Справа № 161/4182/17
Провадження № 2/161/1963/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого-судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання малолітньої дитини.

Свій позов обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.07.2016 року був розірваний.

Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Допомогу в утриманні сина надають дідусь та бабуся.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, у розмірі 1/3 частини від його доходів та додаткові витрати на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала із підстав, зазначених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що кошти на утримання сина надає добровільно у розмірі 3-3,5 тис. грн. щомісячно, тому у колишньої дружини відсутні підстави для звернення до суду з позовом. Позов визнав в частині стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі, в частині стягнення додаткових витрат на дитину в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 06.07.2016 року був розірваний(а.с.12).

Від спільного подружнього життя у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ЕГ №216913 (а.с. 8).

Батьками дитини згідно зазначеного свідоцтва вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які після розірвання шлюбу проживають окремо, працюють, дитина проживає з матірю, утримують дитину обоє батьків.

Позивач ОСОБА_1 підтвердила, що кошти на утримання дитини відповідач надає добровільно. Разом з тим, через неприязні відносини між ними та з метою уникнення конфліктних ситуацій з приводу сплати аліментів, просить стягнути з відповідача кошти на утримання дитини та додаткові витрати на дитину в судовому порядку.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до

самостійного життя та праці.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову 14.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, їх сімейний стан, стан здоровя, відсутність на утриманні інших осіб, визнання позову в цій частині відповідачем, надання ним матеріальної допомоги добровільно та вважає за можливе стягнути з нього в користь позивача аліменти на утримання дитини в такому розмірі.

Суд бере до уваги також, що згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році встановлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2017 року 1355 грн., з 01 травня 2017 року 1426 грн.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як роз?яснив Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

На основі наведеного суд вважає, що в задоволенні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини слід відмовити зважаючи на розмір аліментів, стягнутих судом, крім того, позивачем не доведено особливих обставин, тобто фактично зазнані або передбачувані витрати, які б передували стягненню додаткових витрат на утримання дитини.

Суд приходить до висновку також, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 185 СК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 57- 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову 14.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на малолітню дитину в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, в дохід держави 640 грн. (шістсот сорок грн.) судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк