Справа № 212/2221/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорного І.Я.,

за участі секретаря судового засідання Водоп'янової Ю.С.,

сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Каретної В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» третя особа ОСОБА_4, Департамент соціального захисту населення м. Дніпро про перерахунок розміру відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом про перерахунок розміру відшкодування матеріальної шкоди. В ході розгляду справи позивачем були уточнені позовні вимоги.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 19 квітня 1994 року ОСОБА_4, керуючи закріпленим за ним автомобілем КАМАЗ-5320 державний номер НОМЕР_1, належним автобазі виробничого об'єднання «Кривбасруда», в даний час ПАТ «КЗРК» перевозив в село Почапи Волинської області майно. В кабіні автомобіля знаходився він та його мати ОСОБА_5. ОСОБА_4 заснув за кермом і, не впоравшись з керуванням, скоїв зіткнення з трактором ЮМЗ-6 з причепом. Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21 грудня 1995 року ОСОБА_4, був засуджений за ч.2 ст.215 КК України до 4 років позбавлення волі. В наслідок ДТП мати позивача загинула, а сам позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого вивиху малоберцової кістки, скальпованої рани правого колінного суглобу та гомілки з наступними формування культі на рівні нижньої третини правого стегна. З 1995 року висновком МСЕК він був визнаний інвалідом 2 групи. Згідно довідки МСЕК від 28 травня 1997 року позивач визнаний інвалідом 3 групи безстроково. Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 01.04.2013 року позивач ОСОБА_3 визнаний інвалідом 3 групи безстроково.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2011 року позов ОСОБА_3 до ВАТ "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволений частково та вирішено питання про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та відшкодування витрат на протезування та придбання підлокітників.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2011 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2011 року в частині стягнення з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" на користь позивача 712,88 грн. витрат на придбання підлокітників та виїзд на консультацію в м. Київ скасовано та в цій частині йому в позові було відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

В 2014 році позивач повторно звернувся до відповідача з позовом про відшкодування матеріальної шкоди та перерахунок щомісячного відшкодування шкоди. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2014 року вимоги позивача були задоволені частково.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2014 року залишено без змін.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 161 від 11 листопада 2009 року, яка була проведена в рамках цивільної справи, наслідками травмування позивача ОСОБА_3 в ДТП є: відкрита тупа травма правої нижньої кінцівки, велика скальпована рана по передній поверхні гомілки з оголенням великогомілковоступневого суглобу, відшарування шкіри, відкритий вивих правого гомілковоступневого суглобу, проникаюча в порожнину суглобу, пошкодження зв'язок колінного суглобу та власної зв'язки наколінника. В подальшому травма ускладнилась газовою гангреною з некрозом м'яких тканин, в наслідок чого по життєвим показникам було проведено оперативне втручання - ампутація правої нижньої кінцівки. Має місце сформована кукса правого стегна на рівні середньої третини з надлишком м'яких тканин, вираженим порушенням статико-динамічної функції правої нижньої кінцівки. Втрата професійної працездатності позивача складає 75% та 65% загальної працездатності безстроково станом на момент проведення експертизи. Позивач потребує протезування правої нижньої кінцівки, періодичного побутового догляду.

Оскільки, обставини, що тягнуть за собою перерахунок сум відшкодування матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_3 змінювалися, а самемінімальна заробітна плата, відповідно до якої здійснюється перерахунок шкоди та суми утримання, в період з 2014 по 2017 роки збільшилися позивач просить стягувати з відповідача на його користь щомісяця кошти на побутовий догляд в сумі 800 грн., починаючи з 1 квітня 2017 року до чергового перерахунку відповідно змін обставин, що тягнуть їх перерахунок; стягнути з відповідача на його користь кошти на побутовий догляд одноразово за період з 1 вересня 2015 року по 1 квітня 2017 року в сумі 2508 грн.; стягнути з відповідача на його користь доплату по щомісячним платежам за період з 1 вересня 2015 року по 1 квітня 2017 року в сумі 34620 грн.; стягувати з відповідача на його користь щомісяця по 12000 грн., починаючи з 1 квітня 2017 року до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок; стягнути з відповідача на його користь у відшкодування вартості придбаних ліків в сумі 10190 грн. 82 коп.. Також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Каретна В.Є. позовні вимоги не визнала, пояснила, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» вважає вимоги позивача незаконними і необґрунтованими та заперечує проти їх задоволення в частині стягнення не нарахованих і невиплачених сум відшкодування шкоди за минулий період з наступних підстав. Вимогами частини другої ст.1208 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, або смертю, підлягає збільшенню за заявою потерпілого на підставі рішення суду. Таким чином, вбачається, що перерахунок (збільшення) розміру відшкодування у зв'язку із зміною мінімальної заробітної плати можливий тільки з моменту звернення потерпілого до суду, без урахування минулих років.

Треті особи ОСОБА_4 та Департамент соціального захисту населення м. Дніпро в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома.

Вислухавши сторони, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19 квітня 1994 року ОСОБА_4, керуючи закріпленим за ним автомобілем КАМАЗ-5320 державний номер НОМЕР_1, належним автобазі виробничого об'єднання «Кривбасруда», в даний час ПАТ «КЗРК» перевозив в село Почапи Волинської області майно. В кабіні автомобіля знаходився ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_5. ОСОБА_4 заснув за кермом і, не впоравшись з керуванням, скоїв зіткнення з трактором ЮМЗ-6 з причепом. В наслідок ДТП мати позивача загинула , а ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого вивиху малоберцової кістки, скальпованої рани правого колінного суглобу та гомілки з наступними формування культі на рівні нижньої третини правого стегна. З 1995 року висновком МСЕК ОСОБА_3 був визнаний інвалідом 2 групи. Згідно довідки МСЕК від 28 травня 1997 року визнаний інвалідом 3 групи безстроково. Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 01.04.2013 року визнаний інвалідом 3 групи безстроково. Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21 грудня 1995 року ОСОБА_4, був засуджений за ч.2 ст.215 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2011 року позовні вимоги позивача ОСОБА_3 до ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволені частково, а саме вирішено: стягувати з Публічного Акціонерного Товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_3 щомісяця кошти у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3401 грн. починаючи з 1 листопада 2010 року до зміни обставин, що тягнуть їх перерахунок; стягнути з Публічного Акціонерного Товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_3 кошти у відшкодування матеріальної шкоди за період з 11 листопада 2009 року по 31 жовтня 2010 року в сумі 37762,5 грн.; стягнути з Публічного Акціонерного Товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 2500 грн.; стягнути з Публічного Акціонерного Товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_3 712,88 грн. витрат на придбання підлокітників та виїзд на консультацію в м. Київ; стягнути з Публічного Акціонерного Товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рахунок Спеціалізованого протезно-ортопедичного підприємства "А.Є.Брік" вартість протезування в сумі 327012 грн.; стягнути з Публічного Акціонерного Товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_3 судові витрати на юридичну допомогу в сумі 1100 грн., за проведення судово-медичної експертизи в сумі 1221,63 грн., за банківські послуги 12,22 грн., проїзд на експертизу 30 грн., а всього 2333,85 грн..

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2011 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2011 року в частині стягнення з Публічного Акціонерного Товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на його користь 712,88 грн. витрат на придбання підлокітників та виїзд на консультацію в м. Київ скасовано та в цій частині йому в позові було відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2014 року позов ОСОБА_3 до ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування шкоди та перерахунок щомісячного відшкодування шкоди, було задоволено частково та стягнуто:з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на мою користь витрати на побутовий догляд, починаючи з 01березня 2014 року щомісячно по 304,50 грн. до чергового перерахунку відповідно до зміни обставин, що тягнуть їх перерахунок; витрати на побутовий догляд одноразово в сумі 13306,75 грн. за період з 1 листопада 2009 року по 01 березня 2014 року; витрати на придбані квитки в сумі 1810,06 грн.; витрати на придбані милиці, чохли на протези та палиці в сумі 2128,04 грн.; витрати на придбання ліків та медпрепаратів для процедур в сумі 2844,43 грн.; доплату по щомісячним платежам в сумі 24869,5 грн. за період з 01 грудня 2010 року по 1 березня 2014 року; щомісяця по 4567,5 грн., починаючи з 01 березня 2014 року до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2014 року залишено без змін.

Як встановлено у судовому засіданні позивачу проводяться виплати відшкодування побутового догляду, матеріального відшкодування щомісячно, відповідно до рішення суду від 22.05.2014 року. Даний факт також підтверджено представником відповідача у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного Кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ст. 1187 Цивільного Кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 1195 Цивільного Кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичної особі, зобов'язана відшкодовувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. При цьому цей перелік є орієнтовним, і, якщо потерпілий має ще й інші витрати, які пов'язані з відповідним ушкодженням здоров'я, то він має право вимагати і її відшкодування.

Таким чином, позивач потребує періодичного побутового догляду, який повинен сплачуватися щомісяця із розрахунку 1/4 частини мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Відповідно до ч.2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Відповідно, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з наступних підстав.

Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2014 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2014 року складає 1218 грн..

Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата з 1 січня 2015 року складає 1218 грн., з 1 вересня 2015 року - 1378 грн..

Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата складає з 1 січня 2016 року - 1378 грн., з 1 травня 2016 року - 1450 грн., з 1 грудня 2016 року - 1600 грн.

Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2017 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 року складає 3200 грн..

Як вбачається з матеріалів справи з 1 березня 2014 року по 1 вересня 2015 року відповідач сплачував позивачу за побутовий догляд в сумі 304,50 грн. щомісяця виходячи із мінімальної заробітної плати 1218 грн.

На думу суду з 1 вересня 2015 року по 1 травня 2016 року розмір щомісячного відшкодування за побутовий догляд повинно бути збільшено і складати щомісяця по 344,5 грн. виходячи із мінімальної заробітної плати 1378 грн., що загально за 13 місяців складає 4478,5 грн. (1378 грн. : 4 = 344,5 грн.; 344,50 грн. х 13 міс. = 4478,5 грн.)

За вищевказаний період позивачу було сплачено 3958,5 грн. (304.5 х 13 міс. = 3958,5 грн.)

За період з 1 вересня 2015 року по 1 травня 2016 року підлягає доплаті позивачу 520 грн. (4478.5 грн.- 3958,5 грн.= 520 грн.)

З 1 травня 2016 року по 1 грудня 2016 року розмір щомісячного відшкодування за побутовий догляд повинно бути збільшено і складати щомісяця по 362,5 грн. виходячи з мінімальної заробітної плати 1450 грн., що за 7 місяців складає -2537,5 грн. (1450 грн. : 4 = 362,5 грн.; 362.5грн. х 7 міс. = 2537,5 грн.)

Позивачу за указаний період виплачено 2131,5 грн. (304,50 грн. х 7 міс. = 2131,5 грн.)

За період з 1 травня 2016 року по 1 грудня 2016 року підлягає доплаті позивачу 406 грн.(2537,50 грн.- 2131,5 грн.= 406 грн.)

За грудень 2016 року щомісячне відшкодування за побутовий догляд повинно бути збільшено і складати 400 грн. виходячи з мінімальної заробітної плати 1600 грн..

Позивачу сплачено було 304,5 грн., недоплата становить 95,5 грн. (1600 грн. : 4 = 400 грн.; 400 грн. - 304,5 грн. = 95,5 грн.)

За період з січня 2017 року по 1 квітня 2017 року щомісячне відшкодування за побутовий догляд повинно бути збільшено і складати 800 грн. виходячи з мінімальної заробітної плати 3200 грн.

Позивачу за вказаний період платили щомісячно по 304,5 грн., тому недоплата становить 1486,5 грн. (3200 грн. : 4 = 800 грн.; 800 грн. - 304,5 грн. = 495,5 грн.; 495,5 грн. х 3 = 1486,5 грн.)

Всього з 1 вересня 2015 року по 1 квітня 2017 року відповідач повинен доплати позивачу за побутовий догляд 2508 грн. (520 грн.+ 406 грн.+95,5 грн.+ 1486,5 грн = 2508 грн.)

Суд дійшов до висновку, що відповідач повинен виплачувати позивачу починаючи з 1 квітня 2017 року щомісяця по 800 грн. на побутовий догляд до чергового перерахунку відповідно до законодавства.

Розмір втраченого заробітку внаслідок каліцтва, що підлягає відшкодуванню, як то вказано в ст. 1197 Цивільного Кодексу України визначається у відсотках від середньомісячного заробітку, який потерпілий мав до каліцтва, з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності. Якщо середньомісячний заробіток потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи середньомісячна заробітна плата за три місяці до ДТП - 24 грн. менша ніж п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, тому для обчислення розміру відшкодування шкоди необхідно брати п'ятикратний розмір заробітної плати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня 2014 року на користь ОСОБА_3 стягується з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" щомісяця по 4567,5 грн., починаючи з 01 березня 2014 року до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок.

З 1 березня 2014 року по 1 вересня 2015 року мінімальна заробітна плата складала 1218 грн..

Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.09.2015 року до 1 травня 2016 року складає 1378 грн.

Тому на думку суду з 1 вересня 2015 року розмір щомісячного матеріального відшкодування повинно бути збільшено і складати 5167,5 грн. (1378 грн. х 5 =6890 грн.; 6890 грн. х 75% = 5167,5 грн.)

Позивачу ОСОБА_3 з 1 вересня 2015 року по 1 травня 2016 року щомісячне матеріальне відшкодування сплачувалось по -567,5 грн., недоплата становить 4800 грн. (5167,5 грн. - 4567,5 грн.= 600 грн.; 600 грн. х 8 міс. = 4800 грн.)

Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.05.2016 року по 1 грудня 2016 року складає 1450 грн.

Тому з 1 травня 2016 року по 1 грудня 2016 року розмір щомісячного матеріального відшкодування повинно бути збільшено і складати 5437,5 грн. (1450 грн. х 5 =7250 грн.; 7250 грн. х 75% = 5437,5 грн.)

Позивачу з 1 травня 2016 року по 1 грудня 2016 року щомісячно виплачували по 4567,5 грн., недоплата становить 6090 грн. (5437,5 грн. - 4567,5 грн.= 870 грн.; 870 грн. х 7 міс. = 6090 грн.)

Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.12.2016 року складає 1600 грн.

Тому за грудень 2016 року розмір щомісячного матеріального відшкодування повинно бути збільшено і складати 6000 грн. (1600 грн. х 5 =8000 грн.; 8000 грн. х 75% = 6000 грн.)

Позивачу в грудні 2016 року заплатили 4567,5 грн., недоплата становить 1432,5 грн. (6000 грн. - 4567,5 грн. = 1432,5 грн.)

Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2017 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 року складає 3200 грн.

Тому з 1 січня 2017 року розмір щомісячного матеріального відшкодування повинно бути збільшено і складати 12000 грн. (3200 грн. х5 = 16000 грн.; 16000 грн. 75% = 12000 грн.)

Позивачу з 1 січня 2017 року по 1 квітня 2017 року платили по 4567,5 грн., недоплата становить 22297,5 грн. (12000 грн. - 4567,5 грн. = 7432,5 грн.; 7432,5 грн. х 3 міс. =22297,5 грн.)

Всього за період з 1 вересня 2015 року по 1 квітня 2017 року відповідач повинен доплатити позивачу матеріальне відшкодування у сумі 34620 грн. (4800 грн. + 6090 грн.+ 1432,5 грн. + 22297,5 грн.= 34620 грн.)

Враховуючи мінімальну заробітну плату, що встановлена ЗУ "Про державний бюджет України на 2017 рік", суд дійшов до висновку, що відповідач повинен виплачувати позивачу ОСОБА_3 12000 грн. щомісячно у відшкодування шкоди здоров'ю, починаючи з 1 квітня 2017 року до чергового перерахунку відповідно до законодавства.

Відповідно до висновку МСЕК від 01.04.2013 року (довідка до акта огляду МСЕК серія АВ № 0040090 від 01.04.2013 року) позивачу підтверджена третя група інвалідності безстроково і згідно рекомендацій МСЕК він потребує диспансерного лікування у травматолога.

Відповідно до довідки, виданої травматологом КЗ "Криворізька міська лікарня № 16" ДОР позивач перебуває у травматолога на диспансерному обліку з діагнозом: в області вз правого стегна п.о. рубець 18x3 см. Ампутаційна культя. Рекомендовано кетанов або дексалгин 1,0 в/м, остеогенон, артрон комплекс, дип релиф, діклак, раптен гель, всі ін'єкції зі шприцями та спиртовими салфетками.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до видаткових накладних, які наявні в матеріалах справи, позивачем за період з жовтня 2013 року по жовтень 2016 року були витрачені кошти на придбання ліків та медпрепаратів для процедур на загальну суму 10190,82 грн., яка думку суду підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

З огляду викладеного суд приходить до переконання, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п.2 ч. 3 цієї ж статті до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Разом з тим, в наданій суду квитанції № 98 від 03.05.2017 року не зазначений час, який витрачено на надання правової допомоги, що унеможливлює вирахування правильності витрат позивача та компенсації пропорційно до розміру заробітної плати.

Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, доданих до позовної заяви, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати частково, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 1600 грн., відповідно до квитанцій № 81 від 21.04.2017 року та № 82 від 21.04.2017 року, в якій прописані години використання свого часу. Також в відповідача стягуються судові витрати на користь держави у розмірі 640 судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88, 213- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» третя особа ОСОБА_4, Департамент соціального захисту населення м. Дніпро про перерахунок розміру відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягувати з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 щомісяця кошти на побутовий догляд в сумі 800 (вісімсот) грн., починаючи з 1 квітня 2017 року до чергового перерахунку відповідно змін обставин, що тягнуть їх перерахунок.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний і комбінат» на користь ОСОБА_3 кошти на побутовий догляд одноразово за період з 1 вересня 2015 року по 1 квітня 2017 року в сумі 2508 (дві тисячі п'ятсот вісім) грн.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 доплату по щомісячним платежам за період з 1 вересня 2015 року по 1 квітня 2017 року в сумі 34620 (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять) грн.

Стягувати з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 щомісяця по 12000 (дванадцять тисяч) грн., починаючи з 1 квітня 2017 року до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 у відшкодування вартості придбаних ліків в сумі 10190 (десять тисяч сто дев'яносто) грн. 82 коп.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 1600 (одну тисячу шістсот) грн. витрат на правову допомогу.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: І. Я. Чорний