Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2360/16-ц
Провадження № 2/376/56/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі : головуючого судді Клочко В.М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Сквирського району Київської області, третя особа без самостійних вимог : ОСОБА_5 про поновлення строку позовної давності, визнання приватизації незаконною, визнання розпорядження про приватизацію квартири та свідоцтва про право власності не житло недійсним та визнання права власності на ? квартири, -

встановив:

08.12.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на вимоги ст.ст. 1,2,5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 202,203,215 ЦК України просила поновити строки звернення до суду; визнати приватизацію квартири № 2 у будинку № 23-а по площі Ватутіна в с. Пустоварівка Сквирського району Київської області, проведену 20.02.2004 року відповідачем ОСОБА_3 незаконною; визнати розпорядження № 01 від 20.09.2004 року про приватизацію спірної квартири та видане на його підставі органом приватизації ОСОБА_4 Сільською радою Сквирського району Київської області Свідоцтво про право власності на житло від 20.09.2004 року на квартиру № 2 у будинку № 23-а по площі Ватутіна в с. Пустоварівка Сквирського району Київської області на імя ОСОБА_3 недійсним та визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири, а саме на кімнати розмірами 21,3 м.кв. та 12,8 м.кв. посилаючись на те, що вона народилась 30.03.1998 року та її батьками є відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_5.

20.09.2004 року ОСОБА_3 одноособово приватизував спірну житлову квартиру незважаючи на те, що на час приватизації спірної квартири у ній була зареєстрована та проживала її мати ОСОБА_5 та вона, що підтверджується довідкою виданою ОСОБА_4 НВК від 05.12.2016 року з якої вбачається, що вона навчалась у даному закладі з початку у садочку з 01.09.2003 року по 06.2014 року, а потім у школі з 01.09.2004 року по 11.06.2013 року.

Вважає, що даною приватизацію були порушені її права, оскільки на момент приватизації вона була неповнолітньою і в обовязковому порядку мала право на приватизацію.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити на вище зазначених підставах зазначаючи при цьому, що факт проживання неповнолітньої у спірній квартирі на момент приватизації підтверджується також письмовими заявами свідків, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі посилаючись на те, що спірну квартиру йому надала ОСОБА_4 сільська рада Сквирського району Київської області як священнослужителю. У спірній квартирі на момент приватизації він був зареєстрований та проживав одноособово, а дружина ОСОБА_5 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в Івано-франківській області та проїжджали до нього періодично. Приватизація спірної квартири здійснювалась відповідно до вимог чинного законодавства тощо.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Сквирського району Київської області у судове засідання не зявилася надіслала на адресу суду заяву у якій просила розглянути справу у її відсутність та в повному обсязі відмовити у задоволені позовних вимог.

Третя особа : ОСОБА_5 у судовому засіданні просила позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі посилаючись на те, що на момент приватизації вона була дружиною відповідача та разом із ним та на той час неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 однією родиною проживали у спірній квартирі, незважаючи на те, що були зареєстровані за іншою адресою. Про те, що чоловік приватизує квартиру їй було відомо, але вона вважала, що дана квартира буде сумісною власністю подружжя, а тому участі в процесі приватизації не приймала. До цього часу ні вона ні дочка не використали «право» на приватизацію.

Відповідно до ст. 11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що рішенням ОСОБА_4 сільської ради Сквирського району Київської області від 31.03.2003 року священику ОСОБА_3 надано дозвіл на приватизацію ? частини житлового будинку (інтернат) розташованого в с. Пустоварівка Сквирського району Київської області по площі Ватутіна, 23-а.

20.09.2004 року органом приватизації ОСОБА_4 сільською радою Сквирського району Київської області на підставі розпорядження від 20.09.2004 року за № 1 ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру № 2 у житловому будинку № 23 а по площі Ватутіна в с. Пустоварівка Сквирського району Київської області.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Сквирського району Київської області від 10.01.2017 року вбачається, що згідно будинкової книги № 4 ОСОБА_4 сільської ради Сквирського району Київської області у житловій квартирі за № 2 у будинку № 23-а по площі Ватутіна в с. Пустоварівка Сквирського району Київської області були зареєстровані громадяни :

- ОСОБА_3 зареєстрований 29.01.2002 року знятий з реєстрації 16.09.2011 року;

- ОСОБА_5 зареєстрована 15.09.2006 року знята з реєстрації 23.02.2011 року;

- ОСОБА_6 зареєстрована 11.10.2006 року знята з реєстрації 23.02.2011 року;

- ОСОБА_7 зареєстрована 30.05.2008 року знята з реєстрації 23.02.2011 року.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду"до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло, Тобто, передача квартир у власність здійснюється тільки наймачам і членам їх сімей.

Відповідно до п. 4 ст. 5 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду"право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону, право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду"кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 вищезазначеного Закону, передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Відповідно до діючого на той час Положення Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року N 56 "Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян"передбачалось, що передача займаних квартир здійснюється у приватну та у спільну власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (пункт 5 Положення).

Згідно п. п. 18, 20, 21,23 зазначеного Положення, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Відомості про займані наймачем приміщення та їх площу наводяться згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються у державному підприємстві по обслуговуванню житла. Оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) з доданими до неї довідкою про склад сім'ї та займані приміщення, а також документом, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої Ради народних депутатів, чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються.

Суд, звертає увагу, що відповідно до п. 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власністьдокументом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України N 15-рп/2010 від 10.06.2010 р.для приватизації державного житлового фонду житлові чеки вважаються використаними повністю, якщо у власність наймача і кожного члена його сім'ї безоплатно передано з державного житлового фонду загальну площу квартири (будинку) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Так само житловий чек є використаним у повному обсязі один раз, якщо його залишок після безоплатної приватизації житла, площа якого менша санітарної норми, використано для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду або весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Таким чином, тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого пунктом 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

З врахуванням наведеного, суд, приходить до висновку, що основними та необхідними умовами для приватизації житла відповідно до норм діючого законодавства на момент приватизації була наявність постійного проживання у житлі, згода всіх повнолітніх членів сімї про приватизацію, а у разі приватизації житла неповнолітньої особою згода її батьків та не використання приватизаційних чеків тощо.

З поданих позивачем доказів зокрема довідок виданих ОСОБА_4 НВК вбачається, що особа навчалась у даному навчально-виховному закладі в певний період часу, але не зазначено місця її проживання.

Додані до матеріалів справи заяви свідків, суд, не може взяти до уваги у звязку з тим, що дані заяви не відповідають вимогам ЦПК України та крім того не були предметом доказування відповідно до вимог ч.1 ст. 179 ЦПК України.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а саме те, що позивач не використала приватизаційні чеки, постійно проживала у спірному житловому будинку, згода батьків на її участь у приватизації тощо. Суд, вважає, що позивач скористався своїм правом на судовий захист, однак, його позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1,2,5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: Положенням Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року N 56 "Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян"ст.ст. 3, 7, 11,15, 60, 10,61,130,174,212-215,218 ЦПК Українисуд,-

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Сквирського району Київської області, третя особа без самостійних вимог : ОСОБА_5 про поновлення строку позовної давності, визнання приватизації незаконною, визнання розпорядження про приватизацію квартири та свідоцтва про право власності не житло недійсним та визнання права власності на ? квартири відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя