Провадження № 2/344/3679/17
20 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі : головуючої - судді: Татарінової О.А,
за участю секретаря: Бухвак І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.10.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів були задоволені,

Суд вважає, з власної ініціативи, постановити по справі додаткове рішення, оскільки при постановленні рішення від 25 жовтня 2017 року, суд не розглянув питання щодо встановлення місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази, давали пояснення, не ухвалено рішення.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини не явки суду не повідомлені, заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходили. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою.

Суд, ухвалюючи рішення від 25 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вирішив шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 31.07.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 81, розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 змінити на дошлюбне «ОСОБА_1».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 11вересня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття, але не вирішив питання про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає з матір'ю. Дані обставини сторонами не оспорюються та доказуванню не підлягають.

Оскільки сторони погодили, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 залишається проживати з матір'ю, враховуючи інтереси дитини та рівність прав щодо виховання та розвитку дітей, суд вважає,що вимоги заявлені обгрунтовано та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 220, 367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити на проживанні з матір'ю ОСОБА_1.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Татарінова