Справа № 2-828/10 Головуючий у 1 інстанції: Гулкевич О.В.
Провадження № 22-ц/783/6324/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника апелянта адвоката Мундяка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - Мундяка Мирона Мироновича на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року у справі за поданням державного виконавця ВДВС Стрийського МУЮ Львівської області Дидик Н.І. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України та вилучення документального паспорта,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року подання державного виконавця ВДВС Стрийського МУЮ Львівської області Дидик Н.І. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України та вилучення паспортного документа - задоволено частково.

Встановлено громадянину України ОСОБА_3 1965 року народження, ІДН НОМЕР_1 громадянину України, жителю АДРЕСА_1, тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України до повного виконання майнових зобов'язань згідно рішень суду, а саме до сплати заборгованості на користь:

- ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - в сумі 139 296,71 грн. та понесених судових витрат в розмірі 1512,97 грн.;

- ОСОБА_5 - в сумі 82 824,16 грн. та понесених судових витрат в розмірі 816 грн.;

- ПАТ КБ «ПриватБанк» - сумі 96679,77 грн.; понесених судових витрат в розмірі 1086,80 грн.; передачі в ПАТ КБ «Приват Банк» шляхом вилучення у ОСОБА_3 автомобіля марки MERCEDES BENZ модель VITO 112 CDI пасажирський - В, 2000р. випуску, № кузова /шасі/ НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Виконання постанови покладено на Державну прикордонну службу України.

В задоволенні решти подання - відмовлено.

Дану ухвалу оскаржив боржник ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, безпідставною та такою, що постановлена з порушенням вимог процесуального та матеріального права. Зокрема зазначає, що судом першої інтонації проігноровано той факт проігноровано той факт, що державний виконавець викликає боржника ОСОБА_3 з адреси місця проживання АДРЕСА_1, а саме з квартири яку відділом ДВС Стрийського МРУЮ продано на прилюдних торгах за суму - 135 645,00 грн. та кошти з яких перераховано стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», тобто судом не взято до уваги той факт, що стягувачу відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виконавчою службою перераховано кошти в сумі 115 433,89 грн. як часткову оплату боргу за рішенням суду, та по друге те, що державний виконавець продовжує викликати ОСОБА_3 з квартири в якій він не проживає та яка йому не належить. Крім того, зазначає, що державний виконавець Дидик Н.І. в судове засідання не з`явилася, проте до суду надійшло клопотання Стрийського ВДВС в якому справу просили розглядати без участі державного виконавця. Тобто судом першої інтсанції при розгляді даного подання проігноровано норму ЦПК України та правову позицію Верховного суду України про те, що відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Також не відомо чи оглядались оригінали матеріалів виконавчого провадження судом першої інстанції при винесенні даної ухвали. Крім того, державним виконавцем не було доведено факту ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями судів а відтак просить суд дану ухвалу скасувати та прийняти відповідне рішення, яким у задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.18 ч.2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із журналу судового засідання Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2017 року, а також із змісту самої оскаржуваної ухвали, питання про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві його виїзду за межі України вирішувалось судом першої інстанції без участі старшого державного виконавця Дидика Н.І. котра звернулася з таким поданням до суду.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що до подання під час його скерування до суду першої інстанції, старшим державним виконавцем Дидик Н.І. додано лише копію виконавчого документа, копію заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження за таким документом, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а також копію довідки про наявність у боржника паспорта для виїзду закордон. Належно завірені копії матеріалів виконавчого провадження старшим державним виконавцем до подання не долучались.

У свою чергу, відсутність старшого державного виконавця Дидик Н.І. у судовому засіданні позбавило суд першої інстанції можливості оглянути та дослідити у встановленому процесуальним законом порядку матеріали виконавчого провадження, а, відтак, й перевірити належним чином факт ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Натомість, суд в оскаржуваній ухвалі на підтвердження підставності подання, послався на кількість виконавчих документів; розмір заборгованості боржника та небажання останнього протягом тривалого періоду виконувати покладені на нього зобов'язань; регулярні поїздки за кордон, що потребує значних коштів та свідчить про наявність таких у боржника; відсутність позитивних результатів вжитих державним виконавцем заходів з примусового виконання судових рішень, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 може виїхати за межі території України саме з метою ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, що утруднить або унеможливить виконання таких, тому є всі підстави тимчасово обмежити останнього у праві виїзду за кордон України до виконання наведених зобов'язань.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про належне отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, як і інших документів.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази про вжиття старшим державним виконавцем усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусу до боржника.

Таким чином, старший державний виконавець на підтвердження своїх вимог, що боржнику ОСОБА_3 надсилались вимоги про добровільне виконання зобов'язань та докази одержання ним усіх документів у процесі виконавчого провадження, не подала. Також нею не надано доказів, що боржник, маючи закордонний паспорт, має намір виїжджати за межі України саме з метою ухилитися від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобов'язань.

При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З огляду на усе вищевикладене, має місце порушення судом першої інстанції порядку, встановленого для вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

За приписами п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, п.3 ч.1 313, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - Мундяка Мирона Мироновича - задовольнити частково.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета