Справа № 541/800/17
Провадження № 4-с/541/9/2017
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.

з участю секретаря судового засідання Лисенко О.В., Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, заінтересована особа ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2017 року ОСОБА_1, керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 по винесенню постанови ВП 53382295 від 01 березня 2017 року про накладення штрафу у розмірі 1700 гривень та постанови ВП 53382295 від 27 березня 2017 року про накладення штрафу у розмірі 3400 гривень за невиконання рішення суду немайнового характеру у встановлений державним виконавцем термін.

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що вважає вказані постанови незаконними та такими, що містять недостовірні дані, оскільки вони містять недостовірну інформацію про те, що рішення суду не виконане (а у самому акті державного виконавця про перевірку виконання рішення зафіксоване часткове виконання) та про те, що воно не виконане без поважних причин, оскільки державним виконавцем не встановлювались причини невиконання, а також не враховано обсяг необхідних робіт, встановлений судовим рішенням, виконати який у встановлений державним виконавцем термін у 10 днів фізично та практично неможливо. Після набрання рішенням законної сили та в процесі здійснення примусового виконання рішення суду нею у приміщенні 1-2 влаштовано перегородку із газоблоку та облаштовано кухню, обладнано квартиру самостійними системами електропостачання та водопостачання, вона звернулась до ПАТ «Полтавагаз» для обладнання квартири самостійним газопостачанням. Вважала, що безпідставне накладення на неї штрафу взагалі позбавить її фінансової можливості у подальшому завершити роботи по облаштуванню помешкання згідно з рішенням суду та не захищає право стягувача. Зазначила, що про вказані постанови вона дізналася лише 07.04.2017, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1, вимоги скарги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі та письмовому поясненні (а.с.88-89).

Старший державний виконавець Батієнко Я.І., що за довіреністю представляє також Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.78) в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, просив у її задоволенні відмовити з підстав, викладених у письмовому запереченні на скаргу (а.с.44-46), пояснив, що діяв у відповідності з вимогами ст.ст.26, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні вважав скаргу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки у боржника з дня набрання рішенням законної сили було достатньо часу для його виконання і його боку ніяких перешкод у цьому не було.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, а також матеріали цивільної справи № 541/332/15-ц, суд вважає скаргу обґрунтованою з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21.04.2016 у цивільній справі № 541/332/15-ц про поділ в натурі садиби, що розташована в м.Миргороді Полтавської області по вул. М.Микиші, 87, 1 лютого 2017 року було видано виконавчий лист про зобовязання ОСОБА_1 здійснити наступні переобладнання: в приміщенні 1-2 влаштувати перегородку та в отриманому приміщенні площею 9,7 кв.м. влаштувати кухню; провести утеплення зовнішніх стін прибудови літ. «а» із застосуванням ефективних теплоізолюючих матеріалів, що задовольняють вимоги енергозбереження згідно ДБН В.2.6.-31.2006 та пожежної безпеки згідно ДБН В.1.1-7; в приміщенні «І» влаштувати перегородку таким чином, щоб утворилися приміщення:передпокою площею 10,7 кв.м. та суміщеного санітарного вузла площею 3,9 кв.м.; влаштувати окремий вхід на горищний простір; обладнати квартиру самостійними системами газопостачання, електропостачання, водопостачання та каналізації.

09.02.2017 старший державний виконавець Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 53382295 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Цією постановою боржнику надано строк 10 робочих днів для виконання рішення суду (а.с.49-50). В судовому засіданні також встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження отримана боржником ОСОБА_1 10.02.2017 (а.с.51), отже встановлений нею строк виконання рішення суду закінчувався 24.02.2017.

16.02.2017 боржник ОСОБА_1 зявилась до державного виконавця і повідомила, що нею рушення суду не виконане через погодні умови, відсутність електроенергії, та запевнила, що виконає рішення суду до червня 2017 року, про що було складено акт державного виконавця (а.с.57).

01.03.2017 року на підставі акту перевірки виконання рішення (а.с.58) старшим державним виконавцем Батієнком Я.І. винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» в розмірі 1700 грн. у виконавчому провадженні № 53382295. (а.с.60-61). Вказана постанова була направлена боржнику поштовим відправленням, але отримана ним не була (а.с.63).

27.03.2017 року на підставі акту повторної перевірки виконання рішення (а.с.64) старшим державним виконавцем Батієнком Я.І. винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 53382295 штрафу відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» в розмірі 3400 грн.. (а.с.66-67). Відомості про направлення вказаної постанови боржнику в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, державний виконавець має право накласти на боржника штраф лише в разі відсутності виконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, боржник ОСОБА_1 не могла виконати судове рішення у встановлений державним виконавцем строк, оскільки 22.02.2017 року, тобто до закінчення цього строку, звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про відстрочку виконання рішення суду від 21.04.2016 (справа № 531/332/15-ц а.с.133), яка була розглянута судом 03.03.2017 (справа № 531/332/15-ц а.с.143), і ухвала Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03.03.2017 набрала законної сили лише 06.04.2017, після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області (справа № 531/332/15-ц а.с.189, 190-194). Таким чином, хоч вказаними ухвалами боржнику ОСОБА_1 і було відмовлено у відстроченні виконання вказаного рішення суду, але на час накладення на неї штрафу це питання вирішене ще не було, що можна вважати поважною причиною його невиконання.

Як випливає з вимог ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець вправі накласти на боржника штраф лише в разі невиконання судового рішення без поважних причин. Тобто, зясування причини невиконання рішення суду є обовязковою дією державного виконавця перед прийняттям рішення про накладення штрафу.

З огляду на те, що державний виконавець при накладенні штрафів не зясував вказані вище причини невиконання боржником рішення суду, а також враховуючи те, що боржником вживались заходи спрямовані на виконання рішення суду, в результаті чого воно було виконане частково, що зафіксовано в акті державного виконавця від 27.03.2017 (а.с.11, 64) та визнається державним виконавцем і заінтересованою особою, що свідчить про намір виконати рішення суду, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не виконала рішення суду без поважних причин, штрафи на заявника накладено безпідставно, відтак, скарга підлягає до задоволення і, в межах заявлених скаржником вимог, дії державного виконавця щодо винесення постанов про накладення штрафу необхідно визнати неправомірними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 по винесенню постанови ВП 53382295 від 01 березня 2017 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 1700 гривень та постанови ВП 53382295 від 27 березня 2017 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 3400 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_4