УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході розгляду справи, та остаточно просив поділити майно, набуте за час шлюбу, стягнувши з ОСОБА_5 на його користь 38 051 грн 62 коп., а саме: Ѕ частини вартості трактору колісного, 2 268 грн - Ѕ частини вартості косарки сегментної та 760 грн - Ѕ частини вартості плугу двохкорпусного.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою у період з 10 лютого 1990 року по 30 листопада 2015 року, під час якого сторонами було придбано вказане майно, яке є неподільною річчю, проте знаходиться у користуванні відповідачки разом з документами на це майно, у зв'язку із чим ОСОБА_4 просив позов задовольнити.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області

від 12 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ОСОБА_5, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що сільськогосподарська техніка була придбана сторонами у період шлюбу за кошти отриманого кредиту, зобов'язання по сплаті якого виникли спільно у сторін, а спірна техніка була відчужена у період шлюбу відповідачем за погодженням з позивачем, і отримані від продажу кошти були використані в інтересах сім'ї, а саме на погашення кредиту (а. с. 42, 46, 47); при цьому судами враховано, що позивачем не оскаржувалися договори купівлі-продажу вказаної техніки, у зв'язку із чим суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 жовтня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В. Попович