Справа № 448/321/17 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 22-ц/783/5821/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 9 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 9 серпня 2017 рокучастково задоволено позов.

Ухвалено стягнути з Крутій В.В. в користь Крутій Н.С. неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 5800 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позову про збільшення розміру аліментів та в цій частині постановити нове рішення про задоволення позову, в решті рішення залишити без змін.Зазначає, що згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року з відповідача стягуються в її користь аліменти на дітей у розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 27 листопада 2014 року до повноліття дітей. Стверджує, що відповідач умисно ухиляється від сплати аліментів, сплачує їх нерегулярно і не в повному обсязі. Внаслідок цього заборгованість з грудня 2011 року по січень 2016року по аліментах становить 18 999,99 грн. А тому, вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, починаючи з липня 2015 року по лютий 2017 року включно в сумі 5800 гривень. Також зазначає, що розмір аліментів, визначений рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року, на сьогоднішній день є недостатнім для матеріального утримання дітей. Стверджує, що у відповідача значно покращився матеріальний стан. Просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на дітей в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. На підставі ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 9 липня 2004 року, який розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 25 травня 2015 року.

Сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року з ОСОБА_3 стягуються в користь ОСОБА_2 аліменти на дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 листопада 2014 року до досягнення дітьми повноліття. Зазначено, що розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Вказане рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, позивач, як на підставу такого збільшення відповідно до ст.192 СК України, посилалась на покращення матеріального положення платника аліментів, зокрема, на набуття ним у власність нерухомого майна - 1/2 частини нежитлового приміщення в м. АДРЕСА_1. Крім того, вказує на існуючу заборгованість відповідача зі сплати аліментів, як підставу для збільшення розміру аліментів, а також на збільшення у 2017 році прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку в розрахунку на місяць, який для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня становить 1777 грн.

На підставі аналізу наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність передбачених ст. 192 СК України, обставин, які б були підставою для збільшення розміру аліментів.

Так, зокрема позивач не надала жодних доказів на підтвердження обставини про покращення майнового стану відповідача, зростання його майнових статків, які б свідчили про можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж це було визначено рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року.

Встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 27 січня 2017року, яке набрало законної сили, нежитлове приміщення в м. АДРЕСА_1 було придбане ОСОБА_2 за час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 12 вересня 2013 року. Цим рішенням суду за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину такого майна, як частку у спільному майні подружжя, власником іншої 1/2 цього приміщення є позивач.

Зазначені обставини, а саме наявність у власності (як частки у спільній сумісній власності подружжя) у відповідача ОСОБА_3 вищевказаного нерухомого майна (1/2 частини), існували на момент ухвалення Мостиським районним судом Львівської області рішення від 18 грудня 2014 року і з того часу не змінилися.

Сімейний стан та стан здоров'я сторін з часу ухвалення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року також не змінився. Як і раніше, на утриманні у сторін перебувають двоє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_7 та син ОСОБА_8, інших осіб, які б перебували на утриманні сторін не має. Відповідач не має постійного місця праці, у нього нерегулярний, мінливий дохід. Дані обставини були враховані судом при визначені розміру аліментів відповідно до положень ст.182 СК України.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскільки матеріальний, сімейний стан чи стан здоров'я сторін після визначення розміру аліментів рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року не змінився, наявність передбачених ст.192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів позивач суду не довела; відтак, в частині збільшення розміру аліментів позов до задоволення не підлягає.

В решті рішення суду не оскаржується і не переглядається.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, ст. ст.309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 9 серпня 2017 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді