ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 531/1532/15
провадження № 2/753/701/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.,

секретаря Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання кредитного договору №223357316 від 24.07.2008 року недійсним, суд -

В С Т А Н О В И В :

Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 100 815,59 доларів США, що еквівалентно - 2 181 188,43 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №223357316 від 24.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 94 598 доларів США, зі сплатою 14,40 відсотків річних, та кінцевим терміном до 24.07.2021 року. 17.04.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №2 до цього договору, до умов якої на період з 17.04.2009 року по 14.04.2010 року встановлено кредитні канікули. 07.04.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №3 до даного договору, до умов якої збільшено строк користування кредитом на 35 календарних місяців, тобто до 24.06.2024 року.

У порушення умов Договору та норм цивільного законодавства, відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.06.2015 року має заборгованість в сумі 100 815,59 доларів США, що еквівалентно 2 181 188,43 грн.

21.10.2015 року ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву до відповідача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про: визнання недійсним з моменту заключення кредитний договір №223357316 від 24.07.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", назву якого змінено на ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"; визнання недійсним договір іпотеки від 24.07.2008 року до кредитного договору №223357316 від 24.07.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", назву якого змінено на ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"; зобов'язати приватного нотаріуса КМНО Щелкового Д.М. виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження майнових прав на зазначену у кредитному договорі квартиру АДРЕСА_1, яка була передана в іпотеку за договором іпотеки до кредитного договору; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та застосувати односторонню реституцію, а саме: зобов'язати відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повернути ОСОБА_3 фактично сплачену нею суму банку у розмірі 2751654,86 грн., у тому числі: фактичне погашення тіла кредиту 18219,20 доларів США, фактичне погашення відсотків 87282,97 доларів США, фактичне погашення пені (штрафів) 824,61 доларів США = разом 106326,78 доларів США (курс 25.11.2016=25,588045) =2720694,43грн.; конвертацію валюти 24.07.2008 у розмірі 27171,15 грн., послуги нотаріуса 2289,28 грн., комісійна винагорода за оформлення документів 1000 грн., за розрахунково-касове обслуговування 500 грн. Зобов'язати ОСОБА_3 повернути ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» отриману суму кредиту у розмірі 2391663,39 (93468 доларів США).

В обґрунтування якої зазначала, що крім кредитного договору ще був укладений іпотечний договір, предметом якого є майнові права на однокімнатну квартиру, яка буде збудована та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та стала власністю позивача. При підписані даного кредитного договору відповідачем було порушено законні права позивачки, оскільки договір за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам та волі позиваки, порушує її права та законні інтереси, саме: невиконання переддоговірної роботи з позивачкою; зміст правочину суперечить чисельним нормам законодавства України; кредитний договір суперечить законодавству України щодо використання іноземної валюти як засобу платежу на території України; надання кредиту у іноземній валюті призвело також до того, що позивачка перебуває у відверто дискримінаційному становищі відносно відповідача.

Представник позивача за первісним позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якому просив первісний позов задовольнити у повному обсязі. В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 просив відмовити.

Відповідач за первіним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не з'явилися, повторно, про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. Раніше до суду були подані письмові пояснення по зустрічному позову, якими вони просили задовольнити вимоги ОСОБА_3 Також до матеріалів справи подано письмові заперечення, якими вони просять відмовити в задоволенні первісного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

24.07.2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", назву якого змінено на ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" укладено кредитний договір №223357316, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 94 598 доларів США, зі сплатою 14,40 відсотків річних, та кінцевим терміном до 24.07.2021 року (а.с.10-23).

Виконання зобов'язань ОСОБА_3 за цим кредитним договором забезпечилася іпотекою нерухомості - квартири на первинному ринку, загальною площею 58,40 кв.м. за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.

17.04.2009 року між ОСОБА_3 та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", назву якого змінено на ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було укладено додаткову угоду №2 до цього договору, до умов якої на період з 17.04.2009 року по 14.04.2010 року встановлено кредитні канікули (а.с.26-32).

07.04.2010 року між ОСОБА_3 та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", назву якого змінено на ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було укладено додаткову угоду №3 до даного договору, до умов якої збільшено строк користування кредитом на 35 календарних місяців, тобто до 24.06.2024 року (а.с.33-38).

18.05.2015 року ОСОБА_3 була направлена вимога про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, оскільки виникла прострочена заборгованість перед банком (а.с. 39).

У порушення умов кредитного договору відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 свої зобов'язання не виконує, тому станом на 22.06.2015 року утворилась заборгованість щодо повернення кредитних коштів в сумі 100 815,59 доларів США, що еквівалентно 2 181 188,43 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 90 852,25 доларів США, що еквівалентно - 1 965 627,31 грн., заборгованості по відсоткам - 6 380,93 доларів США, що еквівалентно - 138 054,15 грн., розрахована пеня - 3 582,41 доларів США, що еквівалентно - 77 506,97 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За загальними правилами, встановленими ст.ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що позичальник ОСОБА_3 не виконує зобов'язань за кредитним договором, порушені права кредитодавця ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості.

Згідно ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.1, 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1, 3, 5 ст.203 цього Кодексу; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що кредитний договір був підписаний обома сторонами, тобто за правилом ч.1 ст.638 ЦК України є укладеним, оскільки сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно зі ст.36 «Про Національний банк України» Національний банк встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його.

Крім того, інформація щодо коливання валюти та щоденного встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют є загальновідомою і ОСОБА_3, укладаючи договір з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" щодо отримання кредитних коштів в іноземній валюті, передбачала і брала на себе зобов'язання повернути кредитні кошти в цій же валюті. При цьому ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", укладаючи договір, розраховував на повернення кредитних коштів так само у визначеній договором валюті.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За встановлених обставин, оскільки відсутні ознаки нікчемності укладеного між сторонами Договору, тому заявлені ОСОБА_3 вимоги про визнання недійсним кредитного договору, іпотечного договору, зобов'язання нотаріуса вчинити певні дії та застосування судом загального наслідку недійсності правочину - двосторонньої реституції (зобов'язати кожну із сторін повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину) до відносин, що виникли ОСОБА_3 та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" по кредитному договору №223357316 від 27.07.2008 року, задоволенню не підлягають, тобто в задоволенні позову ОСОБА_3 має бути відмовлено повністю.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 208, 209, 212- 218, 224- 228 ЦПК України та ст.ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" загальну суму заборгованості у розмірі - 100 815,59 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 2 181 188 (два мільйона сто вісімдесят одна тисяча сто вісімдесят вісім гривень) грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судовий збір у розмірі - 3654 грн.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання кредитного договору №223357316 від 24.07.2008 року недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.