АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/7098/16-ц Головуючий 1 інстанції Григор'єв Б.П.
Провадження № 22ц/790/6186/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікова А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Міськелектротранссервіс» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Міськелектротранссервіс», треті особи: Харківське тролейбусне депо № 3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Міськелектротранссервіс», треті особи: Харківське тролейбусне депо № 3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 04 грудня 2015 року сталася дорожньо-транспортна подія за участю його автомобіля ВАЗ 21099. Під час руху по пр. Московському в сторону вул. Свістуна в м. Харкові в темну пору доби він не зміг побачити перешкоду та негайно прийняти дії до зменшення швидкості внаслідок чого сталося зіткнення з дротом електромережі тролейбусного руху та спричинено матеріальну шкоду. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2016 року був розглянутий матеріал про адміністративне правопорушення відносно нього, згідно з яким провадження у справі закрито в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Разом з тим, дорожньо-транспортна подія спричинила йому як матеріальну шкоду, так і моральну шкоду. Згідно висновку авто-товарознавчого дослідження розмір матеріальної шкоди складає 7 725,31 грн. та 800 грн. витрати на проведення дослідження. Вказані збитки мають бути відшкодовані саме відповідачем, як власником джерела підвищеної небезпеки - дроту електромережі тролейбусного руху.

У зв'язку з цим, просив суд стягнути з КП «Міськелектротранссервіс» на його користь 8 525,31 грн. матеріальної шкоди та 18 000 грн. моральної шкоди, а також 551,20 грн. судового збору.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на необґрунтованість та незаконність заявлених вимог. Згідно з актом від 05.12.2015 року по випадку, що відбувся 04.12.2015 року о 23-39 годині по пр. Московському навпроти стадіону «ХТЗ» встановлено, що тролейбусна контактна мережа знаходилась в справному стані; причиною даного випадку є обрив контактного проводу «+» від механічної взаємодії штанги невстановленого тролейбуса, що випала, що підтверджується характером пошкодження контактного проводу. Таким чином, обрив контактного проводу відбувся внаслідок непереборної сили, в даному випадку - удару штанг, вина відповідача в заподіянні шкоди відсутня. Висновком автотехнічної експертизи від 28.04.2016 року № 558 встановлено невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України, встановлено, що мінімальна швидкість з якою рухався автомобіль ВАЗ - 72,4 км/годину, при цьому допустима швидкість руху автомобіля за умовами видимості складає 58 км/годину. Експерт прийшов до висновку, що обрана водієм ОСОБА_1 швидкість руху не відповідала умовам видимості елементів проїзної частини, а його дії не відповідали вимогам п. 12.2 ПДР України, однак суд закрив провадження в зв'язку з відсутністю у діях позивача порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки суд не міг вийти за межі обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Проте експертним шляхом встановлено порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, то таке порушення може бути причиною ДТП або розцінюватись як груба необережність. Доказів на підтвердження того, що дії КП «Міськелектротранссервіс» були неправомірними, між ними і шкодою, завданою позивачу, є безпосередній причинний зв'язок та є вина підприємства, позивачем не надано, а тому вимоги позивача необгрунтовані та не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи КП «Харківське тролейбусне депо № 3» в судовому засіданні, пояснила що їх підприємство не є особою, на утриманні, обслуговування та контролі якої знаходиться пошкоджена контактна тролейбусна електромережа, що є джерелом підвищеної небезпеки. До них надходило повідомлення, що стався обрив дроту електромережі. Вважають, що позов заявлений до належного відповідача та з КП «Міськелектротранссервіс» підлягає стягненню шкода спричинена позивачу.

Третя особа ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги позивача.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що знаходився на місці обриву дроту приблизно о 23-30, 23-40 годині, він побачив, що дріт обірваний та повідомив про це диспечеру, однак останній йому сказав, що вже знає про те, що сталося. Перед ним у депо заїзджав водій ОСОБА_4, він подзвонив йому та ОСОБА_4 йому сказав, що дріт обірваний вже давно.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з КП «Міськелектротранссервіс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 8 525,31 грн. та 1000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 102,40 грн.

В апеляційній скарзі КП «Міськелектротранссервіс» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що вини КП «Міськелектротранссервіс» у дорожньо-транспортній події, яка сталася 04 грудня 2015 року за участю автомобіля позивача, - не має, підстави для стягнення з підприємства збитків відсутні.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.12.2015 року о 23 год. 45 хв. керував автомобілем ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 по пр. Московському у бік вул. Свістуна, під час руху в темну пору доби водій не спромігся виявити об*єктивно перешкоди та негайно вжити заходів для зменшення швидкості для об*їзду перешкоди, внаслідок чого відбулося зіткнення з проводом електромережі тролейбусного руху, чим завдано матеріальні збитки.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2016 року провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1, що притягувався до відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв*язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

КП «Міськелектротранссервіс» було оскаржено постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова та постановою Апеляційного суду Харківської області від 18.10.2016 року апеляційну скаргу КП «Міськелектротранссервіс» залишено без задоволення, а постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова залишено без змін.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 220 від 15.01.2016 року встановлено, що розмір матеріальних збитків спричинених автомобілю ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1, який був пошкоджений під час ДТП 04.12.2015 року складає 7725,31 грн.

Вартість проведеного дослідження становить 800,00 грн., які були сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією № 197498 від 15.12.2015 року та актом виконаних робіт від 15.01.2016 року.

Згідно акту за випадком, який стався 04.12.2015 року в 23-39 год. по пр. Московському напроти стадіону «ХТЗ» встановлено, що до обриву контактного дроту, тролейбусна контактна мережа по пр. Московському навпроти стадіону «ХТЗ» знаходилась в справному стані; причиною даного випадку є обрив контактного проводу «+» від механічної взаємодії штанги невстановленого тролейбуса, що випала, що підтверджується характером пошкодження контактного проводу. Відсутність короткого замикання в мережі дало можливість невстановленому тролейбусу уїхати з місця обриву, не дочекавшись приїзду аварійної бригади. Акт складений комісією КП «Міськелетротранссервіс» в односторонньому порядку без залучення учасників ДТП.

Відповідачем було відремонтовано пошкодження обриву електричного дроту та в наданих документах замовником та виконавцем виконаних робіт вказаний КП «Міськелетротранссервіс».

Згідно договору № 28-02/17 про закупівлю послуг від 28.07.2017 року зазначено, що КП «Тролейбусне депо № 3» як замовник та КП «Міськелетротранссервіс» як виконавець уклали договір про наступне: виконавець зобов*язується надавати замовнику послуги з використання інфрастуктури наземного міського електричного транспорту для забезпечення замовником пасажироперевезень на тролейбусних марштрутах у місті Харкові протягом 2017 року, а замовник прийняти та оплатити такі послуги відповідно до умов Договору. Під інфраструктурою наземного електричного транспорту у цьому договорі розуміються об*єкти міського електротранспорту, а саме контактна мережа для тролейбусів, кабельна мережа, тягові підстанції, спеціалізований руховий склад та транспортні засоби.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він працює водієм тролейбуса, 04.12.2015 року він проїзжав місце де сталося ДТП, ніякого автомобілю він там не бачив, не бачив, що обірвався провод, у депо він заїзджав перед ОСОБА_2 та обрив вже був. Коли він заїхав у депо, він повідомив диспечера, що стався обрив, однак диспечер йому сказав, що йому це вже відомо та вже дали заявку.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5статті 1187 Цивільного кодексу України).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо) (пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 8 липня 1994 року N 7, від 30 вересня 1994 року N 11,від 25 травня 1998 року N 15,від 24 жовтня 2003 року N 9).

Як вбачається з матеріалів справи дорожньо-транспортна сталась внаслідок обриву контактного дроту.

Слід зазначити, що пошкоджена контактна тролейбусна електромережа є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, а тому така особа зобов'язана підтримувати цю мережу у належному технічному стані.

Відповідно до абзаца 3 частини 1статті 13 Закону України "Про міський електричний транспорт" перевізник зобов'язаний утримувати рухомий склад та інші об'єкти міського електричного транспорту у належному стані. До об'єктів міського електричного транспорту відносяться, зокрема, контактні мережі (абзац 6 частини 1статті 1 Закону України "Про міський електричний транспорт").

Технічний і санітарний стан рухомого складу, який працює на маршрутах (лініях), та інших об'єктів міського електричного транспорту повинен відповідати вимогам Правил дорожнього руху, Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, Правил технічної експлуатації метрополітену, а також нормам та стандартам у цій сфері (частина 1статті 17 Закону України "Про міський електричний транспорт").

Відповідно пункту 1.1 Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 10 грудня 1996 року № 103, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 березня 1997 року за № 66/1870 (з наступними змінами та доповненнями) (далі Правила) контактна мережа - це сукупність струмопровідних, ізолюючих, підтримуючих та опорних елементів, призначених для підведення електроенергії до струмоприймачів рухомого складу. До системи електропостачання трамвая та тролейбуса належать кабельні та повітряні лінії первинного електропостачання, тягові підстанції, які приймають змінний струм і перетворюють його на постійний, кабельні та повітряні лінії постійного струму й контактні мережі (підпункт 2.7.1.1. Правил). Контактна мережа трамвая та тролейбуса складається з таких основних елементів: опор; підтримуючих тросових систем (дротових або сталевих канатів) та кронштейнів; підвісної арматури спеціальних частин; контактних та підсилювальних проводів (підпункт 2.7.3.1.3. Правил).

Пунктом 2.1.1. Правил визначено, що споруди та обладнання міського ектротранспорту повинні забезпечувати безпечну роботу рухомого складу за умов дотримання встановленої швидкості руху.

На підприємствах, які здійснюють експлуатацію технічних засобів міського електротранспорту, покладаються, зокрема, наступні функції: забезпечення експлуатації технічних засобів відповідно до вимог чинних державних стандартів, Правил експлуатації трамвая та тролейбуса та інших нормативно-технічних документів; вивчення умов безпеки руху на маршрутах міського електротранспорту та в межах своєї компетенції вжиття заходів щодо усунення недоліків та перешкод для руху (підпункт 1.6.1. Правил). Експлуатацію, технічне обслуговування, планово-попереджувальні та непланові ремонти, реконструкцію та розвиток системи електропостачання здійснює електротехнічний і допоміжний персонал електрогосподарства. Повне управління здійснює керівництво відповідного структурного підрозділу підприємства міського електротранспорту (підп.2.7.1.2. Правил).

Актом складеним КП «Міськелеткротранссервіс» 05.12.2015 року за фактом пошкодження контактної мережі за адресою: м. Харків, пр. Московський навпроти стадіону «ХТЗ» встановлено, що причиною даного випадку став обрин контактного дроту «+» від механічної взаємодії штанги невстановленим тролейбусом, який залишив місце пригоди.

Враховуючи, що відповідач є особою, на утриманні, обслуговуванні та контролі якої знаходиться пошкоджена контактна тролейбусна електромережа, що є джерелом підвищеної небезпеки, то у даному випадку слід застосовувати ч.2 ст. 1187 ЦК України.

Належних доказів тому, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили, відповідач, відповідно до вимог ст.10,60 ЦПК України, ч. 5ст. 1187 ЦК України, не надав.

Згідно з ч. 1ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже,ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб'єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується із нормою ч. 1ст. 1172 ЦК України та ч. 2ст. 1187 ЦК України.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, то належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року № 6-108цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про особу водія, який перебуває у трудових відносинах з ДП Харківське тролейбусне депо № 3 та винний у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, також відсутні докази притягнення такої особи до відповідальності.

У ч. 1ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Аналіз положень ст.ст.1166,1167,1187,1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб'єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Правило генерального делікту закріплено уст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та уст. 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Статті1187,1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб'єктного складу відповідальних осіб (коли обов'язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так,ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Положення ч. 1ст. 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2ст. 1187 ЦК України).

В такому випадку обов'язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, положення ст. ст.1187,1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. 1167 ЦК України, у зв'язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Вказані правові висновки узгоджуються з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду України № 6-108цс13 від 06.11.2013 року.

Твердження представника відповідача, що згідно висновку автотехнічної експертизи № 558 від 28.04.2016 року встановлено порушення ОСОБА_1 п. 12.2 Правил дорожнього руху України обгрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки постановою суду, яка набрала законної сили, встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди, а також витрат на проведення експертного дослідження знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується рішення суду в частині стягнення моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з відмовою у цій частині позову, оскільки позивачем будь-яких доказів, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, в цій частині не надано.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськелектротранссервіс»- задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2017 року змінити, в частині стягнення з Комунального підприємства «Міськелектротранссервіс» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди рішення суду скасувати і в задоволені позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді