АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1580/17 Головуючий 1 інст. Кононихіна Н.Ю.
Справа № 619/520/16-ц Доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: стягнення шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 грудня 2016 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

05 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, витрат на оплату за правову допомогу, витрат за проведення авто-товарознавчого дослідження та витрат на оплату судового збору.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначав, що 11 травня 2015 року о 9-00 годині на 20 км автошляху Харків-Щербаківка + 400 м, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимоги державного знаку 2.1 Правил дорожнього руху України та не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, 2012 року випуску, під управлінням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснено зіткнення транспортних засобів, чим відповідач грубо порушив вимоги пунктів 16.11, 33.2.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 13 серпня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

У звязку з тим, що з дня здійснення правопорушення на день розгляду судом справи сплинув тримісячних термін, на підставі статті 38 та пункту 7 статті 247 КУпАП, адміністративне провадження було закрито. Зазначена постанова суду набрала чинності.

Згідно висновків експертного товарознавчого дослідження № 5110 від 25 травня 2015 року, яке проведено експертами Харківського НДІСЕ імені заслуженого професора ОСОБА_4, внаслідок ДТП з вини ОСОБА_1, автомобілю позивача спричинені значні технічні ушкодження, у звязку з чим транспортний засіб фактично виведено з ладу та який став не придатний для його використання.

За висновками вказаної експертизи розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля НОМЕР_2, заподіяної внаслідок ДТП 11 травня 2015 року, становить 166 633,64 грн.

Оскільки транспортний засіб позивача згідно страхового полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А1/0636024, був застрахований, страховою компанією «Альфа-гарант» було виплачено позивачу в рахунок спричинених збитків 49 784,85 грн.

ОСОБА_3 вважав, що з урахуванням виплаченою йому страховою компанією страхової суми, матеріальні збитки, які не відшкодовані і які повинні бути відшкодовані відповідачем, складають 116 248,79 грн.

Крім того, ОСОБА_3 вважав, що внаслідок ДТП йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 10 000 грн. та яка виразилася у тому, що під час ДТП він отримав значний страх та суттєвий душевний стрес. Крім того у звязку із знищеннями транспортного засобу, на придбання якого він збирав кошти не один рік свого життя, він позбавлений можливості користуватися своїм майном, який він використовував, в тому числі, й для трудової діяльності.

22 березня 2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся у суд із зустрічним позовом, в якому посилався на те, що постанова судді Дергачівського районного суду Харківської області від 13 серпня 2015 року по справі № 619/3001/15-ц не міститься висновку про те, з чиєї вини сталася ДТП, яка мала місце 11 травня 2015 року, та чи є між діями ОСОБА_1 та заподіяною ОСОБА_3 шкоди причинний звязок.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП не встановлена жодним судовим рішенням, та не встановлений причинний звязком між діями ОСОБА_1 та шкодою, спричиненою ОСОБА_3, посилання останнього на протокол про адміністративне правопорушення, як на підставу своїх вимог, є необґрунтованим, оскільки протокол не є належним та допустимими доказом у даній справі, а вимоги ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди є необґрунтованими, непідтвердженими належними та допустимими доказами, і задоволенню не підлягають.

Крім того, ОСОБА_1 вважав, що діями відповідача ОСОБА_3 йому спинено матеріальної та моральної шкоди.

При цьому посилався на те, що згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого транспортному засобу № 131/06/15, вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу в результаті пошкодження транспортного засобу Тоуоtа Соrоllа державний № НОМЕР_3, складає 34 569,15 грн.

Вважав, що даний матеріальний збиток спричинений діями ОСОБА_3, оскільки дії ОСОБА_3 були неправомірними та між ними і шкодою, яка спричинена транспортному засобу ОСОБА_1, є причинний звязок.

Крім того, вважав, що діями ОСОБА_3 ОСОБА_1 було спричинено моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., яка виразилася у душевних стражданнях у звязку із пошкодженням його майна.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково та стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди 81374,15 грн., моральної шкоди 7000 грн., вартість проведеної комплексної авто технічної експертизи у розмірі 2543,31 грн., судовий збір 814,00 грн., витрати, понесені на оплату адвоката, 3500 грн., в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково та стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду 10370,75 грн., моральну шкоду 1500 грн., судовий збір 551,20 грн., в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що Згідно протоколу зі схемою про адміністративне правопорушення від 11 травня 2015 року, складеного 11 травня 2015 року старшим інспектором ДПС з ОСП № 1 РДПС ОСОБА_5 України у Харківській області ОСОБА_6 11 травня 2015 року о 9:00 годині на 20 км автошляху Харків-Щербаківка + 400 м, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимоги державного знаку 2.1 Правил дорожнього руху України та не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, 2012 року випуску, під управлінням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснено зіткнення транспортних засобів.

З висновків комплексної судової авто-технічної експертизи та експертизи відео-звукозапису № 6549/6798 від 31.10.2016 року, проведеної Харківським НДІ ім. Засл. проф. ОСОБА_4 вбачається, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля Skoda Octavia ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 10.1, 12.3, 12 (ґ), 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Skoda Octavia ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Тоуоtа Согоllа шляхом виконання ним вимог пунктів 10.1, 12.3 Правил дорожньої руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Skoda Octavia ОСОБА_3 не відповідали вимогам пунктам 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному звязку виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Skoda Octavia ОСОБА_3 також не відповідали вимогам п.п. 12.6 (ґ), 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Але, з технічної точки зору, невідповідності дій водія автомобіля Skoda Octavia ОСОБА_3 вимогам п.п. 12.6 (ґ), 12.9 : Правил дорожнього руху України не знаходились в причинному звязку виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Тоуоtа Соrоllа ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 16.1 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Skoda Octavia для водія автомобіля Тоуоtа Соrоllа ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.1 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Тоуоtа Соrоllа ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього рух України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи висновок зазначеної комплексної судової авто-технічної експертизи та експертизи відео-звукозапису № 6549/6798 від 31.10.2016 року апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що наявність вини обох водіїв транспортних засобів у скоєнні ДТП та розподілу вини учасників ДТП у відношенні: вина водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 становить 30 %, вина водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 70 %.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення суми матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає зміні з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1, застрахувавши свою цивільну відповідальність в страховій компанії, передав їй обовязок виплатити обумовлену суму у випадку, якщо він буде визнаний винним у спричиненні шкоди третім особам, і яка була виплачена ОСОБА_3 в сумі 49 784,85 грн. відповідно до виписки банку з особового рахунку від 11 січня 2016 року.

Таким чином, отримана ОСОБА_3 страхова виплата в сумі 49 784,85 грн. за своєю суттю є частковим відшкодуванням ОСОБА_1 заподіяної шкоди ОСОБА_3

Як встановлено судом першої інстанції, і з цим погодився апеляційний суд, пропорція вини встановлена у співвідношенні 70:30 та поширюється на весь розмір шкоди, спричиненої сторонами одна одній, тому сума, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 ОСОБА_3 становить 66 844,70 грн. , виходячи з наступного розрахунку: 166 613,64 грн. : 100 х 70 або, з урахуванням отриманої ОСОБА_3 страхової виплати 116 629, 55 грн. 49 784, 85 грн. = 66 844, 70 грн.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд відповідно до пункту 3 частини 1 статті 307 ЦПК України з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 309 ЦПК України, змінює рішення в частині визначення суми матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14 грудня 2016 року змінити в частині суми матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, зменшивши її з 81 374,15 грн. до 66 844 (шістдесяти шести тисяч восьмиста сорока чотирьох) грн. 70 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_7