Провадження № 2/727/2329/17
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частини квартири і визнання права власності,- ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про виділення в натурі частини квартири і визнання права власності, мотивуючи позовні вимоги тим, що йому належить ? частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.08.2016 року. На іншу ? частку спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видане, спадкоємцем якого є його брат відповідач ОСОБА_3, який не оформив свої спадкові права. Квартира АДРЕСА_1 житловою площею 33,20 кв.м., загальною площею 48,09 кв.м., складається з двох житлових кімнат, 15,70 кв.м. та 17,50 кв.м., кухні 7,90 кв.м., вбиральні 4,00 кв.м., коридору 2,99 кв.м. Просив виділити йому кімнату житловою площею 17,50 кв.м., а відповідачу залишити житлову кімнату 15,70 кв.м., в загальному користуванні залишити кухню, вбиральню, коридор, що технічно можливо відповідно до висновку №363 від 17.04.2017 року. Просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та в його інтересах представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, в суд поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути як у відсутність позивача так і в його інтересах представника; позовні вимоги підтримано в поданій суду заяві заявлено клопотання про розгляд справи в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_3. в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутність сторін, в заочному порядку та приходить до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом належними доказами, наданими сторонами установлено, що позивачу ОСОБА_2 у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом, належить ? частини квартири АДРЕСА_1 житловою площею 33,20 кв.м., загальною площею 48,09 квм. (а.с.8), що відповідно до технічного паспорта складається з 2-х кімнат житловою площею 33,20 кв.м., кухні 7,90 кв.м., вбиральні 4,00 кв.м., коридору 2,99 кв.м. (а.с.7).

Даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником майна на праві приватної спільної часткової власності, а саме - квартири АДРЕСА_1 (а.с.10), ринкова вартість якої, без включення ПДВ становить - 130000,00 грн. станом на дату оцінки (а.с.11).

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна №363 від 17.04.2017 року Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, за технічними показниками об'єкт може бути поділено в натурі на квартиру №3: загальною площею 33,60 кв.м. житловою площею 15,70 кв.м., що включає в себе кімнату 3-3 площею 15,70 кв.м. та на квартиру №3 «А»: загальною площею 35,40 кв.м., житловою площею 17,50 кв.м., що включає в себе кімнату 3-4 площею 17,50 кв.м., а коридор площею 6,00 кв.м., кухню 3-1 площею 7,90 кв.м., санвузол площею 4,00 кв.м., залишити в спільному користуванні квартири 3 та 3 «А» (а.с.9).

Згідно ст.319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Передбачено ст. 361 ЦК України, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319, 355, 356, 358, 361, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі 1/2 частини квартири і визнання права власності - задовольнити.

Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 право власності на 1/2 (одна друга) частину квартири, як на окреме домоволодіння квартиру АДРЕСА_1, що складається з житлової кімнати площею 17,50 кв.м.; коридор - УІІІ, площею 2,99 кв.м., кухню, площею 7,90 кв.м., санвузол, площею 4,00 кв.м. залишити у спільному користуванні з ОСОБА_3.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст. 352, 354 ЦПК України) до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Слободян Г.М.