуатації родовища вуглекислих мінеральних вод Голубинського родовища. Згідно із ч. 4 ст. 24 КпН України користувач надр, який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього спеціального дозволу.

Право на користування надрами Голубинського родовища та відповідно право захисту своїх законних інтересів як користувача надр, від передчасного забруднення Голубинського родовища у позивача виникло в силу вимог ч. 4 ст. 24 КпН України з моменту отримання ліцензії (спеціального дозволу) на користування надрами, отже видачею оспорюваного державного акта на землю було порушено права позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 02 березня 2016 року справа № 6-427цс15.

Крім того, судами попередніх інстанцій правильно вказано про те, що в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Сектору містобудування та архітектури Свалявської РДА Закарпатської області про визнання протиправною відмови, зобовʼязання вчинити дії, встановлено, що сектор архітектури та містобудування Свалявської РДА листом від 10 грудня 2015 року за № 350/01-17 та № 349/01-17 повідомив ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що на земельних ділянках в урочищі «Біласовиця» не передбачено проведення будівництва садового будинку, так як такі земельні ділянки не входять в межі генплану с. Солочин, та на підставі чого колегія суддів прийшла до висновку, що планувальних рішень проектів садових та дачних товариств, а також детального плану території, на якій розташовані земельні ділянки позивачів, уповноваженими на те органами не розроблено. Наведене свідчить про невідповідність намірів забудови земельної ділянки в урочищі «Біласовиця» с. Солочин вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні.

Разом з тим судами правильно враховано, що рішенням виконавчого комітету Закарпатської обласної ради від 22 січня 1972 року № 27 з метою збереження Голубинського родовища мінеральних вод від передчасного псування та бактеріального забруднення були встановлені межі округу і зон гірничо-санітарної охорони ДП «Санаторій «Квітка полонини». Згідно з додатком 1 до зазначеного рішення встановлено межі першої зони гірсько-санаторної охорони, зокрема, санаторій «Квітка Полонини» для охорони свердловини мінеральних вод № 4-р прямокутник, обмежений з північного сходу річкою Піня, площею 1,02 га. Крім того, згідно з додатком 1 було встановлено межі другої та третьої зон гірничо-санітарної охорони. Це рішення було затверджене Постановою Ради Міністрів Української РСР

20 червня 1973 року № 282, яка була чинною на час існування спірних правовідносин та норми якої на сьогоднішній день не скасовано.

Неконтрольована забудова площ залягання корисних копалин у межах зон гірничо-санітарної охорони та в межах гірничого відводу Голубинського родовища завдає непоправної шкоди унікальному родовищу мінеральних вод загальнодержавного значення, що підтверджується висновком Українського державного геологорозвідувального інституту від 09 квітня 2008 року № 436.

За таких обставин, ураховуючи викладене, судами попередніх інстанцій обставини справи встановлені повно й правильно, оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування немає.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 13 квітня 2017 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від

14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від

13 квітня 2017 року в справі за позовом Дочірнього підприємства «Санаторій «Квітка Полонини» Закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» до сектора містобудування та архітектури Свалявської районної державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними будівельних паспортів забудови земельних ділянок залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Л.М. Мазур