Справа № 483/2019/17
Провадження № 2-н/483/182/2017
У Х В А Л А

про відкриття наказного провадження

28 листопада 2017 року м.Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Куцаров В.І., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ВСП "База відпочинку "Чорноморка" ДП "Миколаївський суднобудівний завод" нарахованої але не виплаченої заробітної плати та компенсації за час затримки, а також із доданими до неї документами,-

У С Т А Н О В И В:

24 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою щодо видачі судового наказу про стягнення з ВСП "База відпочинку "Чорноморка" ДП "Миколаївський суднобудівний завод" нарахованої але не виплаченої заробітної плати в сумі 14209, 00 грн. компенсаціїв сумі 38188, 80 грн. за час затримки заробітної плати.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що в частині вимог про стягнення компенсації за час затримки виплати заробітної плати слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 96 ЦПК України встановлено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, а саме: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених вимог; заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Згідно з п.12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК) ( 1618-15 ), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР ( 108/95-ВР ) "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III ( 2050-14 ) "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою ст.233 Кодексу законів про працю України ( 322-08 ) визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Так, із матеріалів справи вбачається, що конкретний розмір суми заборгованості не погоджений із боржником, а отже він має право оспорити його в суді. При цьому, докази надані заявником не свідчать про правильність і безспірність розрахунків та відсутність потреби в їх дослідженні.

Таким чином, вимога про стягнення компенсації за час затримки заробітної плати, з якою ОСОБА_1 звернулася до суду для видачі судового наказу, повинна розглядатися в цивільному судочинстві, так як наявний спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 96, 98, 100, 101, 209, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Відкрити наказне провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ВСП "База відпочинку "Чорноморка" ДП "Миколаївський суднобудівний завод" нарахованої але не виплаченої заробітної плати.

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ВСП "База відпочинку "Чорноморка" ДП "Миколаївський суднобудівний завод" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення компенсації за час затримки виплати заробітної плати в частині стягнення компенсації за час затримки виплати заробітної плати - відмовити.

Роз'яснити заявнику його право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

28 листопада 2017 року