УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та, з урахуванням його уточнень, просив: встановити факт його проживання із ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з квітня 2012 року по 17 жовтня 2012 року; визнати за ним право особистої приватної власності на 1/2 частину однокімнатної квартири № АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 1/2 частину вказаної квартири; визнати борг в сумі 1 567 000,00 грн, що в еквіваленті становить 100 000 дол. США, спільним боргом їх подружжя; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 778 500,00 грн, що в еквіваленті становить 50 000 дол. США, як 1/2 частину спільного боргу подружжя; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 446 595,00 грн, що в еквіваленті становить 28 500 дол. США, як 1/2 частину доходу, отриманого від продажу спільного майна подружжя.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою та, з урахуванням її уточнень, просила: стягнути з ОСОБА_4, на її користь 1/2 частину одержаних ПП «Арт-трейдінг» доходів за 2012-2014 роки; 1/2 частину одержаних ФОП «ОСОБА_3.» доходів за 2012-2014 роки; 1/2 частину одержаних ПП «Арт-паблішинг» доходів за 2012-2014 роки; врахувати вартість автомобіля марки «Лексус» при поділі майна шляхом зменшення вартості часток, належних ОСОБА_5 з іншого майна, на суму половини доходу, отриманого від продажу спільного майна подружжя - автомобіля марки «Лексус» - 446 595 грн, що в еквіваленті становить 28 500 дол. США; виділити ОСОБА_3, автомобіль марки «Нісан», 1984 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 32 375,00 грн та рухоме майно - меблі, обладнання, техніка, устаткування з квартири № АДРЕСА_1, на загальну суму 325 316,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3, задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 2012 року по 17 жовтня 2012 року.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право особистої приватної власності по 1/2 частині квартири № АДРЕСА_1, на загальну суму 325 316,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3 778 500 грн, що в еквіваленті становить 50 000 дол. США, як 1/2 частину спільного боргу подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3 446 595 грн., що в еквіваленті становить 28 500 дол. США, як 1/2 частину доходу, отриманого від продажу спільного майна подружжя.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Виділено у приватну власність ОСОБА_3 холодильну шафу KI38VX20.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4 354,00 грн, що становить 1/2 вартості холодильної шафи.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири № АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року рішення суду апеляційної інстанції в частині поділу боргових зобов'язань подружжя та автомобіля марки «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_2, скасовано та справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскаржуваною ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року в частині поділу боргових зобов'язань подружжя та автомобіля марки «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_2, залишено без змін.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями суду першої інстанції в частині поділу боргових зобов'язань подружжя та автомобіля марки «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_2 та ухвали апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та справу направити на новий апеляційний розгляд.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення та врахувавши ухвалу суду касаційної інстанції (ч. 4 ст. 338 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині поділу боргових зобов'язань подружжя та автомобіля марки «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_2. При цьому судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що оскільки грошові кошти за розпискою від 30 липня 2013 року були отримані в борг ОСОБА_3 в інтересах сім'ї, проте повернуті ним, за рахунок власних коштів, після припинення ведення з ОСОБА_2 спільного господарства, тому відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України є об'єктом спільного майна подружжя та підлягає поділу між ними. Також судами попередніх інстанцій правильно зазначено про те, що автомобіль марки «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_2, також є об'єктом права спільного майна подружжя, який після припинення шлюбних відносин був відчужений ОСОБА_2 без відома ОСОБА_3, тому останній як співвласник вказаного автомобіля має право на Ѕ частину доходу, отриманого ОСОБА_2 від продажу вказаного автомобіля.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова