АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 685/363/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1920/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:головуючої-судді ОСОБА_1,

суддів Гринчука Р.С., Талалай О.І.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю апелянта, представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Теофіпольської селищної ради, виконкому Теофіпольської селищної ради про скасування рішень, визнання недійсними свідоцтв та скасування запису в поземельній книзі, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, та за позовом ОСОБА_3 до Теофіпольської селищної ради, ОСОБА_2 про скасування рішення, визнання недійсними державних актів та скасування їх державної реєстрації за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3, Теофіпольської селищної ради, виконкому Теофіпольської селищної ради, вказувала, що вона є власником земельних ділянок, розташованих по вул. Л. Українки, 22 в смт. Теофіполь площею 0,15 га (державний акт серії ХМ №047828 від 06.09.2004 року на підставі рішення виконкому Теофіпольської селищної ради №52 від 30.04.2004 року), та площею 0,01 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт серії ХМ №047826 на право власності на земельну ділянку від 06.09.2004 року).

ОСОБА_3 є власником сусідніх земельних ділянок по вул. Л. Українки, 24, в смт.Теофіполь площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (державний акт на право власності на землю серії ХМ №017118 від 24.12.2004 року на підставі рішення виконкому Теофіпольської селищної ради №88 від 30.07.2004 року) та 0,0133 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №023329 від 24.12.2004 року на підставі рішення виконкому Теофіпольської селищної ради №88 від 30.07.2004 року).

На цей час користуватися у повному обсязі земельними ділянками вона не може, оскільки розмір належних їй земельних ділянок фактично зменшений, тому що ОСОБА_3 видано державний акт від 24.12.2004 року із порушенням норм земельного законодавства, - акт видано на земельну ділянку за адресою позивачки (вул.Л. Українки, 22, смт Теофіполь), ОСОБА_3 невідомо як переоформив право власності вже на адресу вул. Л.Українки 24 з отриманням свідоцтв про право власності від 25.06.2015 року. Тому вважала такі державні акти недійсними і відповідно, є недійсними свідоцтва про право власності, рішення про державну реєстрацію та записи у поземельній книзі.

Крім того, ОСОБА_3, огородивши земельну ділянку по вул. Л.Українки 24, в смт. Теофіполь, зайняв частину її земельної ділянки, зменшивши їй проїзд на подвіря. Комісією за участю представників селищної ради та державного земельного кадастру було підтверджено, що зроблена ОСОБА_3 загорожа із металевої сітки не відповідає межам, визначеним у правовстановлюючих документах. Однак ОСОБА_3 відновлені межі не визнав та не усунув перешкоди у користуванні позивачем земельних ділянок та відмовляється демонтувати огорожу із металевої сітки.

Тому, з врахуванням залишення без розгляду частини вимог, остаточно просила визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТА 338748, СТА 338747 від 25 червня 2015 року, індексні номери 39714900, 39706736, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.06.2015 року та скасувати записи в поземельній книзі про державну реєстрацію права власності на підставі цих свідоцтв за ОСОБА_3 на земельні ділянки в смт. Теофіполь, вул. Л.Українки, 24, кадастрові номери :01:001:0010, :01:001:0011 площею 0,15 га та 0,0133 га, а також усунути перешкоди в користуванні її земельними ділянками по вул. Лесі Українки, 24, смт Теофіполь Хмельницької області площею 0,15 га кадастровий номер :01:001:0021 та площею 0,01 га кадастровий номер :01:001:0022, шляхом демонтажу встановленої на вказаних земельних ділянках по всій довжині ОСОБА_3 огорожі із металевої сітки зі сторони земельної ділянки по вул. Лесі Українки, 24 в смт Теофіполь Хмельницької області, зобовязати ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні належними їй земельними ділянками.

ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом до Теофіпольської селищної ради, ОСОБА_2, вказував, що право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 набула з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки рішення про передачу їй у власність ділянок були прийняті неналежним органом - виконкомом Теофіпольської селищної ради. Тому просив скасувати рішення виконкому Теофіпольської селищної ради від 30.04.2004 року №52 в частині затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки ОСОБА_2, та надання їй у власність земельної ділянки по вул. Л.Українки, 22 загальною площею 0,1561 га, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,15 га та 0,01 га по вул. Л.Українки, 22 в смт Теофіполь серії ХМ №047828 та серії ХМ №047826 та скасування їх держаної реєстрації.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_2 земельними ділянками по вул. Л.Українки 22 в смт. Теофіполі Хмельницької області площею 0,15 га кадастровий № :01:001:0021 та площею 0,01 га кадастровий № :01:001:0022 шляхом демонтажу встановленої на вказаних земельних ділянках по всі їх довжині ОСОБА_3 огорожі із металевої сітки зі сторони земельної ділянки по вул Л.Українки 24 в смт Теофіполь Хмельницької області. Зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у здійсненні права користування належними на праві власності земельними ділянками по вул Л.Українки 22 в смт Теофіполі Хмельницької області площею 0,15 га кадастровий № :01:001:0021 та площею 0,01 га кадастровий № :01:001:0022. В решті позову відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, у позові ОСОБА_2 відмовити. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права. На думку апелянта, судом не враховано, що рішення виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 30.04.2004 року № 52, яким надано ОСОБА_2 у власність земельні ділянки по вул. Л.Українки, 22, з порушенням закону, так як за ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - до відання виконавчих органів сільських, селищних,міських рад не віднесено повноважень щодо передачі земельних ділянок у приватну власність. Цим рішенням порушене його право приватної власності на земельні ділянки по вул. Л.Українки, 24, смт. Теофіполь Хмельницької області, так як передано у власність земельну ділянку ОСОБА_4 по вул. Л.Українки, 22 в смт. Теофіполь, збільшивши її площу за рахунок його земельної ділянки.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_4 просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, встановлено, що ОСОБА_2 є власницею земельних ділянок розташованих по вул. Л. Українки, 22 в смт. Теофіполь площею 0,15 га та 0,01 га, які виділені їй на підставі рішення виконкому Теофіпольської селищної ради народних депутатів № 13 від 07.04.1994 року із земель запасу під забудову індивідуального житлового будинку на підставі рішення виконкому Теофіпольської селищної ради №52 від 30.04.2004 року та для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку виданими 06.09.2004 року серії ХМ №047828 та серії ХМ №047826. ОСОБА_3 є власником сусідніх земельних ділянок по вул. Л.Українки, 24, смт Теофіполь площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,0133 га для ведення особистого селянського господарства, наданих на підставі рішення виконкому Теофіпольської селищної ради №88 від 30.07.2004 року, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ХМ №017118, серії ХМ №023329 від 24.12.2004 року.

25.06.2015 року на заміну втрачених державних актів на право власності на земельну ділянку серії ХМ №023329 та серії ХМ №017118, виданих 24.12.2004 року Теофіпольською селищною радою, відповідачу ОСОБА_3 видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТА 338748 та СТА 338747, згідно яких обєктом нерухомого майна є земельні ділянки площею 0,15 га та 0,0133 га, кадастрові номери :01:001:0010 та :01:001:0011, розташовані по вул. Л. Українки, 24 в смт. Теофіполь.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 4160/4161/15-26 від 08.11.2016 року фактичні координати кутів повороту точок земельних ділянок площею 0,15 га та 0,01 га, які перебувають у власності ОСОБА_2 та розташовані в смт. Теофіполь вул. Л.Українки 22, та зовнішні контури угідь не відповідають даним національної кадастрової системи.

Фактичні координати кутів повороту точок земельних ділянок площею 0,15 га та 0,0133 га, які перебувають у власності ОСОБА_3 та розташовані в смт. Теофіполь, по вул. Л.Українки, 24, та зовнішні контури угідь не відповідають даним національної кадастрової системи. Частина земельної ділянки, що перебуває у фактичному використанні ОСОБА_3, накладається на земельні ділянки ОСОБА_2, що встановлені згідно правовстановлюючих документів, площа накладення становить 0,0094 га.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що частина земельної ділянки, яка перебуває у фактичному використанні ОСОБА_3, накладається на земельні ділянки ОСОБА_2 згідно правовстановлюючих документів, відтак слід усунути їй перешкоди у користуванні земельними ділянками.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 про скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на землю на імя ОСОБА_2 та скасування їх державної реєстрації, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність факту порушення права ОСОБА_3 ухваленням рішення виконкомом Теофіпольської селищної ради №52 від 30.04.2004 року «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність».

Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків суду.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до положень, визначених статтею 122 цього Кодексу, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 ЗК України - сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради підлягають вирішенню відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Отже, оскаржуване рішення виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 30.04.2004 року №52 «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність» дійсно прийняте поза межами повноважень цього органу.

Проте за змістом ст.15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України захисту в судовому порядку підлягає лише порушене, невизнане або оспорене цивільне право особи.

Матеріали справи не містять даних, що рішенням виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 30.04.2004 року №52 «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність» порушене право власності апелянта внаслідок того, що ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку за рахунок його земельної ділянки.

Таких доказів не наведено і в апеляційній скарзі, що вказує на безпідставність вказаних доводів.

Посилання апелянта в засіданні апеляційного суду на помилковість висновку експертизи і відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 також не ґрунтується на доказах.

Так, згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За частиною 2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Дійсно, за даними збірного кадастрового плану земельних ділянок сторін, на який посилається апелянт (а.с.118, т.1), накладення земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відсутні.

Проте це не спростовує висновку судової експертизи про те, що фактичне землекористування ОСОБА_3 не відповідає даним його правовстановлюючих документів і частина земельної ділянки, що перебуває у його фактичному використанні, накладається на земельні ділянки ОСОБА_2, що встановлені згідно правовстановлюючих документів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуюча у першій інстанції:ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/1920/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 47