Справа № 204/2135/17
Провадження № 6/204/48/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до земельної ділянки боржника, подане в рамках виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобовязання не перешкоджати у встановлені меж земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради, треті особи: Міністерство юстиції України, ОСОБА_5 про визнання недійсними рішення міської ради, державного акту на право власності на землю, скасування державної реєстрації права власності на землю та спонукання до вчинення зобовязання,-

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2017 року до суду надійшло подання державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до земельної ділянки боржника, в якому він просив надати дозвіл на примусове проникнення державного виконавця до земельної ділянки ОСОБА_3, що мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Наримська, буд. 51. В обґрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № ВП49697609 з примусового виконання виконавчого листа № 204/6824/14-ц, виданого 12.12.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про усунення перешкод права власності ОСОБА_2 на земельних ділянках кадастровий номер :07:354:0028 площею 0,0325 га та кадастровий номер :07:354:0029 площею 0,0031 га, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Наримська, будинок 49А, зобовязавши ОСОБА_3 знести встановлений нею паркан та ворота розташовані на земельній ділянці ОСОБА_2, самостійно (за власний рахунок) і привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_2. 03 березня 2017 року державним виконавцем було відкрите виконавче провадження по виконанню вищевказаного виконавчого листа та надано боржнику строк для виконання вказаного рішення суду протягом 10 робочих днів. Копію цієї постанови про відкриття виконавчого провадження сторони отримали наручно у відділі 07.03.2017 року. 22 березня 2017 року стягувачем було надано акт виконання рішення згідно виконавчого документу. Цього ж дня, для перевірки виконання рішення суду згідно виконавчого документу, державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: м. Дніпро, вул. Наримська, буд. 49, та було встановлено, що встановити межі земельних ділянок без залучення техніка-землевпорядника неможливо, а тому і не можливо перевірити виконання вказаного рішення. Також, боржником було повідомлено, що доступу техніка землевпорядника до подвіря надано не буде.

Подання передано судді Самсоновій В.В. 11 квітня 2017 року цивільною канцелярією суду.

Заявник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає по наступним підставам.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

У відповідності до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-18/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв'язку зі статтями 151, 152, 153 ЦПК України, роз'яснено, що Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Згідно ч. 1 ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1 частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України (ч. 1 ст. 55 Основного Закону України, ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

З наданих суду матеріалів не вбачається, що державним виконавцем були вжиті заходи щодо потрапляння з техніком-землевпорядником на вказану земельну ділянку та їм чинились перешкоди.

На підтвердження своїх вимог державний виконавець надав ксерокопію акту державного виконавця від 22.03.2017 року, але вказаний акт належним чином не завірений, має виправлення, не засвідчені, у встановленому законом порядку.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Однак, судом встановлено, що державний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення державного виконавця до земельної ділянки ОСОБА_3, що мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Наримська, буд. 51, проте жодного підтвердження про перешкоди не надано (про що вказано вище), а саме, що він туди намагався потрапити, а його не пустили.

З цих підстав, мотиви подання не можна визнати обґрунтованими, а тому подання задоволенню не підлягає.

За таких обставин, з огляду на все вищевказане, суд вважає необхідним відмовити державному виконавцю в задоволенні його подання.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 376 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені подання державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до земельної ділянки боржника, подане в рамках виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобовязання не перешкоджати у встановлені меж земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради, треті особи: Міністерство юстиції України, ОСОБА_5 про визнання недійсними рішення міської ради, державного акту на право власності на землю, скасування державної реєстрації права власності на землю та спонукання до вчинення зобовязання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова