УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів-1, 2 ОСОБА_3,

відповідача-3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, питання про прийняття уточненої та доповненої позовної заяви ОСОБА_1 (від 13.03.2017) та заяви про доповнення позовної уточненої заяви (від 12.04.2017),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 (далі відповідач-1), ОСОБА_6 (далі відповідач-2), ОСОБА_4 (далі відповідач-3), ОСОБА_7 (далі відповідач-4) про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 4/6 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_8.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду із зустрічної позовною заявою до ОСОБА_1, територіальної громади в особі Запорізької міської ради (далі відповідач-2 за зустрічним позовом), треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_7, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а саме на ? частину вищезазначеної квартири за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9.

Ухвалою суду від 08.02.2017 дані позови обєднані в одне провадження (арк. справи 85).

Розгляд справи по суті не розпочато через необхідність витребування доказів та розгляду інших клопотань, спрямованих на підготовку справи до розгляду.

13.03.2017 ОСОБА_1 подано до суду уточнену та доповнену позовну заяву, в якій він просив визнати за ним право власності на ? частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_8.

12.04.2017 ОСОБА_1 подано заяву про доповнення позовної уточненої заяви, в якій він додатково до вимоги про визнання права власності на ? частин вищезазначеної квартири, просив визнати недійсним свідоцтво від 15.07.2009 про право на спадщину за заповітом № 2-1777, видане ОСОБА_5 Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Також у даній заяві ОСОБА_1 просив залучити до участі у справі вказану нотаріальну контору як третю особу без самостійних вимог на предмет спору.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник просили суд прийняти до розгляду у даній справі вказані вище заяви.

Представник відповідачів-1, 2 ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти прийняття заяв, оскільки позивачем змінено предмет і підставу позову. Крім того, зазначив, що вказане свідоцтво видано про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться у Запорізькому районі Запорізької області, тому вважав, що ці позовні вимоги повинні розглядатися окремо Запорізьким районним судом Запорізької області.

Відповідач-3 ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала думку позивача та його представника.

Відповідач-4 ОСОБА_7, представник відповідача-2 за зустрічним позовом Запорізької міської ради у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин суд вважав за можливе вирішити питання про прийняття поданих позивачем заяв за їх відсутності.

Заслухавши учасників процесу, які прибули у судове засідання, вивчивши надані суду матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

В уточненій та доповненій позовній заяві ОСОБА_1 від 13.03.2017 збільшив позовні вимоги, а саме замість визнання права власності на 4/6 частин квартири, просив визнати за ним право власності на ? частини, що узгоджується із вищенаведеними положеннями статті 31 ЦПК України. Тому, суд дійшов висновку про можливість прийняття до розгляду у даній справі уточненої та доповненої позовної заяви ОСОБА_1

В цей же час, у заяві про доповнення позовної уточненої заяви від 12.04.2017 ОСОБА_1 просив визнати недійсним свідоцтво від 15.07.2009 про право на спадщину за заповітом № 2-1777, видане ОСОБА_5 Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою.

Зі змісту цього свідоцтва випливає, що воно видане державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори на підставі заповіту, посвідченого Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою 10.07.1998 за № 1-1162 на 5/6 частин майна ОСОБА_9, спадкоємцем якої є ОСОБА_5. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 0,0586 га, розташованої на території Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, садівниче товариство «Мукомол» (арк. справи 121).

Таким чином, свідоцтво видане на майно, яке не є предметом позовних вимог ОСОБА_1 (з урахуванням їх зміни та доповнення). Крім того, у заяві від 12.04.2017 ОСОБА_1 зазначає підстави для визнання недійсним даного свідоцтва, які не є тотожними підставам позовних вимог про визнання права власності.

Отже, у заяві від 12.04.2017 ОСОБА_1 одночасно змінюється предмет та підстава позову, що не дозволяється приписами статті 31 ЦПК України, яка передбачає можливість зміни або предмету або підстави позову до початку розгляду справи по суті.

Тому, у прийнятті заяви ОСОБА_1 про доповнення позовної уточненої заяви від 12.04.2017 слід відмовити, розяснивши позивачеві право звернутися до суду з окремим позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом в загальному порядку із дотриманням вимог ЦПК України.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову позивачеві у прийнятті заяви від 12.04.2017, в якій позивач також просив залучити до участі у справі як третю особу Третю Запорізьку державну нотаріальну контору, тому суд не вбачає визначених законом підстав для залучення вказаної особи до участі у даної справи.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви позивача про доповнення позовної уточненої заяви (від 12.04.2017), сума судового збору у розмірі 640,00 гривень, сплачена позивачем, підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 31, 35, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти уточнену та доповнену позовну заяву ОСОБА_1 (від 13.03.2017) до розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, територіальної громади в особі Запорізької міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_7, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про доповнення позовної уточненої заяви (від 12.04.2017) відмовити, розяснивши позивачеві право звернутися до суду із окремим позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом в загальному порядку із дотриманням вимог ЦПК України.

Відмовити у залученні до участі у справі третьої особи Третьої Запорізької державної нотаріальної контори.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень, сплачений відповідно до квитанції-заяви № 0252.01.136.157 від 12.04.2017.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 квітня 2017 р.

Повний текст ухвали виготовлено 18 квітня 2017 р.

Суддя А.В. Шалагінова