Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання знести самовільно збудоване приміщення,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про зобовязання знести самовільно збудоване приміщення звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та зобовязати ОСОБА_2 знести самовільно збудовану надвірну вбиральню (туалет), очистити вигрібну яму та засипати її землею, провести необхідні санітарні заходи на місці вигрібної ями.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги позивача не визнала та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Крім того покликається на ті обставини, що позов поданий неналежним позивачем.

В судовому засіданні представник третьої особи підтримав позовні вимоги позивача, просить суд позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач по справі являється власником 0,0362 га земельної ділянки за адресою м.Рівне, вул.Чехова, 9/3.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні державним актом на право приватної власності на землю виданого 24 березня 1998 року Рівненською міською радою з якого вбачається, що ОСОБА_3, яка мешкає в м.Рівне, вул.Чехова, 9/3 на підставі рішення Рівненської міської ради народних депутатів від 13 листопада 1997 року №241 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0362 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території м.Рівне, вул.Чехова, 9/3. Землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідач по справі ОСОБА_2 являється сусідкою позивача по справі ОСОБА_1, яка самовільно розмістила надвірну вбиральню впритул до огорожі земельної ділянки позивачки. Дана надвірна вбиральня знаходиться на території земельної ділянки, належній Рівненській міській раді, що підтверджується планом зовнішніх меж земельної ділянки вище дослідженого державного ату на право приватної власності на землю.

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, вбиральня була побудована понад 10 років тому, за цей період септик жодного разу не очищався, відповідно від будівлі виходять неприємні запахи каналізації, які чути на подвір»ї позивачки. Особливий дискомфорт вони приносять у весняно-літній період, позивач не має можливості відчиняти вікна в будинку, оскільки ці запахи проникають туди, тому ні вона, ні члени її сім»ї не мають можливості проводити час на вулиці. Шляхом мирних переговорів відповідач не погоджується зносити туалет і викачувати септик.

Позивач неодноразово зверталась з письмовими заявами для вирішення спірного питання до управління держспоживслужби в м.Рівне, яке направило її звернення до управління ЖКГ м.Рівне і згідно відповіді якого порушене позивачем питання не відноситься до їхньої компетенції.

Відповідно до довідки обстеження обєкту, виданої 22 грудня 2016 року лікарем з загальної гігієни відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства управління Держпродспоживслужби в м.Рівному ОСОБА_4 надвірна вбиральня знаходиться на відстані 6 метрів від житлового будинку позивача.

Відповідно до п.е ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані: дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Відповідно до ст.104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до п.в ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов'язані: не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб'єктів.

Відповідно до таблиці 3.2а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» дворову вбиральню слід розміщувати безпосередньо на відстані не менше 15 м від житлових будинків.

Пунктом 22.2. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затвердженими Наказом Міністерства охорони здоровя України від 17 березня 2011 року №145 встановлено, що вигрібні ями повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстані не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством.

Як було встановлено в судовому засіданні, відстань від надвірного самовільно збудованого туалету до будинку позивача становить 6 метрів, що є порушенням вищезазначених норм та правил.

Даних обставин в судовому засіданні відповідач не спростувала.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у судовому засіданні було встановлено, що неправомірними діями відповідача по самовільному встановленню вбиральні порушують права позивача, а також суперечать Державним санітарним нормам та правилам утримання територій населених місць, даних обставин в судовому засіданні відповідач не спростувала, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.91,103,104 ЗК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання знести самовільно збудоване приміщення задоволити.

Зобовязати ОСОБА_2 знести самовільно збудовану надвірну вбиральню (туалет), очистити вигрібну яму та засипати її землею, провести необхідні санітарні заходи на місці вигрібної ями.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий :