Справа № 521/1074/17
Провадження № 2/521/2459/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 грудня 2017 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковська А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, оплати за період вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, оплати за період вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що ОСОБА_1 19 грудня 2016 року працювала на посаді провідного інженера відділу землеоціночних робіт в Одеській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Відповідно до Положення про Одеську регіональну філію ДП «Ценр державного земельного кадастру», затвердженого Наказом ДП «ЦДЗК» від 20 лютого 2009 року №67, філія є відокремленим структурним підрозділом ДП «Центр державного земельного кадастру», здійснює господарську діяльність від імені та в інтересах ДП «Ценр державного земельного кадастру». 19 грудня 2016 року курівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» поставило ОСОБА_1 до відома про її звільнення на підставі нібито винних з її боку дій, що виразилася у прогулі та відсутності на робочому місці понад три години без поважних причин. На підтвердження звільнення ОСОБА_1 було предявлено копію наказу за підписом директора Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 19 грудня 2016 року.

Звільняючи ОСОБА_1 з займаної посади наказом від 19 грудня 2016 року, керівництвом Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» було визначено, що саме її винні, самоуправні дії, що виразилася у відсутності на робочому місці на протязі двох робочих днів 29 та 30 листопада 2016 року є підставою для звільнення. Пояснення ОСОБА_1 з приводу причин відсутності на роботі 29 та 30 листопада 2016 року керівництвом Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» було свідомо проігноровано. Проте, ОСОБА_1 не може погодитися з тими обставинами, що нібито вона, як працівник Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» була відсутня на роботі 29 та 30 листопада 2016 року без поважних причин, та більш того, що її відсутність на роботі у вказані дні має ознаки прогулу або самовільного залишення робочого місця. У звязку з неодноразовою зміною керівництва Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», нераціональним використанням коштів, безвідповідального відношення керівництва до своїх обовязків, вибіркового ставлення до замовників послуг підприємства, Одеська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру» з прибуткового підприємства перетворилася на збиткове. З 2015 року фактично припинили виплачувати заробітну плату найманим працівників. Однак, такі обмеження не стосувалися лише апарату Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», які вчасно та в повному обсязі таку заробітну плату отримували.

Бачучи незаконність дій керівництва Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_1, вимушена була звертатися до відповідних органів зі скаргами щодо невиплати їй заробітної плати. Саме активні дії позивача на захист своїх трудових прав і стало причиною її постійного цькування та приниження з боку працівників апарату Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Так, ОСОБА_1 постійно зверталася з приводу незаконних дій директора Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» до головного офісу ДП «Центр Державного земельного кадастру», до інспекції праці в Одеській області. Така активність ОСОБА_1 налаштувала керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» проти ОСОБА_1. З початку, враховуючи відрядних характер оплати праці, ОСОБА_1 взагалі усунули від виконання роботи на замовлення. Згодом, фактично перестали виплачувати заборгованість по зарплаті, на відміну від інших працівників. Крім того, налаштували проти ОСОБА_1 більшість працівників, вказавши саме її винного у невиплаті заборгованості по зарплаті іншим працівникам, так як грошові кошти пішли на виплату штрафу, який як штрафна санкція був застосований інспекціє праці за скаргами ОСОБА_1. Таке цькування продовжувалося більше року.

Врешті керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» перейшло до погроз або ОСОБА_1 звільняється за власним бажанням, або її звільнять без її бажання. На останню скаргу ОСОБА_1 до головного офісу, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» було вимушено виплатити ОСОБА_1 більшу частину заборгованості по заробітній платі. Проте, вимоги ОСОБА_1 виплатити 2/3 частини заробітної плати за той час, коли відсутня робота на відрядних умовах оплати, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» взагалі проігнорувало. На початку листопада, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» отримавши замовлення на виконання землевпорядних робіт, фактично в останні дні її виконання видало ОСОБА_1 декілька таких робіт на виконання. Видавши роботу на виконання усім працівників відділу, в якому ОСОБА_1 працювала, робітників було повідомлено про необхідність праці у вихідні дні аби встигнути виконати усю роботу. Бажаючи отримати кошти на новорічні свята, ОСОБА_1 погодилась. Аби виконати роботу вчасно, ОСОБА_1 працювала у вихідні дні - 5 та 26 листопада 2016 року. Разом зі ОСОБА_1 роботу виконували усі працівники відділу, де ОСОБА_1 працювала.

28 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до начальника відділу, в якому працювала з проханням погодити ОСОБА_1 заяву про надання іншого вихідного дня за рахунок вже відпрацьованих нею 5 та 26 листопада. Заява ОСОБА_1 була погоджена начальником відділу та погоджена заступником начальника Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» ОСОБА_1 віддала до секретаріату апарату, де їй було дозволено використати 29 та 30 листопада в якості вихідних днів. Такий дозвіл був висловлений усно, проте ОСОБА_1 запевнили, щоусі формальності будуть оформлені належним чином. Після виходу на роботу, 01 грудня 2016 року до ОСОБА_1 взагалі не було предявлено будь-яких претензій. Такі претензії до ОСОБА_1 було предявлено лише 19 грудня 2016 року, зі спливом більше двох тижнів після отримання ОСОБА_1 днів «відгулу». Тобто, передбачається, що керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» було обізнано про причини відсутності ОСОБА_1 на роботі 29 та 30 листопада 2016 року.

ОСОБА_1, як найманий працівник, належним чином повідомила керівництво про надання їй днів «відгулу» за працю у вихідні дні. Погодила такі дні зі своїм безпосереднім керівництвом - начальником відділу у якому працює. Більш того, повідомила заступника начальника Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» та безпосередньо віддала заяву до секретаріату апарату. Тобто, як вбачається саме самовільного залишення робочого місця з боку ОСОБА_1 не було, її дії були направлені виключно на отримання належних їй вихідних з недопущенням самовільства з боку ОСОБА_1. Протягом 29 та 30 листопада 2016 року до ОСОБА_1 з боку керівництва Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» не надійшло жодного телефонного повідомлення про необхідність виходу на роботу, не було предявлено претензій від начальника відділу, в якому ОСОБА_1 працює. Тобто жодним чином, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», не намагалося зясувати причини відсутності ОСОБА_1, що свідчить лише про його згоду на надання ОСОБА_1 вказаних днів в якості «відгулів».

Що стосується твердження керівництва про той факт, що нібито не було ухвалено відповідного наказу про обовязок праці у вихідні дні, а відповідно, відсутні обставини надання «відгулів». За вимогами трудового законодавства саме на керівництво підприємства покладається обовязок оформлення усіх необхідних документів щодо праці працівників у вихідні дні. Ухилення від виконання цього обовязку є лише свідченням порушення прав найманих працівників та безвідповідальна експлуатація працівників. За таких обставин, ОСОБА_1, як найманим працівником були виконані усі вимоги, які унеможливлюють предявлення до неї претензій з приводу необґрунтованої відсутності ОСОБА_1 на робочому місці. Тобто, звільнення з роботи ОСОБА_1, що відбулося на підставі наказу від 19 грудня 2016 року є незаконним. ОСОБА_1 також має право на відшкодування їй з боку Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» завданої моральної шкоди.

Діючи упереджено, лише з метою звільнення ОСОБА_1 за будь-яких умов, та тільки через той факт, що вона наважилася захищати свої трудові права, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» свідомо позбавило ОСОБА_1 можливості заробляти собі на життя. ОСОБА_1 є інвалідом, пенсійної забезпечення недостатньо аби сплатити занадто великі рахунки за комунальні послуги та забезпечити себе принаймні усіх мінімально необхідним. Знаючи про тяжкий фінансовий стан ОСОБА_1, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» не тільки свідомо затримувало ОСОБА_1 заробітну плату, але і незаконно звільнило за надуманими підставами. Така незаконність з боку керівництва підприємства, на якому пропрацювала більше десяти років, звільнення перед самим Новим роком, дуже тяжко сказалося на психологічний стан ОСОБА_1. Душевні страждання викликали депресію та зневіру у справедливість. Позивач оцінює завдану їй моральну шкоду в розмірі 10000,0 гривень.

Також, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» досі не видало ОСОБА_1 ані наказу про звільнення, ані трудової книжки, порушивши вимоги статті 47 КЗпП України. Крім іншого, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» повинен ОСОБА_1 виплатити заробітну плату за час ненадання ОСОБА_1 роботи за умов наказу про встановлення відрядної форми оплати праці. Так, заборгованість з заробітної плати за час ненадання керівництвом ОСОБА_1 роботи, за умов виплати 2/3 ставки заробітної плати за час ненадання роботи склала разом 32600,0 гривень, а саме з урахуванням ставки ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 3500,0 грн. за час роботи в період з січня 2015 року по грудень 2016 року. Враховуючи вимоги статті 235 КЗпП України, статті 27 Закону України «Про оплату праці, положень Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року №100 та з урахуванням вимушеного прогулу на протязі 231 дня з дня звільнення та заробітної плати, що виплачувалася в останнє в червні 3848,0 гривень та в липні 5560,0 гривень складає 98,0 гривень за 231 день вимушений прогул (3848,0 + 5560,0 = 9408,0; 9408, 00:22 = 427,60; 427,60 * 231 день = 98775,60 гривень). Тому, позивач, вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

Представник Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» відзиву на позов не подавав. Був присутній в на двох судових засіданнях, в подальшому у судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, допитавши сторін, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених ними письмових доказів.

З метою повного та всебічного розгляду справи ухвалою суду від 29 червня 2017 року витребувано з Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» такі документи:

-оригінал наказу про звільнення ОСОБА_1 від 19 грудня 2016 року;

-всі матеріали дисциплінарного розслідування щодо ОСОБА_1 з наданими поясненнями ОСОБА_1;

-правила внутрішнього трудового розпорядку Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» та журнал ознайомлення ОСОБА_1 з вказаними правилами;

-наказ щодо балансу робочого часу на 2016 рік (з підписом про ознайомлення ОСОБА_1);

-посадову інструкцію за посадою з підписом ОСОБА_1;

-штатний розпис Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» станом на 2016 рік та наказ по підприємству про форму та систему оплати праці;

-положення про оплату праці працівників Філії Центру ДЗК, зайнятих виконанням землевпорядних, земелеоціночних, топографо-геодезичних та картографічних робіт;

-відрядні наради на нарахування заробітної плати за період 2015 2016 років;

-табелі обліку використання робочого часу ОСОБА_1 за 2015 2016 роки;

-довідку щодо грошових виплат після звільнення ОСОБА_1.

На вимогу суду відповідачем надано лише відрядні наради на нарахування заробітної плати за період 2015 2016 років; табелі обліку використання робочого часу ОСОБА_1 за 2015 2016 роки; довідку щодо грошових виплат після звільнення ОСОБА_1.

Решта документів надана не була без повідомлення суду про причини невиконання ухвали суду в цій частині. Позивачем надано до суду копії посадової інструкції за посадою з підписом ОСОБА_1; штатний розпис Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» станом на 2016 рік та наказ по підприємству про форму та систему оплати праці; положення про оплату праці працівників Філії Центру ДЗК, зайнятих виконанням землевпорядних, земелеоціночних, топографо-геодезичних та картографічних робіт.

ОСОБА_1 19 грудня 2016 року працювала на посаді провідного інженера відділу землеоціночних робіт в Одеській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру».

Відповідно до Положення про Одеську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру», затвердженого Наказом ДП «ЦДЗК» від 20 лютого 2009 року №67, філія є відокремленим структурним підрозділом ДП «Центр державного земельного кадастру», здійснює господарську діяльність від імені та в інтересах ДП «Центр державного земельного кадастру».

19 грудня 2016 року курівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» поставило ОСОБА_1 до відома про її звільнення на підставі винних з її боку дій, що виразилася у прогулі та відсутності на робочому місці понад три години без поважних причин.

На підтвердження звільнення ОСОБА_1 було предявлено копію наказу за підписом директора Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 19 грудня 2016 року.

Як передбачено вимогами статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом, у тому числі, у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більш трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Звільняючи ОСОБА_1 з займаної посади наказом від 19 грудня 2016 року, керівництвом Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» було визначено, що саме її винні, самоуправні дії, що виразилася у відсутності на робочому місці на протязі двох робочих днів 29 та 30 листопада 2016 року є підставою для звільнення.

Пояснення ОСОБА_1 з приводу причин відсутності на роботі 29 та 30 листопада 2016 року керівництвом Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» було свідомо проігноровано.

Відповідно до Положення про оплату праці працівників філій Центру ДЗК, зайнятих виконанням землевпорядних, землеоціночних, то графо-геодезичних та картографічних робіт від 20 травня 2011 року, передбачено порядок застосування відрядної форми оплати праці в філіях Центру ДЗК.

ОСОБА_1 постійно зверталася з приводу незаконних дій директора Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» до головного офісу ДП «Центр Державного земельного кадастру», до інспекції праці в Одеській області.

Враховуючи відрядних характер оплати праці, ОСОБА_1 усунули від виконання роботи на замовлення. Згодом, фактично перестали виплачувати заборгованість по зарплаті.

На останню скаргу ОСОБА_1 до головного офісу, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» виплатило ОСОБА_1 більшу частину заборгованості по заробітній платі.

Вимоги ОСОБА_1 виплатити 2/3 частини заробітної плати за той час, коли відсутня робота на відрядних умовах оплати були проігнорувані.

На початку листопада, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» отримавши замовлення на виконання землевпорядних робіт, фактично в останні дні її виконання видало ОСОБА_1 декілька таких робіт на виконання. Видавши роботу на виконання усім працівників відділу, в якому ОСОБА_1 працювала, робітників було повідомлено про необхідність праці у вихідні дні аби встигнути виконати усю роботу.

Бажаючи отримати кошти на новорічні свята, ОСОБА_1 погодилась. Аби виконати роботу вчасно, ОСОБА_1 працювала у вихідні дні - 5 та 26 листопада 2016 року.

Відповідно до вимог статті 107 КЗпП України, на бажання працівника який працював у святковий та неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

28 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до начальника відділу, в якому працювала з проханням погодити ОСОБА_1 заяву про надання іншого вихідного дня за рахунок вже відпрацьованих нею 5 та 26 листопада.

Заява ОСОБА_1 була погоджена начальником відділу та погоджена заступником начальника Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» ОСОБА_1 віддала до секретаріату апарату, де їй було дозволено використати 29 та 30 листопада в якості вихідних днів. Такий дозвіл був висловлений усно, проте ОСОБА_1 запевнили, щоусі формальності будуть оформлені належним чином. За наказом про звільнення ця заява не була врахована відповідачем, хоча і не ставилося її існування або належність під сумнів в удовому засіданні.

Після виходу на роботу, 01 грудня 2016 року до ОСОБА_1 не було предявлено будь-яких претензій. Такі претензії до ОСОБА_1 було предявлено лише 19 грудня 2016 року, зі спливом більше двох тижнів після отримання ОСОБА_1 днів «відгулу».

Таким чином вбачається, що керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» було обізнано про причини відсутності ОСОБА_1 на роботі 29 та 30 листопада 2016 року.

ОСОБА_1, як найманий працівник, належним чином повідомила керівництво про надання їй днів «відгулу» за працю у вихідні дні. Погодила такі дні зі своїм безпосереднім керівництвом - начальником відділу у якому працює. Більш того, повідомила заступника начальника Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» та безпосередньо віддала заяву до секретаріату апарату. Тобто, як вбачається саме самовільного залишення робочого місця з боку ОСОБА_1 не було, її дії були направлені виключно на отримання належних їй вихідних.

Відповідно до ст. 107 КЗпП України не предявляється до працівника додаткових вимог щодо необхідності фактичного отримання наказу керівництва для використання іншого дня в якості вихідного.

Протягом 29 та 30 листопада 2016 року до ОСОБА_1 з боку керівництва Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» не надійшло жодного телефонного повідомлення про необхідність виходу на роботу, не було предявлено претензій від начальника відділу, в якому ОСОБА_1 працює. Тобто жодним чином, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», не намагалося зясувати причини відсутності ОСОБА_1, що свідчить лише про його згоду на надання ОСОБА_1 вказаних днів в якості «відгулів».

За таких обставин, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутня складова свідомого ігнорування своїх трудових обовязків.

За вимогами трудового законодавства саме на керівництво підприємства покладається обовязок оформлення усіх необхідних документів щодо праці працівників у вихідні дні. Ухилення від виконання цього обовязку є лише свідченням порушення прав найманих працівників та безвідповідальна експлуатація працівників.

За таких обставин, ОСОБА_1, як найманим працівником були виконані усі вимоги, які унеможливлюють предявлення до неї претензій з приводу необґрунтованої відсутності ОСОБА_1 на робочому місці.

Відповідно до копії посадової інструкції за посадою з підписом ОСОБА_1 від 01 грудня 2011 року за п. 1.2 призначення на посаду провідного інженера та звільнення з неї здійснюється начальником філії з дотриманням вимог КЗпП України за поданням начальника відділу. Таке подання в матеріалах справи відсутнє.

Таким чином, суд дійшов висновку, що звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі наказу від 19 грудня 2016 року є незаконним.

ОСОБА_1 також має право на відшкодування їй з боку Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» завданої моральної шкоди.

ОСОБА_1 є інвалідом, пенсійної забезпечення недостатньо аби сплатити занадто великі рахунки за комунальні послуги та забезпечити себе принаймні усіх мінімально необхідним.

Знаючи про тяжкий фінансовий стан ОСОБА_1, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» не тільки свідомо затримувало ОСОБА_1 заробітну плату, але і незаконно звільнило.

Така незаконність з боку керівництва підприємства, на якому пропрацювала більше десяти років, вплинуло на психологічний стан ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Згідно положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого майнового та немайнового права та інтересу.

П. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (ст. ст. 130, 132-134 КЗпП України).

Встановивши факт протиправної пошкодження поведінки відповідача, беручи до уваги, що своїми протиправними діями відповідач порушив нормальний уклад життя позивача, заподіяв моральні й душевні страждання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, настання якої викликано протиправними діями відповідача згідно ст. 23 ЦК України. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, судом прийняті до уваги характер правопорушення, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди та з урахуванням розумності й справедливості, суд визнає обґрунтованою вимогу про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000,0 гривень.

За вимогами ст. 115 КЗпП України, визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно вимог ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на роботі органом, який розглядає трудовий спір. Крім того, при винесенні рішення про поновлення на роботі, одночасно приймається рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Також, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» досі не видало ОСОБА_1 ані наказу про звільнення, ані трудової книжки, порушивши вимоги статті 47 КЗпП України.

Крім іншого, керівництво Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» повинен ОСОБА_1 виплатити заробітну плату за час ненадання ОСОБА_1 роботи за умов наказу про встановлення відрядної форми оплати праці. Так, заборгованість з заробітної плати за час ненадання керівництвом ОСОБА_1 роботи, за умов виплати 2/3 ставки заробітної плати за час ненадання роботи склала разом 32600,0 гривень, а саме з урахуванням ставки ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 3500,0 грн. за час роботи в період з січня 2015 року по грудень 2016 року.

Враховуючи вимоги статті 235 КЗпП України, статті 27 Закону України «Про оплату праці, положень Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року №100 та з урахуванням вимушеного прогулу на протязі 231 дня з дня звільнення та заробітної плати, що виплачувалася в останнє в червні 3848,0 гривень та в липні 5560,0 гривень складає 98,0 гривень за 231 день вимушений прогул (3848,0 + 5560,0 = 9408,0; 9408, 00:22 = 427,60; 427,60 * 231 день = 98775,60 гривень).

За викладених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити та визнати протиправним та скасувати наказ Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» № 108-к від 19 грудня 2016 року за яким ОСОБА_1 звільнено з посади провідного інженера відділу землевпорядних робіт з юридичними особами відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України. Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного інженера відділу землевпорядних робіт з юридичними особами Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Стягнути з Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за умовами відрядної оплати праці за час невиконання роботи в період з січня 2015 р. по грудень 2015 року, з січня 2016 р. по грудень 2016 р. в розмірі 32600,0 грн.. Стягнути з Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.12.2016 року по 30.11.2017 року в розмірі 98775,60 грн. (Дев'яносто вісім тисяч сімсот сімдесят п'ять грн. 60 коп.). Стягнути з Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10000,0 грн. Стягнути з Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» на користь держави судовий збір в сумі 2593,76 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись ст. ст. 40, 47, 107, 115, 232, 235, 237-1 КЗпП України, ст. 27 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 15, 16, 23, 1167, 1172 ЦК України, ст. ст. 13, 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 263, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» № 108-к від 19 грудня 2016 року за яким ОСОБА_1 звільнено з посади провідного інженера відділу землевпорядних робіт з юридичними особами відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного інженера відділу землевпорядних робіт з юридичними особами Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру».

Стягнути з Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за умовами відрядної оплати праці за час невиконання роботи в період з січня 2015 р. по грудень 2015 року, з січня 2016 р. по грудень 2016 р. в розмірі 32600,0 грн. (Тридцять дві тисячі шістсот грн.).

Стягнути з Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.12.2016 року по 30.11.2017 року в розмірі 98775,60 грн. (Дев'яносто вісім тисяч сімсот сімдесят п'ять грн. 60 коп.).

Стягнути з Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10000,0 грн. (Десять тисяч грн.).

Стягнути з Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» на користь держави судовий збір в сумі 2593,76 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання до Апеляційного суду Одеської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 22 грудня 2017 року.

СУДДЯ: Гуревський В.К.