Справа № 214/682/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2017 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та її мати,

встановив:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2/4 часток всіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття (але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, а також просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у звязку з частковою непрацездатністю у розмірі ? части доходів, до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2012 року, а з 19.11.2016 року відповідач зібрав свої речі та пішов від неї. Від спільного проживання сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На даний час позивач не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому ніяких доходів не має. Діти проживають разом з матірю, проте відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання під час перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяє йому утримувати дітей та непрацездатну дружину. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто тому позивач звернулась до суду за захистом свої порушених прав.

Позивач до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності.

Відповідач до зали судового засідання не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, народився 13 вересня 2012 року, ОСОБА_4 народилась 27 квітня 2015 року батьками дітей в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 4;5).

Згідно свідоцтва про шлюб, 28.04.2012 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5, про що Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області в книзі реєстрації шлюбів 28 квітня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 135 (а.с. 6).

Відповідно до акту підписаного, мешканцями будинку № 4 по пр.-т 200 річчя ОСОБА_6, ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми ОСОБА_4Б та ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою проспект 200 річчя Кривому Рогу, 4/46 (а.с.9)

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог мотивуючи своє рішення наступним чином.

Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з положень ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, судовий (спірний) спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, тобто стягнення аліментів на підставі рішення суду, є можливим у разі відсутності домовленості ( договору) між батьками про сплату аліментів.

Виходячи з положень статей 181, 182 Сімейного кодексу України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

При визначенні розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що мати дитини знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, малолітні діти ОСОБА_3 та Ніколь проживають разом з матір'ю, перебувають на її утриманні, та відповідно до вимог сімейного законодавства мають право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та вимог ст. 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 усі видів його доходів ( але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) до досягнення повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 та 3 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, малолітні діти ОСОБА_3Б, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають разом із позивачем, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, тому у сукупності наведених обставин з уражанням положень ст. 84 Сімейного кодексу України суд вважає, за можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини на час перебування останньої у декретній відпустці по догляду за дитиною - ОСОБА_4, до досягнення дитиною трирічного віку

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність у відповідача інших утриманців та зобов'язань, нормативне обмеження щодо відрахування не більше ніж 50% заробітної плати цієї особи, суд вважає за можливим сягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частину всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 27.04.2015 року, трирічного віку.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів ( але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) до досягнення повноліття, у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 7, 8,10, 11, 60, 212- 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину та її мати задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 27.02.1990 р.н ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів ( але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) , починаючи з 01.02.2017 року до досягнення повноліття

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 01.02.2017року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 640,00 грн. на користь держави.

На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів ( але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину), починаючи з 01.02.2017 року до досягнення повноліття до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд 1 інстанції

Суддя І.Б. Щеняєва