22-ц/775/288/2017(м)
Категорія 43 Головуючий у 1-й інстанції Томілін О.М.
Суддя-доповідач Мироненко І.П.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Биліни Т.І., Принцевської В.П..

секретаря Брежнєв Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 березня 2017 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні приміщенням,-

в с т а н о в и л а:

06 січня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, у якому просила зобов'язати ОСОБА_3 усунути їй перешкоди у користуванні приміщенням АДРЕСА_1 на строк до 01 липня 2018 року. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що займається господарською діяльністю по наданню послуг - «Салону краси» у приміщенням АДРЕСА_1, яке відповідно до договору оренди від 01 липня 2016 року орендовано нею у ОСОБА_4 строком на 2 роки, тобто до 01 липня 2018 року. Натомість, 28 листопада 2016 року ОСОБА_3 повідомила, що придбала вказане приміщення і планує відкрити в ньому магазин з продажу одягу, позбавила її доступу та права користування цим приміщенням.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 березня 2017 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_6 та третя особа ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу за відсутністю осіб, що не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника відповідача ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, керувався положеннями п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України та виходив із того, що спір про усунення перешкод в користуванні майном - нежилим приміщенням підвідомчий господарському суду, оскільки спір виник між суб'єктами підприємницької діяльності та з приводу здійснення підприємницької діяльності.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підвідомчість справ господарським судам визначена ст.12 ГПК України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз'яснено, що на вимоги ст.ст. 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст.1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував наведені норми процесуального права та не звернув увагу на те, що спір у даній справі виник між сторонами щодо усунення позивачу ОСОБА_2 перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, яким остання користувалася на підставі договору оренди від 01 липня 2016 року, укладеним між нею та ОСОБА_4, як фізичними особами (а.с.5).

Спірне нежитлове приміщення належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28 листопада 2016 року за реєстровим № 3848, укладеного між нею та ОСОБА_4 (а.с.99-101).

Крім того, суд належним чином не перевірив статус сторін і виходив з того, що позивач ОСОБА_2 є суб'єктом підприємницької діяльності, посилаючись на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який було сформовано станом на 26 грудня 2016 року (а.с.23-24).

Разом з тим, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29 грудня 2016 року було вчинено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (номер запису НОМЕР_1).

Отже, на час звернення до суду з даним позовом 06 січня 2017 року позивач ОСОБА_2 вже не мала статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст. 1, 12) віднесено до компетенції господарських судів.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Таким чином, суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, не врахував суб'єктний склад спору, а також ту обставину, що на час звернення з позовом саме орендатор за спірним договором оренди нежитлового приміщення ОСОБА_2 не мала статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що вказаний спір як за суб'єктним складом осіб, так і за предметом позову є цивільно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішення судом питання щодо підвідомчості справи всупереч вимогам процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до вимог ст.311 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 березня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: Т.І. Биліна

В.П. Принцевська