Справа № 405/6786/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.,

при секретарі - Фришко А.Ю.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернулась в суд з поданням, погодженим начальником відділу ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з наступним обґрунтуванням.

На виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів: № 404/4213/15 від 20.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкраСиббанк» боргу в розмірі 603 431, 74 грн.; № 404/1111/16 від 19.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 56 672,89 грн.

Державним виконавцем 16.12.2015 року та 29.07.2016 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Згідно наданих відповідей відповідних служб, за боржником зареєстровано автотранспорт ЗИЛ 130, ГБК 8328, виявлено іпотечне нерухоме майно належне боржнику на праві власності, будь-який офіційний дохід відсутній, наявність відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах також відсутня, на обліку як отримувач пенсії не перебуває.

28.02.2017 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника та направлено до Управління інформаційної підтримки тв. Координації поліції «102».

Державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника, а саме м. Кропивницький, вул. Словянська, 16 та встановлено, що будинок порожній, в ньому ніхто не проживає вже більше року.

Враховуючи те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання та не вживає заходів щодо його виконання, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали подання та зясувавши обставини справи суд прийшов до наступного.

Так судом встановлено, що на виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів: № 404/4213/15 від 20.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на корсть ПАТ «УкраСиббанк» боргу в розмірі 603 431, 74 грн.; № 404/1111/16 від 19.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 56 672,89 грн.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Положеннями ч. 1 ст. 3771 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» від 21.01.1994 (зі змінами), громадянин України може бути обмежений управі виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Таким чином, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за поданням державного виконавця при виконанні судових рішень та рішень інших органів, у порядку, передбаченому ст. 3771 ЦПК України, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

В підтвердження факту ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань, державний виконавець посилається на те, що ОСОБА_2 не вживає заходів до самостійного виконання зобовязання.

З такою позицією державного виконавця суд не погоджується виходячи з того, що самостійне невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про умисне ухилення від виконання покладених на нього обов'язків, а державним виконавцем не доведено наявності факту свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язання, як і не доведено, що боржник має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Крім того, для застосування вказаного обмеження необхідною умовою є доведення доцільності такого обмеження в світлі сприяння погашенню (виконання) зобовязань покладених на боржника судовим рішенням, воно має бути виправданим та пропорційним. Така позиція суду в повній мірі узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини викладеною у рішенні у справі «Хлюстов проти Росії» від 11.07.2013 (скарга № 28975/05).

Однак, державним виконавцем не надано жодного належного обґрунтування того, яким саме чином встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню покладених на нього судовими рішеннями зобовязань.

На підставі викладеного та враховуючи не доведення факту умисного, свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, а також беручи до уваги відсутність підтвердження доцільності встановлення відносно боржника обмеження у праві виїзду за межі України, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про встановлення в межах зведеного виконавчого провадження тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_4