Справа № 191/3779/16-ц
Провадження № 2/191/275/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.,

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 2010 року по 15 серпня 2013 року позивач та відповідач проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. 21.02.2011 року ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3, а 01 березня 2011 року сина було зареєстроване виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3. Батьком дитини, був зазначений позивач. З травня 2010 року позивач, у звязку з пошуками роботи, був вимушений переїхати до іншого населеного пункту, а саме с. Елизарово Солонянського району Дніпропетровської області, де влаштувався на роботу водієм. Просив виключити відомості про нього, як батька сина ОСОБА_3, у звязку з тим, що на час зачаття дитини проживав в іншому місті, з відповідачкою не спілкувався.

Позивач, в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з висновком експертизи про встановлення батьківства згодний.

Відповідач до початку судового розгляду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, народився 21.02.2011 року в с. Новоолександрівка Синельниківського району Дніпропетровської області, батьком зазначений ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2.

Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст.122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, і у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК).

Як розяснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України за

№3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до висновку експерта № 18 від 08.02.2017 року ОСОБА_1, дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає 99,99999%.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-та відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи надані сторонами відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, докази вважаються належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про наявність кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджено результатами тесту ДНК.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про оспорювання батьківства слід відмовити, судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 134, 136 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4