Справа № 346/1829/17
Провадження № 2-о/346/98/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі
головуючого судді Димашка В.П.,
за участі секретаря Гайової Г.Ф.,
заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України у Івано-Франківській області, про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року,
ВСТАНОВИВ :
Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання на території України в м. Києві станом на 24 серпня 1991 року.
Свої вимоги заявник мотивував тим, що він є громадянином України, однак не отримував паспорта громадянина України і проживає в с. Ковалівка Коломийського району без реєстрації. Він бажає документально визначити свою належність до громадянства України і реалізувати свої конституційні права і обов`язки як громадянина України.
На даний час з метою отримання паспорта громадянина України він звернувся до Коломийського районного відділу Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, де він довідався, що йому не вправі видати такий документ по причині відсутності в нього паспорта громадянина колишнього СРСР з відміткою про прописку, якою підтверджується факт його постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання на території України за станом на 13.11.1991 року.
Отже, встановлення факту його постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року має для нього юридичне значення.
Виходячи з вказаних обставин він вправі звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991року.
Його заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Він, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Брустури Косівського району Івано-Франківської області. В 1968 році його батьки разом з ним переїхали з АДРЕСА_1 його батьки отримали для проживання їхньої сім`ї квартиру за АДРЕСА_2 , в якій вони проживають з ним і на даний час.
З 1968 року по 10.01.1989 року він проживав разом з батьками в с. Ковалівка, був зареєстрований за вищевказаною адресою і перебував на військовому обліку з 09.12.1985 року по 10.01.1989 року. Вказане стверджується довідкою виконавчого комітету Ковалівської сільської ради за № 296 від 12.04.2017 року та записом на стор. 26 його військового квитка.
10.01.1989 року він знявся з військового обліку Ковалівської сільської ради і виїхав з с. Ковалівка в м. Київ. 30.03.1989 року він був прийнятий в м. Києві на роботу верстатником деревообробних станків на виробниче об`єднання «Завод Арсенал», де працював до 05.11.1991 року.
Працюючи на заводі «Арсенал» він проживав в м. Києві в заводському гуртожитку, де і був тимчасово зареєстрований.
З 16.11.1989 року по 21.11.1991 року він знаходився на військовому обліку в Печерському райвійськкоматі м. Києва, що стверджується записом про це на стор. 26 його військового квитка.
Після звільнення з роботи на ВО «Завод Арсенал» він 06.12.1991 року влаштувався в м. Києві на роботу в МП НВФ « Будсервіс» і проживав в м. Києві з ОСОБА_2 , з якою 11 липня 1992 року зареєстрував шлюб в Дарницькому палаці одруження м. Києва, що стверджується копією свідоцтва про укладення даного шлюбу. І дана обставина підтверджує той факт, що він мав на той час паспорт громадянина колишнього СРСР, на підстав якого і був складений актовий запис про його шлюб.
Однак, сімейні відносини з ОСОБА_3 в них не склалися. 18.09.1992 року він звільнився з роботи в МП НВФ « Будсервіс» і повернувся з м. Києва в с. Ковалівка, де проживає і на даний час без реєстрації. Вказане стверджується довідкою виконавчого комітету Ковалівської сільської ради за № 296 від 12.04.2017 року.
13.10.1992 року він отримав паспорт на виїзд за кордон, виданий консульським управлінням МЗС України, однак на бланку паспорта СРСР зі штампом «паспорт є власністю України». Вказаною обставиною також підтверджується, що в нього був паспорт громадянина колишнього громадянина СРСР, на підстав якого був виданий закордонний паспорт.
По приїзді в с. Ковалівка він загубив свій паспорт громадянина колишнього СРСР, а тому не міг зареєструватися по місцю свого проживання в с. Ковалівка, отримати паспорт громадянина України.
Статтею 3 Закону України від 18.01.2001 року Про громадянство України визначено належність до громадянства України. Частиною першою цієї норми права передбачено, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року.
Відповідно до вказаного Закону Указом Президента України 27.03.2001 року затверджений „Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який є чинним на даний час зі змінами від 30.05.2012 року, від 29.03.2016 року.
Згідно пункту 7 вказаного Порядку… встановлення належності до громадянства України стосується: а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.
Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку... для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 ЗУ «Про громадянство» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б)копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разівідсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіальногооргану Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що застаном на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишньою СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в)судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Той факт, що він за станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України в м. Києві стверджується вищевказаними записами в його трудовій книжці, військовому квитку. Вказаний факт також можуть підтвердити в судовому засіданні свідки.
Заявник вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.
Представник заінтересованої особи - управління державної міграційної служби України у Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій не заперечує проти задоволення заяви, просить розглядати справи у його відсутності.
Беручи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують цей факт.
Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Відповідно до ст. 3 ч.1 п. 1 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.
Встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Брустури Косівського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно довідки виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Коломийського Івано-Франківської області №296 від 12.04.2017 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований з батьками з 1968 року за адресою АДРЕСА_3 та перебував на військовому обліку по Ковалівській сільській раді з 09 грудня 1985 року по 10 січня 1989 (підстава: воєнний білет). З 1992 і по даний час проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_3 (підстава: акт по встановленню факту місця проживання, нотаріально посвідчений за реєстровим №33 від 09.03.2017 року).
Як вбачається із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був прийняти на роботу верстатником деревообробних станків по 3 розряду в цех №3 на виробничому об`єднанні «Завод Арсенал».
З 06.12.1991 року по 18.09.1992 року заявник працював на МП НПФ «Будсервіс».
Згідно даних військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 знаходився на військовому обліку в Печерському райвійськоматі м Києва з 16.11.1989 року по 21.11.1991 року.
13.10.1992 року ОСОБА_1 отримав паспорт для виїзду за кордон,виданий Консульським управлінням МЗС України на бланку паспорта СРСР зі штампом «паспорт є власністю України».
Вище наведеними доказами підтверджується, факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України станом на 24 серпня 1991 року.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 213 - 215, 223, 256, 259, 294 ЦПК України суд,-
ВИРІШИВ :
Заяву задовольнити. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Димашок В. П.