Справа № 450/2164/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/4216/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про усунення перешкод,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 привести заїзд - дорогу загального користування до попереднього стану довжиною 117 м 78 см та шириною 3 м 83 см, починаючи з АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що відповідачі самовільно збільшили площу земельної ділянки на якій розташоване будинковолодіння, яким вони користуються. Таке збільшенні відбулося за рахунок захоплення заїзду - дороги загального користування, що проходить між земельними ділянками сторін, починаючи з АДРЕСА_1. Вказує, що первинно отриманий будівельний паспорт на забудову земельної ділянки перероблявся, оскільки будівництво будинку було розпочате таким чином, що виникла необхідність зміщення межі земельної ділянки, так як будинок розташований на межі земельної ділянки. Стверджує, що володіє земельною ділянкою, яка розташована поблизу земельної ділянки по АДРЕСА_1, яку б вона хотіла передати дочці для будівництва нового будинку, проте доїзду до такої земельної ділянки немає.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Відповідно до ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З виписки з рішення Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 649 від 15 січня 2010 року «Про надання згоди на виготовлення технічної документації на земельні ділянки» вбачається, що ОСОБА_2 надано згоду на розробку технічної документації для передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0, 24 га. на АДРЕСА_1.

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 9 квітня 2014 року слідує, що ОСОБА_2 зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 0, 2497 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий НОМЕР_2), яка розташована у с. Зимна Вода.

Встановлено, що ОСОБА_2, 1978 року був виданий будівельний паспорт земельної ділянки у с. Водяне (тепер с. Зимна Вода). Рішенням виконкому Пустомитівської районної ради народних депутатів № 90 від 16 лютого 1978 року затверджено рішення виконкому Водянської сільської ради народних депутатів від 14 грудня 1977 року про дозвіл будівництва житлового будинку ОСОБА_7 у с.Водяне площею 0, 06 га на землях присадибного фонду.

16 лютого 1978 року позивачу видано Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР.

10 квітня 1978 року складено акт виносу в натуру плану земельної ділянки.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 від 16 люстопада 2004 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0941 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована у с. Зимна Вода Пустомитівського району, Львівської області (кадастровий номер НОМЕР_4).

Із акту комісії Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 23 травня 2016 року вбачається, що комісією встановлено наступне: розміри земельної ділянки гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_6 відповідають Державному акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 від 16 листопада 2004 року; від точки В (згідно з цим державним актом про право власності на земельну ділянку до межі домогосподарства ОСОБА_2 розмір спільного проходу становить 1 м 80 см.; перешкод щодо спільного проходу до домогосподарства ОСОБА_2 з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не виявлено; на час розгляду спору ознак спускання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дощових вод на територію загального користування та на присадибну ділянку ОСОБА_2 не виявлено.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів.

Позивач надані йому законом та зазначені вище норми права не реалізував та не надав суду жодного належного та допустимого доказу в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження факту існування між земельною ділянкою позивача та земельною ділянкою відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4 проїзду, який встановлений відповідною містобудівною документацією, у розмірі зазначеному позивачем.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на наявних в справі доказах.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді