Справа № 524/6169/17
Провадження №2/524/2449/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до підприємства облспоживспілки «Покос» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з індексацією,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року до суду звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом до підприємства облспоживспілки «Покос».

Зазначала, що рішенням Автозаводського районного суду від 09 квітня 2012 року було задоволено її позов про поновлення її на роботі технологом на підприємстві облспоживспілки «Покос», стягнення заробітної плати за вимушений прогул, моральної шкоди та допомоги по вагітності та пологам. На підставі даного рішення було видано виконавчий лист, який на даний час не виконано. Таким чином позивач продовжує перебувати у стані вимушеного прогулу.

Просила стягнути з відповідача на її користь заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 01 серпня 2009 року і по дату винесення рішення в справі, що станом на 01 серпня 2017 року становить 121593,85 грн. з урахуванням індексації.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 вересня 2017 року було залучено до участі по справі третьою особою Полтавську обласну спілку споживчих товариств.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, про що надали письмову заяву.

Представник відповідача підприємства облспоживспілки «Покос», представники третіх осіб Полтавської обласної спілки споживчих товариств, Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області та третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не прибули повторно, керівництво яких було повідомлено про час та місце розгляду справи засобами рекомендованого поштового звязку, просили розглянути справу у їх відсутність, про що подали письмові заяви.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 117 цього Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У ч. 2 ст. 117 КЗпП України встановлено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру:

пенсії;

стипендії;

оплата праці (грошове забезпечення);

суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Статтею 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала технологом Підприємства облспоживспілки «Покос» з 01 березня 2007 року. Наказом № 15-к від 31 липня 2007 року її було звільнено з посади технолога у зв'язку із закінченням терміну дії відповідно п. 2 ст. 36 КЗПпП України.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 квітня 2012 року, яке набрало чинності, було частково задоволено позов ОСОБА_1 до підприємства облспоживспілки «Покос» про поновлення на роботі, стягнення допомоги у звязку з вагітністю та пологами, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за завдану моральну шкоду.

Визнано недійсним наказ № 15-к від 31 липня 2007 року про звільнення ОСОБА_1 (39600, АДРЕСА_1) з посади технолога Підприємства облспоживспілки "Покос" (39610, м. Кременчук, вул. Молодіжна, 8, , р/р 17 в ЗАТ "Прокредитбанк" м. Київ, МФО 320984).

Поновлено ОСОБА_1 (39600, АДРЕСА_1) на посаді технолога Підприємства облспоживспілки "Покос" (39610, м. Кременчук, вул. Молодіжна, 8, , р/р 17 в ЗАТ "Прокредитбанк" м. Київ, МФО 320984).

Стягнуто з Підприємства облспоживспілки "Покос" (39610, м. Кременчук, вул. Молодіжна, 8, , р/р 17 в ЗАТ "Прокредитбанк" м. Київ, МФО 320984) на користь ОСОБА_1 (39600, АДРЕСА_1) 3 597 (три тисячі пятсот девяносто сім) грн. 87 коп. допомоги у звязку з вагітністю та пологами, 10 456 (десять тисяч чотириста пятдесят шість) грн. 32 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 2 000 (дві тисячі) грн. компенсації за завдану моральну шкоду, а всього 16 054 (шістнадцять тисяч пятдесят чотири) грн. 19 коп.

Стягнуто з Підприємства облспоживспілки "Покос" (39610, м. Кременчук, вул. Молодіжна, 8, , р/р 17 в ЗАТ "Прокредитбанк" м. Київ, МФО 320984) на користь ОСОБА_1 (39600, АДРЕСА_1) 190 грн. 54 коп. судового зберу та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (39600, АДРЕСА_1) на посаді технолога Підприємства облспоживспілки "Покос" (39610, м. Кременчук, вул. Молодіжна, 8, , р/р 17 в ЗАТ "Прокредитбанк" м. Київ, МФО 320984) та стягнення з Підприємства облспоживспілки "Покос" (39610, м. Кременчук, вул. Молодіжна, 8, , р/р 17 в ЗАТ "Прокредитбанк" м. Київ, МФО 320984) на користь ОСОБА_1 (39600, АДРЕСА_1) 871,36 грн. середнього заробітку за один місяць вимушеного прогулу.

На підставі та на виконання даного рішення було видано виконавчий лист. Однак, рішення суду на даний час не виконано. Таким чином позивач продовжує перебувати у стані вимушеного прогулу.

Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 квітня 2012 року позивачу було встановлено середньомісячний заробіток в сумі 871,36 грн., кошти за рішенням суду присуджено по 10 липня 2009 року.

Вказана сума боргу за вимушений прогул за період з серпня 2009 року по серпень 2017 року позивачеві станом на день розгляду справи не сплачена відповідачем.

Відповідач в особі його адміністрації не надав належних, безспірних, достовірних та допустимих доказів про відсутність вини щодо невиплати позивачеві коштів під час вимушеного прогулу.

Підприємство облспоживспілки «Покос» як підприємство станом на день подання позову і на день розгляду справи не числиться ліквідованим, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Отже, за наведених обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Необхідно стягнути з підприємства облспоживспілки «Покос» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 83650,56 грн., індексацію грошових доходів 34899,63 грн. При цьому, суд враховує, що розрахунки здійснені з включенням серпня 2017 року, а позовна вимога заявлена в межах з 01 серпня 2009 року до 01 серпня 2017 року. Отже, обчислення розмірів цих видів стягнень за серпень 2017 року не враховується, оскільки вони не входять до предмету заявлених вимог.

З відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1778,25 грн. в частині вимог майнового характеру (1,5 % від 118550,19 грн. (83650,56 грн. + 34899,63 грн.)) відповідно до п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на день подання позову).

Керуючись ст.ст. 116, 117, 221, 231, 233, 238 КЗпП України, ст. ст. 14, 57 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з підприємства облспоживспілки «Покос» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 83650,56 грн., індексацію грошових доходів 34899,63 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 1778,25 грн.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в іншій частині позовних вимог.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення упродовж десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення упродовж десяти днів після розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Повне рішення виготовлено 06 грудня 2017 року.

Суддя: