Дата документу 01.11.2017
Справа № 334/1046/17
Провадження № 2/334/1668/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

01 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Турбіної Т.Ф.

при секретарі Нестеренко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, свої вимоги мотивує тим, що 26.01.2014р. між нею та відповідачем був укладений договір безпроцентної позики №26/01, за умовами якого відповідач отримав у борг 262500,00 грн. на строк до 26.02.2014р. В той же день відповідачем була складена розписка про отримання грошових коштів за цим договором.

У встановлений у договорі строк і до теперішнього часу відповідач не виконавзобовязання про повернення боргу. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики від 26.01.2014р. у розмірі 262500,00 грн., а також витрати по оплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомленийу порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України, в тому числі через оголошення у пресі.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.01.2014р. між ОСОБА_1 (позикодавець) і ОСОБА_2 (позичальник) було укладено договір позики №26/01 (а.с.12-13). Відповідно до п. 4.2 договору, позика надається готівкою шляхом передання грошових коштів у розмірі позики, про що позичальник надає позикодавцю розписку, яка є невідємною частиною договору.

26.02.2014р. ОСОБА_2 склав розписку, відповідно до якої на виконання умов договору позики №26/01 від 26.01.2017р. він отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 262500,00 грн. із обовязком повернути суму боргу відповідно до умов договору.

Відповідно до пунктів 2.1, 3.1 договору позики, розмір позики становить 262500,00 грн., строк надання позики з 26.01.2014р. по 26.02.2014р.

Відповідач у встановлений договором строк борг не повернув, зобовязання за договором не виконав до теперішнього часу, про що свідчить наданий позивачем оригінал розписки, долучений судом до матеріалів справи (а.с.41).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума позики не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Надані позивачем договір позики та розписка боржника свідчать про те, що договір позики укладений у письмовій формі, він відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі, а оригінал розписки приймається судом, як доказ, який вказує на факт наявності боргу відповідача перед позивачем.

Згідно з нормою ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума боргу за договором позики від 26.01.2014р. у сумі 262500,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2652,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 218, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики №26/01 від 26.01.2014р. у розмірі 262500,00 грн. (двісті шістдесят дві тисячі пятсот грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору у сумі 2652,00 грн. (дві тисячі шістсот пятдесят дві грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.