Справа № 311/3464/16-ц
Провадження № 2/311/253/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 березня 2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Осінцевій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за невиконання умов договору позики,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2016 року ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_3, звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2, про стягнення матеріальної шкоди за невиконання умов договору позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 06 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до нього з проханням надати йому в позику грошові кошти. В той же день сторони уклали усний договір позики та він передав ОСОБА_2- 2500 (дві тисячі пятсот) доларів США суму, обумовлену в усному договорі позики, яку відповідач зобовязався повернути йому в строк до 06 листопада 2016 року. Для підтвердження отримання від нього грошей в сумі 2500 доларів США за умовами договору позики, відповідач ОСОБА_2 написав власноруч відповідну розписку. Однак, у зазначений термін, тобто до 06 листопада 2014 року, відповідач борг за договором позики не повернув, став уникати зустрічі із ним. Під час випадкових зустрічей, відповідач неодноразово обіцяв повернути борг найближчим часом. За курсом Національного банку України, курс 1 долара США по відношенню до гривні станом на 06 травня 2014 року складав 11,4695 гривень. Таким чином, 06 травня 2014 року відповідач ОСОБА_2 взяв у нього, позивача, позику в розмірі 1000 доларів США, яка еквівалентна 28 673,75 грн. та саме ця сума складає основний борг відповідача за укладеним договором позики. До теперішнього часу відповідач суму боргу за договором позики не повернув, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь основний борг за договором позики в сумі 28 673,75 грн., а також відсотки за користування позикою в розмірі 12669,64 грн., суму індексу інфляції за час прострочення платежу в розмірі 15876,96 грн., три відсотки річних від простроченої суми - в розмірі 1747,95 грн., а всього стягнути борг за невиконання умов договору позики - 58968 (пятдесят вісім тисяч девятсот шістдесят вісім) гривень 30 копійок, а також стягнути з відповідача на свою користь понесені позивачем судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, за участю його представника адвоката ОСОБА_3, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.20).

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.28). Також, представником позивача на адресу суду надійшло клопотання з проханням приєднати до матеріалів справи докази про понесення позивачем додаткових судових витрат, повязаних з публікацією оголошення в засобах масової інформації (газеті) про виклик відповідача до суду та необхідністю вирішення судом питання про розподіл судових витрат, у відповідності до ч.1 ст.88 ПК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, про що свідчить оголошення у засобах масової інформації газеті «Запорізька правда» від 16.02.2017 року, однак про причини неявки суду не повідомлено, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не представлено, заперечень на позов не надано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно вимог статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З викладеного вбачається, що підставою для предявлення вимоги позикодавцем до позичальника про повернення грошових коштів та сплати грошової суми відповідно до ст. 625 ЦК України є невиконання або несвоєчасне виконання позичальником свого зобовязання.

Згідно ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.626 ЦК України, договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони.

За змістом цієї норми ЦК України, укладений між Позивачем та Відповідачем договір позики є одностороннім.

Відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договір позики є укладений з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно положень ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Проте якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на показаннях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані в меншій кількості, ніж встановлено договором.

Договір позики є укладений з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Судом встановлено, що 06 травня 2014 року позивач ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі пятсот) доларів США та вказану суму зобовязався повернути в строк до 06 листопада 2014 року. На підтвердження укладення договору позики, ОСОБА_2 написав власноруч розписку, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.30).

Суду наданий оригінал розписки, написаної власноруч відповідачем ОСОБА_2 від 06 травня 2014 року, у якій останній зазначає, що отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 2500 доларів США та зобовязується їх повернути в строк.

У зазначений в розписці строк, тобто до 06 листопада 2014 року, відповідач ОСОБА_2 борг за договором позики не повернув.

Враховуючи, що до теперішнього часу сума грошових зобовязань, що визначена у розписці від 06 травня 2014 року позичальником ОСОБА_2 у встановлений строк до 06 листопада 2014 року не повернута, належних та достовірних документів про повне або часткове погашення заборгованості відповідачем суду не надано, тому сума боргу за даною розпискою підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі, в сумі 28 673,75 грн., яка еквівалентна 2500 доларів США за курсом Національного банку України станом на 06 травня 2014 року, відповідно до якого 1 долар США по відношенню до гривні склав 11,4695 гривень (а.с.9).

Облікова ставка Національного банку України з 06 листопада 2014 року по 13 листопада 2014 року складала 12,5% річних. Розмір відсотків за користування позикою нараховується за формулою: S заборгованості : 100% х % ставки : К днів у відповідному році х К днів прострочення = процент за користування певного періоду.

За 7 днів користування позикою з 06 листопада 2014 року по 13 листопада 2014 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 12,5% /365*7 = 68,74 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 13 листопада 2014 року по 06 лютого 2015 року складала 14,0% річних. За 85 днів користування позикою з 13 листопада 2014 року по 06 лютого 2015 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 14,0% /365*85 = 934,84 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 06 лютого 2015 року по 04 березня 2015 року складала 19,5% річних. За 26 днів користування позикою з 06 лютого 2015 року по 04 березня 2015 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 19,5% /365*26 = 398,29 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 04 березня 2015 року по 28 серпня 2015 року складала 30,0 % річних. За 176 днів користування позикою з 04 березня 2015 року по 28 серпня 2015 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 30,0% /365*176 = 4147,87 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 28 серпня 2015 року по 25 вересня 2015 року складала 27,0% річних. За 28 днів користування позикою з 28 серпня 2015 року по 25 вересня 2015 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 27,0% /365*28 = 593,90 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 25 вересня 2015 року по 22 квітня 2016 року складала 22,0% річних. За 210 днів користування позикою з 25 вересня 2015 року по 22 квітня 2016 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 22,0% /366*210 = 3619,47 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 22 квітня 2016 року по 27 травня 2016 року складала 19,0% річних. За 35 днів користування позикою з 22 квітня 2016 року по 27 травня 2016 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 19,0% /366*35 = 520,98 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 27 травня 2016 року по 24 червня 2016 року складала 18,0% річних. За 28 днів користування позикою з 27 травня 2016 року по 24 червня 2016 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 18,0% /366*28 = 394,85 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 24 червня 2016 року по 29 липня 2016 року складала 16,5% річних. За 35 днів користування позикою з 24 червня 2016 року по 29 липня 2016 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 16,5% /366*35 = 452,43 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 29 липня 2016 року по 16 вересня 2016 року складала 15,5% річних. За 49 днів користування позикою з 29 липня 2016 року по 16 вересня 2016 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 15,5% /366*49 = 595,02 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 16 вересня 2016 року по 28 жовтня 2016 року складала 15,0% річних. За 42 дні користування позикою з 16 вересня 2016 року по 28 жовтня 2016 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 15,0% /366*42 = 493,56 гривень.

Облікова ставка Національного банку України з 28 жовтня 2016 року по 08 грудня 2016 року складала 14,0% річних. За 41 день користування позикою з 28 жовтня 2016 року по 08 грудня 2016 року, відсоток від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 /100,0% * 14,0% /366*41 = 449,69 гривень.

Загалом, відсоток за користування позикою відповідачем становить 12669 гривень 64 копійки.

Інфляційні витрати Позивача нараховуються за формулою : S заборгованості * індекс інфляції - S заборгованості : К днів у відповідному місяці х К днів прострочення = інфляційні витрати певного періоду.

За 24 дні прострочення у листопаді 2014 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *101,9% - 28 673,75 /30*24 = 421,78 гривень.

За 31 день прострочення у грудні 2014 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *103,0% - 28 673,75 /31*31 = 860,21 гривень.

За 31 день прострочення у січня 2015 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *103,1% - 28 673,75 /31*31 = 888,89 гривень.

За 28 днів прострочення у лютому 2015 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *105,3% - 28 673,75 /28*28 = 1519,71 гривень.

За 31 день прострочення у березні 2015 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *110,8% - 28 673,75 /31*31 = 3096,77 гривень.

За 30 днів прострочення у квітні 2015 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *114,0% - 28 673,75 /30*30 = 4014,33 гривень.

За 31 день прострочення у травні 2015 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *102,2% - 28 673,75 /31*31 = 630,82 гривень.

За 30 днів прострочення у червні 2015 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *100,4% - 28 673,75 /30*30 = 114,70 гривень.

У липні-серпні 2015 року інфляція була нижчою 100%, тому інфляційні витрати не нараховуються.

За 30 днів прострочення у вересні 2015 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *102,3% - 28 673,75 /30*30 = 659,50 гривень.

У жовтні 2015 року інфляція була нижчою 100%, тому інфляційні витрати не нараховуються.

За 30 днів прострочення у листопаді 2015 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *102,0% - 28 673,75 /30*30 = 573,48 гривень.

За 31 день прострочення у грудні 2015 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *100,7% - 28 673,75 /31*31 = 200,72 гривень.

За 31 день прострочення у січні 2016 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *100,9% - 28 673,75 /31*31 = 258,06 гривень.

У лютому 2016 року інфляція була нижчою 100%, тому інфляційні витрати не нараховуються.

За 31 день прострочення у березні 2016 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *101,0% - 28 673,75 /31*31 = 286,74 гривень.

За 30 днів прострочення у квітні 2016 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *103,5% - 28 673,75 /30*30 = 1003,58 гривень.

За 31 день прострочення у травні 2016 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *100,1% - 28 673,75 /31*31 = 28,67 гривень.

У червні-серпні 2016 року інфляція була нижчою 100%, тому інфляційні витрати не нараховуються.

За 30 днів прострочення у вересні 2016 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *101,8% - 28 673,75 /30*30 = 516,13 гривень.

За 31 день прострочення у жовтні 2016 року індекс інфляції від суми 28 673,75 гривень становить: 28 673,75 *102,8% - 28 673,75 /31*31 = 802,87 гривень.

Загалом, інфляційні витрати Позивача становлять 15 876 гривень 96 копійок.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три відсотки річних від простроченої суми нараховуються за формулою: 3 % : 365 днів = 0,008% (відсотки за один день прострочення). 0,008% ? S прострочки ? К днів прострочки ? 100 = сума.

Три відсотки річних за 762 дні (з 06 листопада 2014 року по 08 грудня 2016 року (день предявлення позову) прострочення Відповідачем суми позики в розмірі 28 673,75 гривень становить 1747 гривень 95 копійок.

Враховуючи вищевикладені правові норми, та відповідно до наданого позивачем ОСОБА_1 розрахунку, викладеного у позовній заяві, який відповідачем ОСОБА_4 не оспорений, Відповідач повинен повернути Позивачу не лише суму позики в розмірі 28673,75 грн., а й проценти за неналежне виконання умов договору позики та прострочення повернення коштів позичальником, а саме: відсотки за користування позикою в розмірі 12669,64 гривень (з 06 листопада 2014 року (день початку прострочення виплат) по 08 грудня 2016 року (день предявлення позову до суду); суму індексу інфляції за час прострочення платежу в розмірі 15876,96 гривень (за той же період), та суму 3% річних від простроченої суми (762 дні прострочення) в розмірі 1747,95 гривень.

Вказаний розрахунок відповідачем ОСОБА_4 не оспорений, заперечення на позов не надані.

Таким чином, сума боргу за договором позики згідно розписки від 06.05.2014 року складає 28673,75 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 12669,64 гривень, сума індексу інфляції за час прострочення платежу в розмірі 15876,96 гривень, сума 3% річних від простроченої суми в розмірі 1747,95 гривень, що загалом становить 58968 грн.30 коп. (28673,75 грн. + 12669,64 грн. + 15876,96 грн. + 1747,95 грн. = 58968,30 грн.)

Згідно положень ст.ст.1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядок, що встановлені договором. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядок, що встановлені договором.

Приймаючи до уваги, що розписка, що підтверджує боргові зобовязання відповідача ОСОБА_2 знаходиться у позивача ОСОБА_1, доказів повернення грошових коштів в ході судового розгляду справи не добуто, до теперішнього часу сума боргу за укладеним договором позики від 06 травня 2014 року відповідачем не повернута, на неодноразові звернення відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється, тому суд приходить до висновку, що боргові зобов'язання, визначені у розписці від 06 травня 2014 року відповідачем ОСОБА_2 не припинені, сума грошових зобовязань у розмірі 28673,75 грн., яка еквівалентна 2500 доларам США (станом на день укладання договору позики) у встановлений у розписці строк (06.11.2014 року) відповідачем не сплачена, та до теперішнього часу сума боргу за договором позики в загальному розмірі 28673,75 грн. позивачу ОСОБА_1 не повернута, тому з урахуванням вищевикладеного вказана сума боргу в розмірі 28673,75 грн. разом з відсотками за несвоєчасне виконання зобовязань, загальний розмір яких становить 12669,64 грн., сумою індексу інфляції за час прострочення платежу в розмірі 15876,96 грн., сумою 3% річних в розмірі 1747,95 грн., а всього сума за невиконання умов договору позики від 06.05.2014 року в розмірі 58968,30 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За змістом ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме: судовий збір при подачі позову до суду; витрат на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені позивачем ОСОБА_1 та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 589,68 грн., що підтверджується оригіналом квитанції, яка міститься в матеріалах справи (а.с.1) та понесеними позивачем витратами, повязаними з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача в сумі 185,00 грн., що підтверджується оригіналом квитанції, яка міститься в матеріалах справи (а.с.29).

Керуючись ст.ст. 530, 545, 599, 610, 612, 625, 626,1046, 1047, 1049,1050 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 60, ст.ст.61, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди за невиконання умов договору позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІПН-) основний борг за договором позики від 06.05.2014 року в сумі 28 673,75 гривень, відсотки за користування позикою в розмірі 12669,64 гривень, суму індексу інфляції за час прострочення платежу в розмірі 15876,96 гривень, 3 % річних від простроченої суми - в розмірі 1747,95 гривень, а всього стягнути за невиконання умов договору позики - 58 968 (пятдесят вісім тисяч девятсот шістдесят вісім) гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІПН-) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 589 грн. 68 коп та витрати, повязані з публікацією в засобах масової інформації оголошення про виклик відповідача до суду - в сумі 185,00 грн., а всього - 774 (сімсот сімдесят чотири) гривні 68 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, який не був присутній у судовому засіданні, та яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копрії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5