Справа № 2-2667/09 Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/5146/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 06.12.2017
УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сушко Л.П., Яворського М.А.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2009 року у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Хаїма про стягнення коштів та звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2009 року позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 08 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №17-ф/08-25 за умовами якого, відповідач отримав кредит у сумі 530000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі16 % процентів, зі строком повернення до 07 травня 2022 року.

Для належного виконання зобовязань 08 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договори поруки № 17-ф/08-25-р. за умовами якого у випадку невиконання ОСОБА_5 взятих на себе зобовязань по кредитному договору поручитель несе солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що і боржник.

Для належного виконання зобовязань 08 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки за умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 254,2 кв.м, що знаходиться по вул.. Козача,60, в с. Лісники, Києво Святошинського району Київської області .

В порушення вимог закону та договору відповідач належним чином не виконав своїх зобовязань, внаслідок чого утворилася заборгованість

Позивач просив, стягнути з відповідачів солідарно 587521,29 доларів CШA в рахунок погашення заборгованості з простроченими 138617,85 гривень пені, нарахованої на суму прострочених відсотків та кредиту та судові витрати.

Рішенням Києво Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2009 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 Хаїма та ОСОБА_2 солідарно на користь АБ «Укргазбанк» кошти в сумі 587521,29 доларів США та 138617,85 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

08 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №17-ф/08-25 за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 530000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі16 % процентів, зі строком повернення до 07 травня 2022 року. ( а.с. 9-11).

Для належного виконання зобов»язання 08.05.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 складено договори поруки № 17-ф/08-25-р за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання позичальником зобовязань по кредитному договору № 17-Ф/08-25 від 08 травня 2017 року. (а.с. 22-23).

п.п. 1.2, 1.3 договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником за порушення виконання зобовязань по кредитному договору та відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обємі, що і позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки ( штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязань в повному обємі.

08 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки за умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 254,2 кв.м, що знаходиться по вул.. Козача,60, в с. Лісники, Києво Святошинського району Київської області.

З матеріалів справи вбачається, що взяті на себе зобов»язання позичальник належним чином не виконав, а тому станом на на 12.10.2009 року складає: 513224,93 доларів США заборгованість за кредитом. 6,36 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 8785,16 гривень заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, 138617,85 гривень заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів, а всього 587521,29 доларів США та 138617,85 гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» є правонаступником ВАТ АБ «Укргазбанк» ( а.с. 40-42).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором утворилася заборгованість, а поручитель не виконав свого обов»язку відповідати перед кредитором за належне виконання боржником умов кредитного договору, тому заборгованість підлягає солідарному стягненню.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за ОСОБА_5 заборгованості внаслідок неналежного виконання позичальником своїх обов'язків, висновок суду першої інстанції про доведеність вимог позивача є законним та обґрунтованим.

Посилання апелянта, як на підставу припинення поруки на те, що позивач змінив зобов»язання без згоди поручителя підвищив розмір процентної ставки з 16 % до 17%, чим збільшив обсяг відповідальності безпідставні.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору ВАТ АБ «Укргазбанк» надав позичальнику кредит із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 16% річних.

Разом з тим, п. 3.1.10 передбачено, що на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1. збільшеної на 1 (один) процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Проведений позивачем розрахунок процентів за користування кредитом, а також процентна ставка, за якою позивач нараховував проценти за користування кредитом, відповідають умовам укладеного сторонами договору, розмір процентної ставки та порядок її розрахунку не змінювались позивачем в односторонньому порядку.

Посилання апелянта на те, що порука припинена, оскільки позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручення безпідставні.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно роз'яснень п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5 відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Позивач звернувся з позовом у липні 2009 року до закінчення строку дії кредитного договору та договору поруки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилаються апелянти в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: