У х в а л а

іменем україни

17 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів:Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,Маляренка А.В., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» про скасування наказу про накладання дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з 03 жовтня 2014 року працювала виконуючим обов'язки директора Маріупольського коледжу «ПДТУ».

Відповідно до наказу № 61-43 від 04 серпня 2015 року ОСОБА_6 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення посадових обов'язків, передбачених п. 1.6 розділу 1, п. 5.8 розділу 5 Положення про Маріупольській коледж та п. 2.9 посадової інструкції, у зв'язку з тим, що при проведенні вибіркової інвентаризації матеріальних цінностей у Маріупольському коледжі були виявлені надлишки не оприбуткованих матеріальних цінностей в малому спортивному залі в кількості 157 одиниць на загальну суму 49 925 грн та в бібліотеці 3 одиниці на суму 18 550 грн. Наказ вважає незаконним посилаючись на те, що діяльність з оприбуткування та списання товарно-матеріальних цінностей є прямим обов'язком бухгалтера, а контроль за цією діяльністю здійснює безпосередньо головний бухгалтер Маріупольського коледжу «ПДТУ» і ректор університету, в той час, як в її обовязки це не входить. В пояснювальній записці від 03 серпня 2015 року вона вказувала, що не оприбутковані товарно-матеріальні цінності були придбані не за кошти університету, а у результаті відновлення спортивного залу власними силами викладачів і студентів, і придбання спортивного обладнання, техніки та інвентарю за рахунок спонсорів, які повинні були передати цінності по акту прийому-передачі для зарахування їх на баланс університету, що також є обов'язком бухгалтера. Щодо оргтехніки в бібліотеці, то остання є її особистою власністю і була принесена для забезпечення роботи коледжу, оскільки університет такою технікою коледж не забезпечив, а особисте майно співробітників не може бути предметом зарахування на баланс університету. Оскільки її було покарано за порушення, що не входять в коло її посадових обов'язків, та за відсутності її провини, просить визнати наказ № 61-43 від 04 серпня 2015 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани незаконним, скасувати його і в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача 2000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 31 березня 2016 року, у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в особі представника ОСОБА_7 просить скасувати судові рішення у справі і ухвалити нове рішення, по суті позовних вимог, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають зазначеним нормам процесуального права.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судами встановлено, що на підставі наказу ректора Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» (далі − ДВНЗ «ПДТУ») від 03 жовтня 2014 року № 110-43 ОСОБА_6 було переведено з посади старшого наукового співробітника кафедри технології машинобудування на посаду виконуючого обов'язки директора Маріупольського коледжу ДВНЗ «ПДТУ» з 03 жовтня 2014 року.

Наказом від 04 серпня 2015 року № 61-43 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання своїх обов'язків, передбачених п. 1.6 розділу 1, п. 5.8 розділу 5 Положення про Маріупольській коледж і п. 2.19 посадової інструкції, а саме: за результатами вибіркової інвентаризації матеріальних цінностей у Маріупольському коледжі виявлені надлишки не оприбуткованих матеріальних цінностей у малому спортивному залі у кількості 157 одиниць на загальну суму 49 925 грн та у бібліотеці − 3 одиниці на суму 18 550 грн. Таким чином, в.о.директора ОСОБА_6 були порушені вимоги чинного законодавства щодо бухгалтерського обліку, набуття, оприбуткування і використання майна, а також Положення про Маріупольський коледж і п. 2.19 посадової інструкції, якими передбачено, що директор коледжу зобов'язаний дотримуватися чинного законодавства з цих питань.

Підставою для оголошення догани стали: службова записка головного бухгалтера ДВНЗ «ПДТУ», службова записка заступника головного бухгалтера з ревізії і контролю, пояснювальна записка в.о. директора Маріупольського коледжу ОСОБА_6

Відповідно до п. 2.19 посадової інструкції директора коледжу, затвердженої 04 січня 2011 року, на ОСОБА_6 покладається обов'язок дотримання чинного законодавства щодо збереження і набуття майна, збільшення прибутку коледжу, зміцнення договірної і трудової дисципліни.

Пунктами 2.1, 2.16, 2.17, 2.23, розділом 3 посадової інструкції передбачено, що директор коледжу вирішує всі питання оперативного управління діяльності навчального закладу в межах делегованих йому повноважень, приймає на себе матеріальну відповідальність за основні фонди, обладнання та інші матеріальні цінності, які надаються коледжу в оперативне управління на підставі відповідних актів, створює та вдосконалює матеріально-технічну базу навчання, дбайливо ставиться до майна навчального закладу, зберігає його та вживає заходів до запобігання ризиків, має право розпоряджатись майном та засобами коледжу з дотриманням вимог, визначеними Положенням про коледж, статутом університету.

Розділом 4 посадової інструкції передбачена відповідальність директора коледжу, в тому числі, за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків.

З посадовою інструкцією ОСОБА_6 була ознайомлена 04 жовтня 2014 року, про що свідчить її особистий підпис.

Відповідно до п.п. 4.5, 5.7.1, 5.8, 5.10, 6.2, 7.1, 9.1-9.3 Положення про Маріупольський коледж ДВНЗ «ПДТУ» однією із функцій коледжу є одержування на свій баланс з відповідною передачею в оперативне управління коштів та матеріальних цінностей від органів виконавчої влади, підприємств, закладів, організацій, громадян та благодійних фондів; коледж в особі директора має право укладати договори від імені ДВНЗ «ПДТУ» щодо візування договорів про надання в оренду приміщень та майна; зобовязаний дотримуватися чинного законодавства щодо збереження і набуття майна, збільшення доходу коледжу, зміцнення договірної і трудової дисципліни; директор коледжу несе дисциплінарну та інші види відповідальності за неналежне виконання своїх обовязків і незабезпечення виконання завдань, передбачених цими Положеннями; коледж разом із відділом кадрів ДВНЗ «ПДТУ» організовує та контролює збереження матеріальних цінностей; несе відповідальність за невиконання обовязків щодо недотримання фінансової дисципліни та збереження державного майна; облік додаткових джерел фінансування дисципліни та збереження державного майна; облік додаткових джерел фінансування коледжу, до яких відносять добровільні грошові внески, матеріальні цінності.

Згідно п. 11 наказу ректора ДВНЗ «ПДТУ» Про облікову політику університету на 2015 рік облік матеріальних цінностей ведеться бухгалтерією університету, згідно переданих на облік первинних документів (приходних накладних, актів приймання-передачі, актів списання, вимог та інші) з підрозділів університету та коледжів, оформлених належним чином, з підписами відповідальних осіб відповідних підрозділів університету та коледжів.

Вказані обовязки бухгалтерії, здійснювані нею на підставі складених та переданих до бухгалтерії первинних документів відповідними матеріально-відповідальними особами зазначені у посадових інструкціях бухгалтера матеріального відділу по коледжам (п.2.2) та бухгалтера по обліку спеціальних засобів по коледжам (п.3.1, 3.2).

За таких обставин суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку, що притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_6 було здійснено відповідно до ст. ст. 147-149 КЗпП України.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213−215 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік