Провадження №2/263/3027/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.Л.,

при секретарі Корольовій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі за текстом ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживача, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача шляхом стягнення незаконно списаних з карткового рахунку заробітної плати коштів у розмірі 20 431грн 89 коп. В обґрунтування змісту позовних вимог позову зазначив, що в порушення п.5 договору поруки без надіслання письмового повідомлення, 21 і 25 вересня 2017 року та 19 жовтня 2017 року відповідач безпідставно списав грошові кошти у розмірі 6 167,1грн, 3750грн та 10 514, 79грн, відповідно. Звернувшись за розясненнями до банківської установи, йому повідомили, що грошові кошти з карткового рахунку заробітної плати списані, як з поручителя в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним 27.05.2005, ОСОБА_2 Позивач стверджує, що вказаними діями відповідача, штучно створені перешкоди у користуванні картковим рахунком, в наслідок чого він позбавлений єдиного джерела існування у вигляді заробітної плати. Наполягав, що вказаними діями спричинено моральну шкоду, компенсацію якої оцінює на рівні 10 000грн.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, звернувши увагу суду, що відповідачем недотримані вимоги щодо повідомлення поручителя про наявність заборгованості за кредитом, що виключає можливість списання грошових коштів без розпорядження власника рахунку.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення позовних вимог, стверджуючи про наявність у банку повноважень на списання грошових коштів з рахунку боржника. На підтвердження своєї правової позиції послалась на договір поруки укладений позивачем та анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до яких ОСОБА_1 доручив банку здійснювати списання коштів з рахунків, в межах сум, що підлягають сплаті банку за договором кредиту укладеного, 27.07.2005, ОСОБА_2 З огляду на викладене, вважає дії відповідача зі списання грошових коштів з карткового рахунку, правомірними, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зясувавши правову позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків:

ОСОБА_1 за договором поруки №MRM0GK00500042, укладеного 27.07.2005 з ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався відповідати за виконання умов кредитного договору ОСОБА_2, з повернення кредиту, у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 22 723 долари США.

Відповідні правовідносини регулюються ЦК України, а саме відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник ОСОБА_2 зобов'язання належним чином не виконувала, та станом на 22.11.2017, заборгованості за кредитним договором №MRM0GK00500042 від 27.05.2005 становила 82 809 доларів США. (арк.с.44)

Відповідно до довідки наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.10.2017 року з банківської картки №136521 за період з 21.09.2017 по 19.10.2017 року з заробітної плати поручителя ОСОБА_1 відбулось списання коштів на загальну суму 20 431, 89грн., в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (арк.с. 8)

Згідно п. 1.38 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», договірне списання - списання банком з рахунків клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому у договорі, укладеному між ним і клієнтом.

За п.8 договору поруки №MRM0GK00500042 від 27.07.2005року ОСОБА_1 доручає банку списувати грошові кошти зі всіх поточних рахунків у валюті кредиту або знімати готівкові кошти з цих рахунків в валюті, відмінній від валюти кредиту, при знаходженні на них необхідної суми грошових коштів.

16.05.2014 склавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил дання банківських послуг в ПриватБанке, ОСОБА_1 підтвердив свою згоду, відповідно до п.1.1.3.1.6 розділу 1.1.3 «Права та обов'язки» Умов та Правил надання банківських послуг, доручив банку здійснювати списання коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, що підлягають сплаті банку за цим Договором, у разі настання термінів платежів. а також списання коштів з Картрахунку у разі настання термінів платежів по інших Договорах клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах Платіжного ліміту Картрахунку.

Пункт 1.1.3.2.11 розділу 1.1.3 «Права та обов'язки» Умов та Правил надання банківських послуг передбачає також, що Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта (у тому числі який є працівником Банку, який заподіяв йому шкоду)зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком.

Відповідно до п.26.1 ст.26 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», платник при укладенні договорів з банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1071 Цивільного кодексу України, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» мав розпорядження ОСОБА_1 на списання грошових коштів з усіх рахунків клієнта при наявності на них необхідних коштів в межах сум, які підлягають сплаті банку (договірне списання), то дії банку щодо списання коштів з картрахунку поручителя на погашення боргу позичальника, є законними.

Досліджуючи посилання позивача на спричинення моральної шкоди, суд керується наявністю добровільної згоди поручителя на списання грошових коштів з карткового рахунку на погашення заборгованості за кредитом боржника. Посилання позивача на неправомірне блокування карткового рахунку та позбавлення можливості використовувати грошові кошти, не знайшли своє підтвердження за наслідками судового розгляду. Так, дослідженням банківської роздруківці встановлено, що 19.10.2017 за допомогою банкомату, розташованого в магазині «Простор» по пр-ту Миру 108 у м.Маріуполі було проведено декілька операції зі зняття готівки на загальну суму 13 800грн. Наведене спростовує твердження позивача про штучне створення умов за яких від був позбавлений у доступі до грошових коштів у вигляді заробітної плати.

Твердження позивача про недотримання ПАТ КБ «ПриватБанк» п.5договора поруки, через відсутність належного повідомлення щодо наявності заборгованості, спростовується наданим суду реєстром поштових відправлень, відповідно до якого, 21.09.2014року в адрес боржника - ОСОБА_5 та поручителя - ОСОБА_1 спрямовані рекомендовані листи. Крім того, обізнаність позивача у наявності заборгованості за договором кредиту, простежується зі змісту рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 30.12.2010 про звернення стягнення на предмет іпотеки, на яке ОСОБА_1 посилається у цій позовній заяві.

Таким чином автоматичне списання грошей з заробітної плати ОСОБА_1 для погашення простроченої заборгованості по кредиту відбувалось на підставі п.8 договору поруки №MRM0GK00500042 від 27.07.2005року та п. 1.1.3.1.6, п. 1.1.3.2.11 розділу 1.1.3 Умов та Правил надання банківських послуг, з якими він погодився підписавши 16.05.2014 року Анкету-заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

З рахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 8, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Л. Соловйов