АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6937/17 Справа № 183/2689/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Григор»євої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між сторонами 12 грудня 2014 року досягнуто угоди про те, що вона надасть в борг ОСОБА_2 грошові кошти, а остання, в свою чергу, буде сплачувати відсотки за користування грошовими коштами.

12.12.2014 року позивач передала відповідачу оговорену суму у розмірі 27000 грн., відповідач власноручно написала розписку та зобовязалася повернути кошти за першою вимогою, сплачувати відсотки у розмірі 2200 грн. щомісяця.

Відповідач добросовісно виконувала свої зобовязання щодо повернення відсотків за користування коштами, а 05 липня 2016 року знову звернулася з проханням надати їй в борг ще 11718 грн. та 700 доларів США, про що знову написала розписку.

При цьому відповідач за цим договором зобовязалася сплачувати відсотки у розмірі 8% щомісяця від суми позики та повернути борг 31.08.2016 року.

Між тим, ні відсотки за договором позики від 05.07.2016 року, ні основну суму боргу ОСОБА_2 не повернула, в звязку з чим ОСОБА_3 направила на її адресу письмову вимогу, однак відповіді не отримала.

Крім того, за договором позики від 12.12.2014 року ОСОБА_2 сплачувала відсотки до 01.01.2017 року, в подальшому відмовилася їх сплачувати, як і відмовилася за першою вимогою повернути борг.

Таким чином, за підрахунками позивача, загальний борг відповідача за двома договорами становить 96110,08 грн., які вона просить стягнути в судовому порядку.

На сьогоднішній час відповідачка жодної із щомісячних сум не сплатила, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з позовом.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 12 рудня 2014 року у розмірі 27000 грн. (двадцять сім тисяч грн.).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 05 липня 2016 року у розмірі 29561,28 грн. (двадцять девять тисяч пятсот шістдесят одна грн. 28 коп.).,

Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційний скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просять частково скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 грудня 2014 року позивач передала відповідачу грошову суму у розмірі 27000 грн., відповідач власноручно написала розписку та зобовязалася повернути кошти за першою вимогою, сплачувати відсотки у розмірі 2200 грн. щомісяця.

Відповідач добросовісно виконувала свої зобовязання щодо повернення відсотків за користування коштами, а 05 липня 2016 року знову звернулася з проханням надати їй в борг ще 11718 грн. та 700 доларів США, про що знову написала розписку.

При цьому відповідач за цим договором зобовязалася сплачувати відсотки у розмірі 8% щомісяця від суми позики та повернути борг 31.08.2016 року.

Між тим, ні відсотки за договором позики від 05.07.2016 року, ні основну суму боргу ОСОБА_2 не повернула, в звязку з чим ОСОБА_3 направила на її адресу письмову вимогу, однак відповіді не отримала.

Крім того, за договором позики від 12.12.2014 року ОСОБА_2 сплачувала відсотки до 01.01.2017 року, в подальшому відмовилася їх сплачувати, як і відмовилася за першою вимогою повернути борг.

Позивачем надано для огляду в суді першої інстанції оригінал розписки від 12.12.2014 року, у відповідності до якої ОСОБА_2 отримала в борг 27000 грн., зобовязавшись їх повернути за першою вимогою.

05.07.2016 року ОСОБА_2 написала розписку про отримання в борг грошової суми у розмірі 11718 грн. та 700 доларів США, зобовязавшись їх повернути 31.08.2016 року.

Однак, сама по собі наявність оригіналів розписок у ОСОБА_3 свідчать про факт укладення між сторонами договорів позики, за якою підтверджується факт отримання грошей та зобовязання повернути їх при визначених умовами договорів обставинах.

При цьому слід звернути увагу, що факт складання зазначених розписок не оспорюється відповідачем.

Доводи апелянта про те, що фактично нею отримувалися кошти за цими розписками від іншої особи відхиляються судом, оскільки, як зазначено вище, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимогах, оскільки між сторонами укладено договір та позивачка свої зобовязання не виконала, в зазначені строки гроші не повернула, тому відповідно до чинного законодавства необхідно стягнути заборгованість за борговими розписками.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст.209, ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: