Номер провадження 2/521/718/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року Малиновський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого - судді Лічмана Л.Г.,

при секретарі Тимофієнко Н.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином, -

В С Т А НО В И В:

11.09.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, яку було уточнено, у якій просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану злочином та ушкодженням здоровя в розмірі 10600 грн. та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 150000 грн., посилаючись на наступне.

ОСОБА_2 вказує, що внаслідок вчинення злочину ОСОБА_3 йому заподіяно матеріальний збиток, який складається з: 300 грн., кошти, які були витрачені ним на лікування внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень; 2200 грн. вартість джинсів, які було пошкоджено відповідачем. Крім того, позивач щомісячно сплачує аліменти на неповнолітню доньку від першого шлюбу, однак з вини відповідача він не мав можливості працювати та сплачувати аліменти за 21 місяць по 300 грн., а всього у розмірі 6300 грн., а також за 3 місяці по 600 грн., а всього у розмірі 1800 грн. Таким чином, матеріальний збиток ОСОБА_2 оцінює у 10600 грн.

Крім того, позивачу завдана моральна шкода, яка виражається у тому, що відповідач наніс йому небезпечні для життя ушкодження. У лікарні, в результаті операції він переніс дуже сильні болі і страх за своє життя. У наступний час він не зможе займатися своїми звичайними заняттями, перебуває у стані постійного стресу, так як його здоровя серйозно підірвано. Не маючи можливості працювати, він потрапив у скрутне матеріальне становище та переживає стрес, оскільки у наступний час йому потрібно сплачувати аліменти на доньку ОСОБА_4 та утримувати дружину і доньку ІНФОРМАЦІЯ_1 Моральну шкоду позивач оцінює у 150000 грн.

Добровільно відшкодувати шкоду відповідач відмовляється і до теперішнього часу не відшкодував нічого.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнала в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. та матеріальної 300 грн. В іншій частині представник позивача у задоволенні позовних вимог просила відмовити, зокрема вказуючи наступне. На підтвердження суми витрачених коштів позивач надав суду товарний чек на джинси, замість квитанції, а сплата аліментів позивачем на утримання неповнолітньої доньки не має відношення до обставин справи і можливість сплати аліментів позивачем не мають будь-якого значення. Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси встановлено, що незважаючи на події, повязані з отриманням ОСОБА_2 тілесних ушкоджень будь-яких перепон для збільшення розміру аліментів не існує. Неможливість працювати ОСОБА_2 будь-яким належним доказом медичного характеру не підтверджена, не надано документу, який свідчив би про зміну рівня працездатності позивача. Щодо моральної шкоди, представником відповідача зазначено, що не надано доказів, що позивач не може займатися своїм звичайним заняттям, не вказуючи яким саме. Крім того, відповідач неодноразово зустрічав на дорогах міста автомобіль позивача, яким керував ОСОБА_2 з розпізнавальним знаком таксі. Відповідач вважає, що ОСОБА_2 також спричинив матеріальну шкоду автомобілю ОСОБА_3, та моральну шкоду у вигляді образливих слів та жестів, чим спровокував дії ОСОБА_3

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, наступні фактичні обставини.

Згідно з вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2016 р., який набрав законної сили, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

ОСОБА_3 засуджений за те, що 24.04.2015 року, близько 10 години 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Балківській в м. Одесі. Будучи невдоволеним манерою керування транспортним засобом «Daewoo Sens» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку іншою смугою руху та перестроївся на його смугу руху, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стався словесний конфлікт, після якого за перехрестям з вул. Бабеля, поблизу будинку №161 по вул. Балківська у м. Одесі ОСОБА_2 загальмував, чим вимусив ОСОБА_3 здійснити зупинку. Вийшовши зі своїх автомобілів, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник конфлікт, який переріс у бійку. В процесі бійки, ОСОБА_3 дістав пістолет травматичної дії системи «ПМ - РФ» кал. 9 мм номер ВІ 063988 та умисно наніс удар рукояткою пістолета потерпілому ОСОБА_2 в область потилиці справа, в результаті чого заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді забитої рани тім'яної області праворуч. В подальшому, після втручання перехожих громадян, бійку між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинено. ОСОБА_3 сів в свій автомобіль та почав рух. В цей момент, ОСОБА_2 наніс удар ногою у праву частину автомобіля ОСОБА_3, оскільки був обурений тілесними ушкодженнями та конфліктом. Після чого, автомобіль ОСОБА_3 зупинився, з переднього пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_3 та здійснив постріл з пістолету травматичної дії системи «ПМ - РФ» кал. 9 мм номер ВІ 063988 у ОСОБА_5, спричинивши йому сліпе вогнепальне поранення м'яких тканей лівого стегна. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1074 від 25.05.2015 року тілесні ушкодження ОСОБА_2 у вигляді ушибленої рани тім'яної області зправа та сліпого вогнепального поранення м'яких тканин лівого стегна мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів та по цьому критерію належать до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Цивільне законодавство України встановлює два види шкоди, завданої внаслідок порушення цивільних прав особи, а саме майнову і моральну.

Поняття майнової і моральної шкоди дається у ст.ст. 22 і 23 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до товарного чеку від 22.02.2015 р., виданого субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_6 на джинси M&King, сині, вартість становить 2229 грн. (а.с. 39)

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.10.2016 р. за клопотанням представника відповідача було призначено судову товарознавчу експертизу для визначення марки і моделі джинсів, встановлення виробника та спосіб їх виробництва, встановлення вартості з урахуванням часткової втрати товарних якостей. Оплату вартості проведення експертизи згідно зазначеної ухвали покладено на ОСОБА_3 16.01.2017 р. Одночасно суд розяснив особам, які беруть участь у справі, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз матеріали справи та обєкт дослідження повернуто до суду без виконання з причин несплати вартості експертизи. (а.с.100)

Отже відповідач ухилився від участі в експертизі, і без цього провести експертизу неможливо, тому суд визнає факт, для зясування якого експертиза була призначена, а саме що вартість джинсів відповідає товарному чеку від 22.02.2015 р. Цей чек визнається судом належним письмовим доказом. Посилання представника відповідача на нормативний акт не спростовує купівлю позивачем вказаних джинсів за 2229 грн.

З наданих квитанцій ОСОБА_2 вбачається наявність витрат на ліки з аптек на загальну суму 271 грн., а саме: «Медична фірма Вікторія» на суму 22,25 від 25.04.2015 р. та на суму 72,28 грн. від 28.04.2015 р.; ПП»Реал Фарм» на суму 9,35 грн. від 28.04.2015 р., на суму 39,95 грн. від 28.04.2015 р., на суму 34,85 грн. від 13.05.2015 р.; ТОВ «Аптека Гаєвського» на суму 36,44 грн від 24.04.2015 р. та на суму 55,95 грн. від 24.04.2015 р. (а.с. 40)

Таким чином, суд вважає факт матеріальної шкоди ОСОБА_2 доведеним та стягує суму в розмірі 2500 грн. (2229+271) на відшкодування матеріальної шкоди на користь позивача.

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення на користь ОСОБА_2 суми матеріальної шкоди на аліментів, які він сплачує на користь своєї доньки у загальній сумі 8100 грн.

Згідно з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2006 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 31.07.2006 р. і до повноліття дитини 02.05. 2022 р. (а.с. 5, 117)

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 р. змінено розмір аліментів, визначений вищевказаним рішенням суду, та вирішено стягувати по 600 грн. щомісячно. (а.с. 119)

Цим рішенням суду ОСОБА_2 позовні вимоги визнав в частині збільшення розміру аліментів до 600 грн. Судом визначено, з врахуванням матеріального стану ОСОБА_2, що такий розмір буде більш задовольняти потреби дитини та відповідати інтересам сторін по справі.

Суд критично оцінює твердження позивача, що його ушкодження здоровя не дозволяє сплачувати аліменти, оскільки цей обовязок не перебуває у прямій залежності зі злочином, вчиненим ОСОБА_3, а отже така вимога не може бути задоволена.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди частково, суд виходив з наступного.

Поняття моральної шкоди дається у ст.ст. 23 ЦК України. Відповідно до ч. 1 цієї статті передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За визначенням ч. 2 моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Частини 3 - 5 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Для суду є очевидним, що внаслідок вчинення злочину відповідачем ОСОБА_2 було спричинено моральну шкоду, яка полягала в ушкодженнях його здоровя, болі, перебуванні у стані стресу.

Завдання ОСОБА_2 ушибленої рани тім'яної області зправа та сліпого вогнепального поранення м'яких тканин лівого стегна мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів та по цьому критерію належать до легких тілесних ушкоджень. Тобто ОСОБА_2 не позбавлений можливості працювати задля задоволення своїх потреб.

Відповідно до довідки № 2721 від 17.08.2015 р., виданої Міською клінічною лікарнею № 1, 24.04.2015 р. ОСОБА_2 надано допомогу оглядом нейрохірурга, хірурга, накладено шви, видалено кулю, дезинфікування, повязка. (а.с. 4)

Позивачем не конкретизовано, якими своїми звичайними заняттями він не зможе займатися у наступний час. При цьому вищезазначеним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2017 р. зроблено висновок про наявність можливості збільшення аліментів на дитину, що підтверджено самим ОСОБА_2, що свідчить про не перебування позивача у скрутному матеріальному становищі.

Враховуючи зазначені обставини, суд задовольняє вимогу позивача про відшкодування на його користь моральної шкоди у сумі 5000, 00 грн.

Ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Суд виходить зі ставок судового збору, які були чинними на момент подачі позовної заяви.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 7 Закону України про «Державний бюджет на 2015 рік» мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1218 грн.

Тому, в дохід держави стягується сума судового збору пропорційно до задоволених вимог позову за позовні вимоги майнового характеру 487,20 грн., а також 487,20 грн. немайнового (1218х0,4), а всього 974,40 (487,20+487,20) грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, належна оцінка доказів, наявність того факту, що відповідач визнав позов частково, вказують на можливість часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись 10, 11, 60, 88, 209, 215, 218 ЦПК України, -

СУД

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 2500 гривень і моральну шкоду в розмірі 5000 гривень 00 копійок, а всього 7500 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3) в дохід держави судовий збір у сумі 974 (девятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

С У Д Д Я: