Провадження № 2/761/5253/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відповідача ОСОБА_2, в якому просила визнати останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації місця проживання.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником вказаної квартири, але у цій квартирі залишається зареєстрованим ОСОБА_2, який не проживає в цій квартирі більше 6 місяців, а Позивачка не бажає сплачувати кошти за комунальні платежі за Відповідача, тому звернулась до суду із цим позовом про визнання останнього таким, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_3 з боку позивача у судовому засіданні зазначила, що проживає у будинку АДРЕСА_1 з 1985 року та знайома по сусідски з Позивачем. Свідок підтвердила те, що Відповідач не проживає в зазначеному приміщенні вже тривалий час та особисті речі останнього в квартирі відсутні, останій раз бачила ОСОБА_2 близько року назад.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується архівним витягом із рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 13.11.1989р. №624 виданий Державним архівом м. Києва за №Н-95/2293 (а.с. 6).

В даній квартирі зареєстрована Позивачка разом з колишнім чоловіком ОСОБА_2, факт розірвання шлюбу між сторонами підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с 7).

З пояснень свідка ОСОБА_3 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в зазначеній квартирі не проживає більше 6 місяців та його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає.

За таких обставин, наведені докази у справі вказують про не проживання Відповідача у вказаній квартирі Позивача та не перебування його у родинних відносинах із останньою.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того, статтею 150 ЖК України, передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

З перелічених норм закону вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а також поряд з ним мають право користування цією квартирою і члени його сім'ї. Право члена сім'ї власника квартири на користування квартирою існує лише до тих пір поки право власності на квартиру не припинене, а при втраті права власності членом сім'ї на квартиру, при відсутності відповідного договору з новим власником припиняється й право членів колишнього власника на користування цією квартирою.

З врахуванням наведенного, оскільки на даний час Позивач є власником квартири АДРЕСА_1, а зареєстрований в цій квартирі Відповідач ОСОБА_2 в ній не проживає та не перебуває з Позивачем у родинних відносинах, суд вважає, що позов в частині про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Між тим, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог Позивача щодо скасування реєстрації місця проживання Відповідача шляхом зняття його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, оскільки в розумінні норм статті 3 ЦПК України дана вимога є передчасною, так як права Позивача в даному випадку не порушені, оскільки вона до третьої особи із заявою про зняття з реєстрації відповідача не зверталась та відмови не отримувала, а наявність вказаного рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку Відповідача в цій квартирі, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи вище викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі - 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 212 - 215, 217, 218, 223, 224, 228, 294 ЦПК України; ст.ст.317, 383, 405 ЦК України, ст.ст.150 ЖК України, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти судового збору в розмірі - 640 гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Осаулов А.А.