Справа 206/3830/16-ц
Провадження 2/206/68/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Портній К.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання рішення міської ради недійсним та визнання нікчемним свідоцтва на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Свої вимоги з урахуванням уточнень обґрунтовує тим, що 16 вересня 2009 року ОСОБА_5 м. Дніпропетровська було прийняте рішення № 204/49 про безоплатне виділення у власність ОСОБА_6 земельної ділянки, що розташована за адресою м. Дніпропетровськ вул. Сержанта Литвищенко 24. для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд. 10.03.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4 було видано на імя ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 59, яким встановлювалося право власності на земельну ділянку за адресою м. Дніпропетровськ вул. Сержанта Литвищенко 24 в порядку спадкування за законом після смерті померлої дружини ОСОБА_6. Вона вважає таке рішення ОСОБА_2 міської ради протиправним, а видане на ім'я ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер 59 має бути визнане недійсним ,а свідоцтво про право власності на спадщину за законом, у свою чергу має бути визнане нікчемним.

28.06.1960 року рішенням № 13 виконавчого комітету Ігреньської міської ради її батькові ОСОБА_7 було відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 600кв.м за адресою Дніпропетровська обл.. м.Ігрень вул. Самарська 4. В подальшому даній земельній ділянці було присвоєно адресу м. Дніпропетровськ вул. Сержанта Литвіщенко 24.

10.09.1960 року відбувся відвід в натурі зазначеної земельної ділянки площею 600кв.м за адресою Дніпропетровська обл. м. Ігрень вул..Самарська 4, про що було складено акт ОСОБА_2 міжміського БТІ від 10.09.1960р. Також ОСОБА_7 було видано довідку про землекористування від 16.09.1960р.,чим фактично було підтверджено право ОСОБА_7 на користування даною земельною ділянкою.

03 лютого 1961 року між ОСОБА_7 та Ігреньською міською радою було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку. Згідно умов даного договору ОСОБА_7 було надано право на безстрокове користування земельною ділянкою. Договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований.

На даній земельній ділянці було збудовано житловий будинок загальною площею 49,7кв.м. Про що було складено акт приймання домоволодіння. Також існує технічний паспорт даного домоволодіння.

Вони були зареєстровані та проживали в домоволодінні. На даний час за адресою м. Дніпропетровськ вул. сержанта ОСОБА_8 24 зареєстрований та постійно проживає її племінник - ОСОБА_9 .

Її батько ОСОБА_7 помер 08 серпня 1976 року ,а її мати ОСОБА_10 13 січня 2016 року.

Після смерті матері вона звернулася до Четвертої ОСОБА_2 нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини,проте з відповіді нотаріуса від 13.04.2016 року їй стало відомо, що право власності на земельну ділянку за адресою м. Дніпропетровськ вул. сержанта ОСОБА_8 24 зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 Таким чином міська рада своїм рішенням від 16.09.2009р. виділела у власність земельну ділянку 0,0914га за адресою вул. Сержанта Литвищенко, 24 при наявності передачі даної земельної ділянки у користування згідно рішення від 28.06.1960 року при збудованому на ній домоволодінні.

На підставі викладеного просить суд визнати недійсним рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.09.2009 року №204/49 про передачу земельної ділянки по вул. сержанта ОСОБА_8 №24 у м. Дніпропетровську у власність - недійсним. Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видано на імя ОСОБА_3 серія та номер 59, яким встановлювалося право власності на земельну ділянку за адресою м. Дніпропетровськ аул. ОСОБА_8 24 в порядку спадкування за законом після смерті померлої дружини ОСОБА_6 - нікчемним. Судові витрати покласти на відповідачів по справ (а.с.40-46).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з наведених в позовній заяві обставин та підстав. Просили їх задовольнити в повному обсязі. Зазначили, що їм не було відомо, що земельна ділянка відповідача та їх це зовсім різні ділянки.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити. Відповідач зокрема зазначив, що на разі він є власником земельної ділянки № 24 по вул. сержанта ОСОБА_8. Він звернувся до ДМР для вирішення питання. Його ділянка № 24 і слова ділянка підтверджують, що це не адреса. Ця ділянка знаходиться на вільній від будівництва території за будинком по вул. Сержанта Литвищенко, 60а та значно віддалений від ділянки на якій розташовано домоволодіння по вул. Сержанта Литвищенко, 24, вони не мають спільних меж. Таким чином права позивача порушені не були. Проблема виникла у зв'язку з автоматичною передачею даних з державного земельного кадастру в державний реєстр прав на нерухоме майно та їх використання при реєстрації нотаріусом права власності на земельну ділянку кадастровий номер :09:462:0232 за ним, є зміною в реєстраційних даних в державному реєстрі прав власності на земельну ділянку, власником якої є він. Його земельна ділянка не знаходиться під домоволодінням позивача. Це різні земельні ділянки. Також надав письмові заперечення в яких також просить відмовити у задоволенні позову (а.с.135-136).

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_12 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити. Зазначила, що земельні ділянки є різними. Надані позивачем документи не підтверджують ні її право власності ні її батьків. Спір між сторонами відсутній. Вул. сержанта ОСОБА_8 24 у відповідача це не адреса, а номер його ділянки, це відображено у рішенні ДМР. А адреса присвоюється домоволодінню, а не земельній ділянці.

Третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Зазначила, що нею дійсно було видано свідоцтво про право на спадщину після померлої 21 червня 2014 року ОСОБА_6 спадкоємцю ОСОБА_3 на земельну ділянку номер 24, що розташована по вул. Литвищенка сержанта у м. Дніпропетровську (а.с.62).

Суд заслухав пояснення позивача та його представника, відповідача, представника відповідача, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 (а.с.16-18).

Рішенням № 13 Виконавчого комітету Ігренського міської ОСОБА_5 депутатів трудящихся від 28.06.1960 року ОСОБА_13 надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під № 4 по вул. Самарська, площею 600кв.м. Зобов'язано забудовника ОСОБА_7 отримати до 20.10.1960р. від інвентар бюро всю технічну документацію на право побудови будинку на зазначеній ділянці (а.с.19).

10.09.1960р. видано акт відповідно до якого та згідно рішення виконавчого комітету Ігренської міської ОСОБА_5 № 13 від 28.06.1960р. здійснив в натурі відвід земельної ділянки площею 600кв.м, що розташований в м. Ігрень по вул. Самарська, 4 в користування ОСОБА_7 (а.с.20).

16.09.1960р. ОСОБА_7 видано довідку про землекористування земельною ділянкою, розташованого в кварталі № 241, вул. Самарська, 4, м. Ігрень (а.с.21).

03 лютого 1961р. між ОСОБА_7 та Ігренською міською радою укладено договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно житловою площею не більше 60кк.м (а.с.27-28).

У 1963р. ОСОБА_7 побудовано домоволодіння розташованого на садибі № 18 по вул. Самарська, що підтверджується актом прийняття індивідуального домоволодіння (а.с.25-26).

З технічного паспорту виготовленого станом на 18.04.1980р. житловий будинок мав адресу вул. Лебяжья буд. 24 квартал № 2241 (а.с.22-24).

08 серпня 1976 року помер батько позивача ОСОБА_7 (а.с.17).

30 січня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_10 (а.с.15).

Відповідно до відповіді Комунального підприємства "ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_2 обласної ради від 13.04.2016р. станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сержанта Литвищенка, буд. 24 (колишні адреси: вул. Самарська, буд. 4, вул. Самарська буд. 18, вул. Лебяжья, буд. 24) відомості щодо реєстрації права власності відсутні (а.с.35).

З довідки № 132 від 01.06.2016р. квартального комітету № 14 по вул. Сержанта Литвищенко, буд. 24 в м. Дніпропетровську зареєстрований та проживає ОСОБА_9 (а.с.9).

З відповіді Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори вбачається, що згідно даних архіву з заявою про прийняття спадщини після померлого 08.08.1976 року ОСОБА_7 ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.82).

З копії спадкової справи наданої Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою № 83/2016 заведеної після ОСОБА_10, померлої 30 січня 2016 року з заявою про прийняття спадщини звернулася її донька ОСОБА_1 (а.с.102-123).

Також в спадковій справі наявна відповідь Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 13.04.2016р. відповідно до якої станом на 01.01.2013 року у Державному реєстрі земель м. Дніпропетровська зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1125 га по вул. Самарській буд. 18 за ОСОБА_14 на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 24.09.1997р. номер державної реєстрації 002524 (а.с.115).

Рішенням ОСОБА_2 міської ради № 204/49 від 16 вересня 2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений КП "Земград" ОСОБА_2 міської ради та умови передачі земельної ділянки, визначені під час його погодження, і передано земельну ділянку площею 0,0914га (кадастровий номер :09:462:0232), у власність ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Сержанта Литвищенка, ділянка № 24, за рахунок земель не переданих у власність або користування, код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.8 (індивідуальне житлове, гаражне і дачне будівництво) (а.с.12-13).

Відповідно до п. 4.5 цього рішення зобов'язано ОСОБА_6 до введення об'єкта в експлуатацію замовити проведення виконавчої зйомки об'єкта з нанесенням його на планшети М 1:500 геофондів міста та роботи щодо адресної реєстрації об'єкта в установленому порядку.

Тобто з цього рішення вбачається, що ОСОБА_6 було передано саме земельну ділянку під № 24 по вул. Сержанта Литвищенко и не являється адресою.

21 червня 2014 року ОСОБА_6 померла (а.с.64).

З наданої Приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4 заведену після смерті ОСОБА_6 вбачається, що спадщину після її смерті прийняв її чоловік ОСОБА_3 та 10 березня 2015 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку № 24, площею 0,0914га, що розташована на території Самарського району по вул. Сержанта Литвищенка у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки :09:462:0232 (а.с.63-81).

Також в спадковій справі наявний державний акт від 21.06.2010на земельну ділянку, що розташована по вул. Сержанта Литвищенка діл. № 24 на території Самарського району м. Дніпропетровська на ім'я ОСОБА_6 (а.с.67).

Право приватної власності на земельну ділянку № 24 по вул. Литвищенка сержанта, кадастровий номер :09:462:0232 зареєстровано за ОСОБА_3 з 10.03.2015р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.80).

Відповідно до положення про присвоєння адрес будинкам та спорудам у м. Дніпропетровську, що є додатком до розпорядження міського голови від 26.08.1998р. № 872-р адреса об'єкту має такі реквізити: найменування проїзду, номер домоволодіння, будинку, корпусу або будівлі, споруди, частини домоволодіння, будинку, споруди, найменування юридичної особи. Структура адреси визначається типом об'єкта, до якого вона відноситься - будинок, споруда, домоволодіння, або їх частини (а.с.138-145).

Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст.60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємних звязок доказів в їх сукупності.

Твердження позивача про те, що передана у власність ОСОБА_6 рішенням ОСОБА_2 міської ради № 204/49 від 16.09.2009р. земельна ділянка є земельною ділянкою під будинком по вул. Сержанта Литвищенко буд. 24 свого підтвердження не знайшли.

Так в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ділянка № 24 по вул. Сержанта Литвищенко надана у власність ОСОБА_6 знаходиться на вільній від побудов території та знаходиться на значному віддаленні від ділянки на якій розташоване домоволодіння з адресою вул. Сержанта Литвищенка, буд. 24 та не має з ним меж. Це зовсім різні об'єкти. Таким чином зазначення розташування ділянки № 24 по вул. Сержанта Литвищенко, яка належить відповідачу ОСОБА_3 не є адресою, оскільки адреса присвоюється не земельній ділянці, а домоволодінню.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову, слід відмовити в повному обсязі, оскільки позивачем та його представником в розумінні ст. 57-60 ЦПК України не було надано суду переконливих та допустимих доказів, права позивача відповідачами не порушені, тому суд і не вбачає правових підстав для визнання недійсним рішення ОСОБА_2 міської ради від 16.09.2009 року №204/49 про передачу земельної ділянки по вул. сержанта ОСОБА_8 №24 у м. Дніпропетровську у власність недійсним та визнання свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано на імя ОСОБА_3 серія та номер 59, яким встановлювалося право власності на земельну ділянку за адресою м. Дніпропетровськ аул. ОСОБА_8 24 в порядку спадкування за законом після смерті померлої дружини ОСОБА_6 нікчемним.

Керуючись ст. ст. 209,212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков