Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №314/1461/17 Головуючий у 1 інстанції: Капітонов Є.М.
Провадження № 22-ц/778/3570/17 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С., Кочеткової І.В.

секретар: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 червня 2017 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства Оборони України про визнання права на одноразову грошову допомогу та стягнення одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства Оборони України про визнання права на одноразову грошову допомогу у зв»язку із встановленням інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008р. № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов»язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», а також про стягнення цієї грошової допомоги у розмірі 20-місячного грошового забезпечення.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 квітня 2017р. за вказаним позовом ОСОБА_2 було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 червня 2017 року провадження у цій справі було закрито.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони у справі, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду справи, про що маються зворотні поштові повідомлення про завчасне отримання ними судових повісток, у судове засідання апеляційного суду 19 жовтня 2017р. не з»явились.

Міністерство Оборони України не спрямувало до апеляційного суду будь-яких заяв щодо відкладення розгляду справи.

ОСОБА_2 направив заяву про розгляд його апеляційної скарги за його відсутності.

Зважаючи на вказане, колегія розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України за відсутності сторін у справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі на підставі ст. 205 ЦПУ України, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існує спір, що відноситься до компетенції адміністративного суду відповідно до ст. 17 КАС України.

Проте, повністю погодитись із такими висновками суду не можна, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм процесуального права.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17) або ГПК України (ст.ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Оскільки згідно зі ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічним чином вирішується питання у разі відкриття провадження за частиною вимог, які належить розглядати за правилами іншого виду судочинства: суд у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України закриває провадження за такими вимогами, але не у справі в цілому, враховуючи, що решта позовних вимог підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Предметом даного спору є визнання права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із настанням інвалідності ІІІ групи, внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, та стягнення коштів на підставі Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб".

Проте, судом не було враховано, що позивачем було заявлено вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, а тому суд у порушення ст. 16 ЦПК України дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі за всіма вимогами, а не тільки за тими, які належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, суд постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, безпідставно закривши провадження за вимогами про стягнення одноразової грошової допомоги з Міністерства Оборони України на користь позивача. Натомість, закриття провадження за вимогами про визнання права позивача на отримання грошової допомоги є обґрунтованим.

В такому разі у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в частині закриття провадження за вимогами про стягнення грошової допомоги з поверненням справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті, а в решті ухвалу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 червня 2017 року скасувати в частині закриття провадження за вимогами ОСОБА_2 до Міністерства Оборони України щодо стягнення одноразової грошової допомоги.

В решті ухвалу слід залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в частині, що залишена без змін.

Головуючий: Судді: