РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3302/17

провадження у справі №2/0285/1640/17

05 грудня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……….……Савицької Л. Й.

за участю секретаря…...............ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області

ІІІ особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 8/300 часток земельної ділянки, загальною площею 0, 0246 га, яка розташована АДРЕСА_1 (далі Земля).

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла 10.10.2016 року, відкрилась спадщина, що складається, окрім іншого майна, з Землі. Як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину у визначений законом шестимісячний термін, однак нотаріусом йому було відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Землю, у звязку з наявністю розбіжностей розміру Землі фактичного користування та розміру, зазначеного в Державному акті на неї, а також відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку.

Сторони в судове засідання не прибули.

До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, представник відповідача при вирішенні справи поклався на розсуд суду, представник третіх осіб проти задоволення позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.10.2016 року померла ОСОБА_5 рідна матір позивача, після смерті якої відкрилась спадщина, окрім іншого майна, на Землю, з цільовим призначенням для обслуговування індивідуального житлового і господарських будівель, 33/100 частин якої, згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю від 02.12.1996 року належить ОСОБА_3, а 8/100 ОСОБА_6 рідному сину ОСОБА_5, які остання успадкувала після його смерті, отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.11.2001 року.

На підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.2016 року ОСОБА_3 дружина ОСОБА_7, який є рідним сином померлої ОСОБА_5, успадкувала належні йому 8/300 ідеальних часток житлового будинку та земельної ділянки по вул. Князів Острозьких, 6, які той в свою чергу успадкував після смерті ОСОБА_6

За життя ОСОБА_5 розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 21.03.2011 року, на імя своїх дітей: ОСОБА_8 і ОСОБА_9, які від належної їм частки у спадщині відмовились у березні 2017 року на користь ОСОБА_2 - позивача по справі.

Після її смерті позивач спадщину прийняв, у встановлений законом шестимісячний термін та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.04.2017 року на 59/100 часток житлового будинку, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за заповітом і розташований за тією ж адресою, що й Земля, однак у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі відповідного свідоцтва на неї, постановою нотаріуса від 04.09.2017 року, йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та розбіжністю площ фактичного землекористування, а саме 0, 0200 га, замість вказаних у Державному акті 0, 0246 га.(а.с. 7-8)

Листом від 04.09.2017 року було встановлено, що конфігурація та площа Землі в Державному акті не відповідає конфігурації та площі земельної ділянки визначеної в матеріалах кадастрової зйомки (в державному акті становить - 0, 0246 га, а по факту 0, 0200 га), а також у звязку з тим, що до переліку власників Землі входить покійна ОСОБА_5 затвердити матеріали інвентаризації земельної ділянки не є можливим, тому Управлінням Держгеокадастру Новоград-Волинської міської ради ОСОБА_2 рекомендовано звернутись до суду для вирішення вказаного питання.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Основним юридичним документом, що підтверджує право власності на Землю за життя спадкодавиці було Свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.11.2001 року.(ст. 126 ЗК України в редакції від 25.10.2001 року).

З введенням в дію з 05.03.2009 року нової редакції ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав, яка, в свою чергу, проводиться за заявочним принципом.

Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя ОСОБА_5 правомірно набула на Землю право власності, успадкувавши її після смерті свого рідного сина ОСОБА_6, відкрито користувалась нею починаючи з 2001 року, проте не здійснила належну її державну реєстрацію.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення).

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавиці на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на 8/300 часток земельної ділянки, та фактично становить 0,200 га, яка залишились після смерті його матері ОСОБА_5

Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 217 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 8/300 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0200 га, з цільовим призначенням для обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських будівель, яка розташована АДРЕСА_2, успадкованих після смерті ОСОБА_5, померлої 10.10.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Л. Й. Савицька