Справа № 660/758/17
Номер провадження 2/660/279/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Гончаренка О.В.

при секретарі Свяцькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «Степове», треті особи: державний реєстратор ОСОБА_2, Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області та Біляївська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства «Степове», треті особи: державний реєстратор ОСОБА_2, Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області та Біляївська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області, про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування позову послався на те, що між ним і СПП «Степове» 31.12.2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,44га. Строком на 5 років. Договір зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.09.2016 року за № 16609873. Позивач зазначає, що звертався до відповідача щодо строк дії договору оренди, і за повідомленням останнього строк оренди закінчується у 2021 році. Також зазначає, що при укладенні договору у 2012 році була невірна проведена нормативно грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 76000грн., тоді як справжня ціна повинна становити 148669,98грн. Крім того, у 2016 році відповідач не у повному розмірі розрахувався за оренду земельної ділянки та недоплатив 653,82коп., не застрахував земельну ділянку, не розробив проект землеустрою тощо.

На судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позов.

Відповідач на судове засідання не зявився, подав письмові заперечення. Зазначив, що строк договору оренди земельної ділянки загальною площею 6,44га., яка належить позивачу закінчується у грудні 2017 року, а не у 2021 році як зазначає позивач. Також просить застосувати позовну давність до вимог позивача, які виникли у 2012 році, розглянути справу у відсутність.

Треті особи у судове засідання не зявилися, просять розглянути справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити виходячи з наступного.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серія I-ХС № 025069 від 31 грудня 2001 року право власності на землю на території Біляївської сільської ради, площею 6,44га зареєстровано за № 348 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить ОСОБА_1.

Між позивачем та відповідачем у 2012 році був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.09.2016 року за № 16609873. Тобто строк дії договору закінчується у грудні 2017 року. Нормативно-грошову оцінку земельної ділянки сторони визначили у розмірі 76662,46грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину. Зокрема, не є укладеним правочин (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення. Згідно зі ст. 210 та ст. 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. За змістом ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форми платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Стосовно грошової оцінки земельних ділянок, то згідно Закону України «Про оцінку земель» грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення поділяється на два типи: нормативну та експертну. Нормативну грошову оцінку земельних ділянок здійснюють для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

За результатами проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту складається технічна документація, яка затверджується сільською, селищною, міською радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. За результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки громадяни можуть отримати виключно через Центри надання адміністративних послуг, які утворені при місцевих державних адміністраціях та органах місцевого самоврядування.

Позивач не був позбавлений права замовити в органах виконавчої влади проведення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яка належить йому на праві приватної власності, на спростування твердження, що в договорі оренди невірно визначено розмір орендної плати та нормативно грошова оцінка земельної ділянки.

Крім того, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Стаття 267 Цивільного кодексу України встановлює, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач у 2012 році за більш ніж 4 роки до подачі позову погодився з умовами договору та нормативно грошовою оцінкою земельної ділянки, розміру орендної плати у 2012 році. До того ж середня нормативно грошова оцінка земельної ділянки переглядається кожного року. З позовної заяви не вбачається, чи правильно була обрахована орендна плата за 2013-2015 роки, тобто в ці роки порушень умов договору не відбувалось.

Щодо неповної виплати відповідачем орендної плати у 2016 році, то суд зазначає наступне. Згідно правового Висновку Верховного Суду України у справі № 6-977цс16, який є обовязковий до застосування відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Стосовно страхування обєкта оренди, то відповідно п.п. 34, 35 вказаного договору оренди між позивачем і відповідачем, страхування обєкта оренду здійснює орендар. У разі невиконання обовязку по страхуванню обєкта оренду, друга сторона може застрахувати його і вимагати відшкодування витрат на страхування. Тобто позивач не був позбавлений права самостійно застрахувати обєкт оренди із відшкодуванням витрат.

Інші підстави розірвання договору оренди, наведені позивачем, також не свідчить про істотне порушення умов договору. Так, у правових позиціях Верховного Суду України, викладених у постановах від 25.12.2013 року №6-78цс13, від 02.07.2014 року №6-77цс14ц, від 10.09.2014 року №6-110цс14, які є обовязковими для суду, зазначено, що визнання недійсними договорів оренди землі не повинні ґрунтуватися лише на формальних підставах відсутності якоїсь істотної умови у договорі. Для визнання договору недійсним треба, щоб відсутність такої умови порушували права і законні інтереси сторін правовідносин. Якщо відсутність зазначеної умови права орендодавця не порушує, то не має підстав визнавати такий договір недійсним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є безпідставними у звязку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224, 228 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «Степове», треті особи: державний реєстратор ОСОБА_2, Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області та Біляївська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області про розірвання договору оренди землі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Гончаренко