Справа № 739/1644/17
Провадження № 2/739/558/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідачка) про стягнення аліментів на утримання їхніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка є матірю його дітей, які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. При цьому відповідачка своїх обовязків щодо утримання спільних дітей не виконує. Відповідно позивач просить стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів її доходів.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позові, пояснив, що спільні з відповідачкою діти проживають разом з ним та перебувають на його утриманні. Відповідачка проживає окремо і свої зобовязання щодо утримання спільних дітей не виконує. Визнав, що у вересні та жовтні 2017 року відповідачка перерахувала йому на утримання дітей двічі по 150 грн. При цьому зазначив, що відповідачка працює без оформлення трудових відносин, отримує доходи і відповідно може сплачувати аліменти.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що спільні діти дійсно проживають з позивачем, при цьому вона проживає окремо. На даний час вона працює без оформлення трудових відносин і її дохід є нерегулярним. Зазначила, що крім перерахування грошових коштів відповідачу на утримання спільних дітей вона також надає останньому гроші та купує для дітей речі. Крім того вказала, що відповідач не дає їй можливості забрати дітей для спільного відпочинку в м. Чернігів і лише пропонує зустрічатися з дітьми в м. Новгороді-Сіверському. Її батьки пропонували позивачу перераховувати на утримання спільних дітей по 2000 грн. на місяць, однак він від цієї пропозиції відмовився.

Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17 листопада 2009 року (а.с. 5).

За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 8).

На даний час спільні діти позивача та відповідачки проживають разом з позивачем, що підтверджується рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2010 року, яким було визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з позивачем, рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 26 липня 2017 року, яким було затвердження висновок органу опіки та піклування проз визначення місця проживання ОСОБА_4 з позивачем, а також довідкою Новгород-Сіверської міської ради від 05 жовтня 2017 року про склад сімї позивача (а.с. 4, 7, 9)

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідачка проживає окремо від позивача та їхніх спільних дітей і згоди між позивачем та відповідачкою щодо участі останньої в утриманні дітей не досягнуто, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина.

Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки позивачем заявлено про необхідність стягнення з відповідачки аліментів на утримання їхніх спільних дітей у частці від доходу відповідачки, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки, суд враховує відсутність відомостей про розмір доходів відповідачки, відомостей про наявність на її утримання інших осіб, а також відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідачки захворювань, які потребували б додаткових витрат.

За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача на утримання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня предявлення позову, тобто з 05 жовтня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з відповідачки у межах суми платежу за один місяць, за період з 05 жовтня 2017 року по 04 листопада 2017 року.

Стосовно судових витрат, повязаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідачки в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 224-226, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання їхніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць, за період з 05 жовтня 2017 року по 04 листопада 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повний текст рішення складено 07 листопада 2017 року.