№ 2-3877/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційного збільшення боргу, 3% річних та нестойки,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму інфляційного збільшення боргу, 3% річних та нестойки у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини. Позовна заява підписується позивачем або його уповноваженим представником із зазначенням дати її підпису.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки в позові не зазначено посилання на засоби доказування позовних вимог, не зазначені та не додані до позовної заяви докази, що обґрунтовують та стверджують позов, не зазначено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачами не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Ст. 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання, а відповідач, котрий як і позивач має право на судовий захист, мають бути обізнані, які вимоги до них заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які його права, свободи чи інтереси були порушені кожним із відповідачів, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, надати докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог.

Також, відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В свою чергу позивачем до позовної заяви не додано оригіналу документа про сплату судового збору, у разі наявності у позивача пільг при оплаті судового збору йому потрібно надати суду відповідний документ.

Також заява була подана позивачем в порушення вимог ст. 120 ЦПК лише в одному екземплярі, а не відповідно до кількості відповідачів, які братимуть участь у розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційного збільшення боргу, 3% річних та нестойки залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подання нової редакції заяви, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І. Кушнір