У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Коротун В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який 14 червня 2016 року між ними було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту розірвання між сторонами шлюбу, відповідач не приймає участі в забезпеченні їх спільної дитини.

Посилаючись на вказане, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що відсутнє кровне споріднення між ним та дитиною.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08 серпня 2017 року позов ОСОБА_3задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 22 вересня 2016 року і до 26 серпня 2019 року.

Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11 жовтня 2017 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08 серпня 2017 року в частині розміру аліментів на утримання дитини змінено, збільшено розмір стягнення аліментів на утримання дитини з 1/7 до 1/5 частини.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Так, змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, врахувавши розмір заробітку відповідача та інші встановлені обставин справи, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/5 частини його доходу.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Крім того, у касаційній скарзі заявник просив зупинити виконання рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 жовтня 2017 року.

Клопотання підлягає залишенню без розгляду, оскільки ОСОБА_2 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Житомирської області від 1 жовтня 2017 року.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 жовтня 2017 року.

Клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 жовтня 2017 року залишити без розгляду.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М.Коротун