Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2206/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суровицька Л. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Авраменко Т.М., Чельник О.І.

секретар Бодопрост М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із спільного майна.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із спільного майна.

Зазначав, що він є власником ? частини житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами та ? частини земельної ділянки загальною площею 0, 0513 га, розташованих по вул. Фурманова,10 в м. Кіровограді (перейменовано у вул. Миколи Федоровського, місто Кропивницький). Відповідачці належать інша ? частина житлового будинку та земельної ділянки за цією адресою.У житловому будинку, який знаходиться у спільній частковій власності, кімнати розміщені так, що частку кожного із співвласників можна виділити в натурі. Можливо виділити в окреме володіння сторін і надвірні господарські споруди гаража та сараю. Оскільки добровільно вирішити питання відповідач не бажає, просив суд виділити йому в натурі ? частку із спільного майна житлового будинку, надвірних господарських будівель і споруд, прибудинкової земельної ділянки, систем електро-газо-водопостачання, а саме в житловому будинку приміщення літ. «1-4» площею 14,80 кв.м.; літ. «1-5» площею 6,00 кв.м.; літ.ІІ площею 8,10 кв.м., гараж літ. «Е»; ? частину прибудинкової земельної ділянки плошею 0,0257 га та ? частину систем електро-газо-водопостачання (т.1,а.с.2-5).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 в частині виділення в натурі ? частини прибудинкової земельної ділянки за його заявою залишено без розгляду (т.1,а.с.164,160).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено (т.1,а.с.55-59).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення його позову (т.2,а.с.65-71). Зазначає, зокрема, що судом не взято до уваги дані його правовстановлюючого документа на частину будинку, дані технічного паспорта, Витягу з державного реєстру речових прав. Безпідставно прийнято до уваги висновок повторної експертизи щодо неподільності житлового будинку, оскільки експертом застосовано будівельні норми, які поширюються на проектування нових житлових будинків.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, а відповідач та її представники заперечили проти доводів апеляційної скарги і просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_5, успадкували кожна по ? частині житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в м. Кіровограді по вул. Фурманова,10.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 грудня 2009 року ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом набула право власності на ? частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в м.Кіровограді по вул.Фурманова,10. Цей жилий будинок Аа житловою площею 22,4 кв.м., загальною площею 44,9 кв.м., має господарсько-побутові будівлі, що до нього прилягають: погріб Вв, сарай Б, убиральня Г, колонка питна +, огорожа №, ворота №1, огорожа №2, огорожа №3, ганок «к», який розташований на земельній ділянці площею 512,61 кв.м. (т.1 а.с.37).

ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 01 лютого 2010 року за реєстровим № 2-51, на вимогу діючого на той час законодавства зареєстровано Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 09 лютого 2010 року номер запису:19662 в книзі:109.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2012 року, яке набрало законної сили визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті їх батька ОСОБА_5, на ? частку земельної ділянки площею 512,61 кв.м. в межах згідно з планом, розташовану в м.Кіровограді по вул.Фурманова,10 (т.1, а.с19-20)

01 грудня 2014 року ОСОБА_4 належну їй на праві власності ? частку житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель під № 10 по вул.Фурманова в м.Кіровограді подарувала ОСОБА_2, що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування , зареєстровано в реєстрі за № 976.

Як зазначено у п.4 договору дарування згідно з даними правовстановлюючого документа, технічного паспорта на будинок та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 30281717, наданого 01 грудня 2014 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7, вказаний житловий будинок, право власності на ? частки якого на підставі договору набув ОСОБА_2Г «Ааа1а2» загальною площею 55,3 кв.м. та житловою площею 22,4 кв.м., має господарсько-побутові будівлі, що до нього прилягають: погріб «Вв», сарай «Б», убиральня «Г», гараж «Е», водопровід «+», ганок «к», огорожа «№», ворота «№1», огорожа «№2», огорожа «№3», розташований на земельній ділянці площею 0,0513 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :34:226:0039.

Одночасно з посвідченням договору дарування ? частки житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, посвідчено договір дарування ? частки земельної ділянки (т.1,а.с.11-12, 13-14).

Отже сторони є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в м.Кропивницькому, вул. Миколи Федоровського,10 ( до перейменування м. Кіровоград, вул.Фурманова,10) їм належить по ? частці кожному, а також є співвласниками земельної ділянки на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

На час вирішення справи у спірному житловому будинку проживає відповідач, яка користується ним та земельною ділянкою. Домовленості щодо поділу(розподілу) будинку або встановлення порядку користування ним, сторони не досягли.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК).

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3 ст.364 ЦК).

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

При вирішенні спору про виділ належних позивачу та відповідачу часток в натурі обовязковим є вирішення питання чи дійсно такий поділ є можливим та чи допускається такий виділ згідно із законом.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Вказана правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо захисту права власності шляхом виділу у натурі частки із спільного майна, як спосіб реалізації правомочності щодо розпорядження майном.

За клопотанням позивача для вирішення питання про технічну можливість розподілу житлового будинку в натурі відповідно до часток співвласників, судом першої інстанції призначалась судова будівельно-технічна, оціночно-будівельна експертиза.

Згідно висновку експерта № 3 від 30 травня 2016 року є технічна можливість поділу жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності. Запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: варіант, який відображено в додатку № 3 у відповідності до ідеальних часток співвласників та відхиленнями від допустимого рівня комфорту регламентованого нормативними вимогами; варіант, який відображено у додатку № 4 з відступом від розміру ідеальних часток співвласників та відхиленням від допустимого рівня комфорту регламентованого нормативними вимогами, зі стягнення з співвласника у якого збільшилась наслідок поділу частка, грошової компенсації в розмірі 6558 грн.

У звязку з тим, що експертові сторонами було надано крім правовстановлюючих документів, два технічних паспорта, а саме технічний НОМЕР_1 на житловий будинок, виготовлений на імя ОСОБА_4 станом на 26 листопада 2014 року( т.1,а.с.15-16) та технічний паспорт на цей житловий будинок, виготовлений на імя спадкодавця ОСОБА_5 станом на 22 грудня 2008 року (т.1,а.с.38-40), в якому є наявна відмітка ОБТІ про самовільно побудовані: прибудова «а1», веранда «а2» та гараж «Е», експертом розроблено варіант поділу в додатку 4 з урахуванням при умові, що самочинне будівництво наявне, а варіант поділу в додатку 3- за умови, що самочинне будівництво відсутнє.

Не погоджуючись з висновком експерта № 3 щодо технічної можливості поділу спірного житлового будинку в натурі відповідно до часток співвласників, за клопотанням відповідача та її представника було призначено повторну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу.

Згідно висновку експерта № 1239,1330 від 31 березня 2017 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул.Миколи Федоровського,10 у м.Кропивницькому відповідно до вимог нормативно-правових актів у галізу будівництва в технічному стані на час проведення експертизи, є неподільним. В житловому будинку мають місце самочинно здійсненні переобладнання, а саме загальна площа будинку збільшена на 10,40 кв.м. за рахунок самочинних прибув, а саме прибудови літ. «А1» площею 2,30 кв.м. та веранди літ. «а2» площею 8,10 кв.м.. На земельній ділянці наявні самочинно побудовані надвірні господарські будівлі,а саме гараж літ. «Е» (т.2, а.с.3-13).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд прийняв до уваги висновки повторної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.

Проте, судом не враховано, що жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 ЦПК України (ч.3 ст.212, ч.6 ст.147 ЦПК ).

Суд не дав оцінку доказам відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, не мотивував у рішенні незгоду з висновком експерта № 3 від 30 травня 2016 року. Не надав належну правову оцінку правовстановлюючим документам позивача, зокрема договору дарування, в якому перелічено нерухоме майно, на яке він набув право власності та не застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого дійшов до висновків, які не відповідають обставинам справи.

Як свідчать технічний паспорт на спірний житловий будинок, наданий відповідачем, виготовлений на імя її батька ОСОБА_5 станом на 22 грудня 2008 року та технічний паспорт, наданий позивачем, виготовлений на імя попереднього власника ОСОБА_4 станом на 26 листопада 2014 року, прибудови житлового будинку літ. «а1» літ. «а2» та надвірна господарська будівля літ. «Е» - гараж, які визначені у висновку експерта № 1329,1330 від 31 березня 2-17 року як самочинні, за даними обох технічних паспортів, були побудовані у 1980 році (т.1,а.с.15, 16 зворот, а.с38-40).

Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року (зі змінами) передбачено, що не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року (абзац пункту 3.2. розділу 3 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального від господарства № 404 від 09 серпня 2012 року); улаштування чи закриття дверних (віконних( прорізів у внутрішніх не капітальних стінах, збільшення або зменшення житлової або допоміжної площі за рахунок демонтування або влаштування перегородок (без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін (пункт 3.2. розділу 3 доповнено абзацом згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 167 01 червня 2010 року ; в редакції наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства № 404 від 09 серпня 2012 року); перепланування, повязані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень (пункт 3.2. розділу 3 доповнено новим абзацом згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства № 404 від 09 серпня 2012 року; із змінами, несеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 2 ід 08 січня 2013 року).

Експерт при повторній експертизі № 1329,1330 від 31 березня 217 року та суд першої інстанції безпідставно не прийняли до уваги вказані положення Інструкції та безпідставно прийшли до висновку про те, що прибудови до житлового будинку літ. «А1» та літ. «а2», будівля літ. «Е» - гараж, 1980 року побудови , а також збільшення площі кухні в будинку літ. «1-2» з 8,1 кв.м. до 8,7 кв.м. внаслідок проведення демонтажу раніше наявної печі в даному приміщенні, є самочинними.

Також безпідставним є висновок суду щодо неподільності житлового будинку у звязку з тим, що загальна площа приміщень, яка згідно частки співвласника по ? кожному не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва для облаштування ізольованих квартир з мінімальною загальною площею, оскільки вказані норми застосуються при будівництві, реконструкції нових житлових приміщень.

Як свідчать матеріали справи і вказана обставина не заперечується сторонами, спірний житловий будинок побудовано у 1973 році (т.1,а.с.15,40).

Відповідно до п.1.9.3. методичних рекомендацій «Органзація проведення судових будівельно-технічних експертиз по цивільних справах» в житлових будинках старої забудови, площа і висота приміщень в яких менше вказаної в будівельних нормах, допускається розробка варіантів поділу із збереженням існуючих висот і площ приміщень.

Отже, за таких обставин, порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, є підставами для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову частково.

Висновок експерта № 3 судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 30 травня 2016 року відповідно до якого є технічно можливим поділ спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, ґрунтується на законодавстві, яке регулює спірні правовідносини, на правовстановлюючих документах позивача, які ніким не оспорені, є дійсними, узгоджується з іншими доказами у справі, тому приймається судом при вирішенні питання про розподіл спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в натурі.

З урахуванням пояснень відповідача про те, що вона фактично користується і бажає і надалі користуватись кімнатами, в яких проживав батько, а саме 1-1, 1-2, 1-3, та з урахуванням того, даний варіант поділу відповідає розміру ідеальних часток співвласників, не потребує грошової компенсації і узгоджується з вимогами позивача про виділ йому в натурі кімнат літ. «1-4, літ. «1-5» та літ. «ІІ», суд вважає за доцільне, з урахуванням вимог розумності та справедливості розділити в натурі житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами згідно варіанту в додатку № 3 висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи № 3 від 30 травня 2016 року .

Виділити у власність ОСОБА_2 ? частки в житловому будинку літ. «А», розташованому за адресою: м. Кропивницький вул. Миколи Федоровського,10, з прибудовами літ. «А» «а2», що складається з: приміщення 1-4 житлова кімната; 1-5 котельня;, прибудову за літ.ІІ (а2) коридор, разом площа по квартирі складає 28,9 кв.м.; з господарських будівель: літ. «Е» - гараж.; споруди : ? літ «+» - водопровід; ? літ. «№» - огорожа ; ? літ «№1» - ворота; ? літ. «№2» - огорожа; ? літ. «№3» - огорожа.

Виділити у власність ОСОБА_3 ? частки в житловому будинку за літ. «А», розташованому за адресою: м.Кропивницький, вул. Миколи Федоровського,10, з прибудовами літ. «а» «а1» , що складається з: приміщення 1-1 веранда; 1-2 кухня; 1-3 житлова кімната; І - коридор, разом площа по квартирі складає 26,4 кв.м.; з господарських будівель: літ. «Б» - сарай; літ. «Вв» - погріб з шийкою; літ. «Г» - убиральня; споруди: ? літ. «+»-водопровід; літ. «к» - ганок; 1/2 літ.«№» - огорожа; ? літ. «№1» - ворота; ? літ. «№2» - огорожа ; 1/ 2 літ. «№3» - огорожа.

Для розподілу житлового будинку кожному із власників необхідно здійснити будівельні роботи, зазначені в експертизі № 3 від 30 травня 2016 року :

- демонтаж дверного блоку між приміщеннями «1-4» - житлова кімната та «1-2» - кухня, з подальшим закладенням дверного прорізу;

- демонтаж дверного блоку між приміщеннями «1-5»- котельня та «1-1» - веранда з подальшим закладенням дверного прорізу;

- влаштування дверного прорізу між приміщеннями «1-5» - котельня та «1-4» - житлова кімната з подальшим установленням дверного блоку;

- демонтаж віконного блоку в приміщенні «1-5» - котельня з подальшим влаштуванням дверного прорізу та встановленням дверного блоку;

- демонтаж віконного блоку з подальшим закладенням віконного прорізу між приміщеннями «1-1» - веранда та «ІІ» - коридор;

- влаштування в обємно-планувальному просторі приміщень «1-1» - веранда та «1-5» - котельня туалетів площею не менше 1,2 кв.м.;

- демонтаж перегородки між приміщеннями «1-3» - житлова кімната та «1-2» - кухня, що обєднає вказані приміщення в одне з загальним визначенням функціонального призначення житлова кімната;

- змінити функціональне призначення приміщень «1-1» - веранда та «1-5» - котельня на «передпокій» кожну та влаштувати кухні-ніші з обладнанням електроплитою та влаштуванням примусової вентиляції, здійснити кожному у належній йому частині будинку.

Позовні вимоги щодо поділу в натурі по ? частині систем електро-газо-водопостачання задоволенню не підлягають, оскільки власники мають облаштувати ці системи кожен окремо.

Відповідно до ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується (в редакції Закону N 191-VIII ( 191-19) від 12 лютого 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція )».

З урахуванням того, що кожна із сторін понесла судові витрати, а саме позивач сплатив судовий збір при подачі позову, при подачі апеляційної скарги, поніс витрати на оплату експертизи, а відповідач на оплату повторної експертизи, кожна із сторін понесла витрати на правову допомогу, колегія суддів з урахуванням принципу справедливості, вважає за необхідне залишити судові витрати по фактично понесеним, за сторонами.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Розділити в натурі житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою вул.ОСОБА_8 (Фурманова),10 в м. Кропивницькому (до перейменування м. Кіровоград) згідно варіанту в додатку № 3 висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 30 травня 2016 року.

Виділити у власність ОСОБА_2 ? частки в житловому будинку літ. «А», розташованому за адресою: м. Кропивницький вул. Миколи Федоровського,10, з прибудовами літ. «А» «а2», що складається з: приміщення 1-4 житлова кімната; 1-5 котельня;, прибудову за літ.ІІ (а2) коридор, разом площа по квартирі складає 28,9 кв.м.; з господарських будівель: літ. «Е» - гараж.; споруди : ? літ «+» - водопровід; ? літ. «№» - огорожа ; ? літ «№1» - ворота; ? літ. «№2» - огорожа; ? літ. «№3» - огорожа.

Виділити у власність ОСОБА_3 ? частки в житловому будинку за літ. «А», розташованому за адресою: м.Кропивницький, вул. Миколи Федоровського,10, з прибудовами літ. «а» «а1» , що складається з: приміщення 1-1 веранда; 1-2 кухня; 1-3 житлова кімната; І - коридор, разом площа по квартирі складає 26,4 кв.м.; з господарських будівель: літ. «Б» - сарай; літ. «Вв» - погріб з шийкою; літ. «Г» - убиральня; споруди: ? літ. «+»-водопровід; літ. «к» - ганок; 1/2 літ.«№» - огорожа; ? літ. «№1» - ворота; ? літ. «№2» - огорожа ; 1/ 2 літ. «№3» - огорожа.

Будівельні роботи, необхідні для розподілу житлового будинку, зазначені в судовій будівельно-технічній, оціночно-будівельній експертизі від 30 травня 2016 року :

- демонтаж дверного блоку між приміщеннями «1-4» - житлова кімната та «1-2» - кухня, з подальшим закладенням дверного прорізу;

- демонтаж дверного блоку між приміщеннями «1-5»- котельня та «1-1» - веранда з подальшим закладенням дверного прорізу;

- влаштування дверного прорізу між приміщеннями «1-5» - котельня та «1-4» - житлова кімната з подальшим установленням дверного блоку;

- демонтаж віконного блоку в приміщенні «1-5» - котельня з подальшим влаштуванням дверного прорізу та встановленням дверного блоку;

- демонтаж віконного блоку з подальшим закладенням віконного прорізу між приміщеннями «1-1» - веранда та «ІІ» - коридор;

- влаштування в обємно-планувальному просторі приміщень «1-1» - веранда та «1-5» - котельня туалетів площею не менше 1,2 кв.м.;

- демонтаж перегородки між приміщеннями «1-3» - житлова кімната та «1-2» - кухня, що обєднає вказані приміщення в одне з загальним визначенням функціонального призначення житлова кімната;

- змінити функціональне призначення приміщень «1-1» - веранда та «1-5» - котельня на «передпокій» кожну та влаштувати кухні-ніші з обладнанням електроплитою та влаштуванням примусової вентиляції, здійснити кожному у належній йому частині будинку.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами по фактично понесеним.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

ОСОБА_9