провадження 2/201/3351/2017
УХВАЛА

13 листопада 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: уповноважена особа ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про стягнення сум та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 листопада 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: уповноважена особа ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про стягнення сум та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням, однак місцезнаходження відповідача (юридичної особи) за цим позовом, згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, тобто у Шевченківському районі м. Києва, а не у Соборному районі м. Дніпро.

Також слід зазначити, що не можуть бути взяті до уваги посилання позивача на ч. 5 ст. 110 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача), в звязку з тим, що у даному випадку відсутні передбачені вищезазначеною нормою підстави для розгляду справи цим судом, оскільки спірні правовідносини між сторонами (позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, що зазначено у позові) виникли саме між зазначеними сторонами, а не позивачем та банком, а тому позивач в даному випадку не є споживачем, а тому дія Закону України «Про захист прав споживачів» на ці правовідносини, що виникли між сторонами, не розповсюджується, оскільки відповідно до п. п. 22, 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції, також відсутні інші передбачені ст. 110 ЦПК України підстави для розгляду справи цим судом.

З урахуванням зазначеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Крім того слід зазначити, що позивач у позовній заяві не вказує та не обґрунтовує підстави звернення з вказаною позовною заявою саме до цього суду (Жовтневий районний суд м, Дніпропетровська), оскільки у позові він зазначає, що позов подається до іншого суду, а саме: Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, а тому з урахуванням вище викладено вказана позовна заява не підсудна цьому суду. Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, та з урахуванням вище зазначеного, вважаю за необхідне позов повернути позивачу та рекомендувати звернутися до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 109, ст. ст. 110, 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: уповноважена особа ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про стягнення сум та відшкодування моральної шкоди вважати неподаною і повернути позивачу та рекомендувати звернутися до належного суду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя