Справа № 751/3694/17 Провадження № 22-ц/795/1912/2017 Головуючий у I інстанції -Овсієнко Ю. К. Доповідач - Губар В. С.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.

секретаря судового засідання - Шапко В.М.

за участю: ОСОБА_1, представника ТОВ фірми «ТехНова» - Ігнатенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТехНова» про внесення змін до договору, повернення коштів та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а рішення суду є необґрунтованим та ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуваним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом першої інстанції неправильно застосовані ст. 16, 526, 634 ЦК України. Посилається, що судом не враховані вимоги затверджених постановою Кабінету Міністрів № 630 від 21.07.2005 р. «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Наголошує, що усупереч вимог ст. 16 ЦК України та без урахування вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про захист прав споживачів» суд безпідставно не захистив її права як споживача, який не отримує послуг належної якості, внаслідок чого у її квартирі опалюється лише одна кімната - кухня, а решта двокімнатної квартири не обігрівається і у кімнатах холодно через холодні батареї опалення.

Вказує, що відповідачем безпідставно розрахована сума для оплати за теплову енергію при холодних батареях, чим порушені її права як споживача, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів».

ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач в судовому засіданні суду першої інстанції визнав, що протягом опалювального періоду здійснювалось стороннє втручання в систему теплопостачання мешканцем будинку, що призводило до тривалих перебоїв у наданні послуги централізованого опалення до її квартири. Зазначена обставина не була спростована відповідачем та не надано жодних доказів щодо вжиття дієвих заходів по припиненню втручання сторонньої особи у теплопостачання будинку.

На думку апелянта, відповідачем не надано доказів, які б спростували викладені в позовній заяві факти, а суд першої інстанції не зобов'язав відповідача надати такі докази. Також зазначає, що судом не було з'ясовано такі факти як температура, зазначена в актах, дані про передачу послуги, температуру теплоносія, тощо.

Апелянт вважає, що безвідповідальними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягає в порушенні її прав як споживача послуг та людини, оскільки вона вимушена змінити свій звичайний життєвий лад, обмежити звички, докладати зусиль та коштів, щоб не замерзнути у холодній квартирі та витрачати час на листування і спілкування з представниками відповідача.

Стверджує, що у судовому засіданні доведено факт невиконання відповідачем зобов'язань за укладеним договором, а тому вимоги відповідача по сплаті за не отримувану послугу за опалення усієї площі квартири вважає безпідставними. Наголошує, що ухилення від усунення недоліків по забезпечення безперебійного теплопостачання, спричинення матеріальної та моральної шкоди відповідачем, не надання інформації про послуги, неправомірне зняття коштів з рахунку, що мали використовуватись в рахунок майбутніх платежів є підставою для задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції були порушені її процесуальні права як споживача, оскільки судом першої інстанції їй не були надані копії з матеріалів справи, про які зазначала у чотирьох заявах.

В апеляційному суді ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні.

Пояснила, що проживає у двокімнатній квартирі на першому поверсі у багатоповерховому будинку. Після встановлення у 2015 р. будинкового лічильника, упродовж опалювального сезону 2015-2016-2017 рр. у квартирі опалювалась лише кухня площею 8 кв.м, у якій було тепло. У інших двох кімнатах було холодно, оскільки батареї опалення не мали належної температури внаслідок низької, 37-38 градусів температури теплоносія, що вона визначила самостійно, поклавши на батареї опалення побутовий градусник.

Наполягала, що субсидія на оплату опалення квартири їй нараховувалась на усю площу квартири, включаючи холодні кімнати. Пояснила, що самостійно здійснила розрахунок надмірно сплачених коштів, які відповідач безпідставно отримав за опалення усієї площі квартири у розмірі 9383,84 грн. та 561,56 грн. - за невикористану гарячу воду у міжопалювальний період, та які повинен повернути на її, ОСОБА_1, рахунок та використовувати у рахунок майбутньої оплати при наданні належної якості послуг з опалення та гарячого водопостачання. Наголошувала, що оскільки у квартирі належно опалювалася лише кухня площею 8 кв.м, то в укладений між сторонами договір необхідно внести зміни та вказати для оплати лише опалювану площу кухні 8 кв.м замість площі усієї квартири, яка фактично не опалювалась.

Пояснила, що не допускала представників відповідача до своєї квартири, оскільки температуру повітря у квартирі вимірювати не потрібно, а було необхідно здійснити заміри теплоносія на вході до її квартири; припинити втручання у систему теплопостачання сторонніх осіб та застосовувати реверсну подачу теплоносія. Вважає, що заміри відповідачем температури повітря у сусідніх квартирах є безпідставними та не відображають дійсного стану опалення у її квартирі.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала, посилаючись на її безпідставність. Пояснила, що позивач отримує послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання, які регулярно оплачує та заборгованості за отримувані послуги не має. Підстави для зменшення опалюваної площі квартири із 42,3 кв.м до 8 кв.м та повернення позивачеві сплачених за опалення квартири та за отриману гарячу воду коштів у сумі 9945,40 грн. - відсутні. Права позивача як споживача послуг не порушені, моральна шкода позивачеві не завдавалась.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування, посадових та службових осіб.

Звертаючись 23 червня 2017 року в суд з позовом, ОСОБА_1 просила суд:

внести зміни до п.4.4 договору від 21.12.2005 року між КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ фірми «ТехНова» (Виконавець) та ОСОБА_1 (Споживач) про надання послуг теплопостачання та гарячого водопостачання, зазначивши опалювану площу 8 кв.м;

повернути надмірно сплачені кошти в сумі 9945,4 грн., в т.ч. за розраховану, але не передану до квартири теплову енергію - 9383,84 грн., за неспожите гаряче водопостачання - 561,56 грн.; відшкодувати моральну шкоду за порушення прав споживача в сумі 1500 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2017 року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено з огляду на те, що укладений між сторонами договір про надання послуг теплопостачання та гарячого водовідведення може бути змінений на вимогу споживача у разі, якщо останній доведе порушення умовами договору своїх інтересів. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що опалювальною площею є загальна площа квартири, тому зміна опалювальної площі квартири, зазначеної у п. 4.4 договору у розмірі 42,3 кв.м на 8 кв. м, є вимогою, що суперечить законодавчо встановленим вимогам визначення опалювальної площі, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог про повернення згідно розрахунку ОСОБА_1 та на її думку надмірно сплачених коштів та про відшкодування моральної шкоди - відсутні.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування,

За приписами ч.3 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, у відповідності до Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30 грудня 1997 р., між позивачем та КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова» 21 грудня 2005 року укладений договір про надання послуг теплопостачання та гарячого водопостачання у належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_2

Згідно п.п. 1,2 договору виконавець послуг зобов'язується надавати ОСОБА_1 послуги теплопостачання у вигляді центрального опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору.

Згідно п.п.4 п. 4 договору опалювана площа належної ОСОБА_1 квартири становить 42,3 кв.м.

Пунктом 6 договору визначено, що виконавець забезпечує нормативну температуру гарячої води у точці розбору не менш +50 градусів С та не більше +75грд.С та центральне опалення у визначений опалювальний сезон із забезпеченням температури повітря в житлових приміщеннях за умови утеплення цих приміщень (згідно з діючими нормами і правилами): +18 С, у наріжних кімнатах +20 С.

В силу презумпції правомірності правочину вказаний договір є чинним.

Зазначені обставини позивач не спростовувала у суді першої інстанції і не заперечувала у апеляційному суді.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено таке.

Актом обстеження від 13.01.2017 року, складеного комісією в складі представників відповідача, квартиронаймачів кв. 3 та АДРЕСА_1, засвідчено, що при зовнішній температурі повітря в - 3 градуси С, температура повітря у квартирі № 3 склала +20 градусів С, у квартирі № 23 - склала + 22 градуси С (а.с.14).

Як убачається з матеріалів справи, 17 січня 2017 року ОСОБА_1 зверталась до КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова» з листом-претензією щодо неналежного надання послуг з централізованого опалення в АДРЕСА_2 (а.с. 7).

КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова» 19 січня 2017 року надіслано відповідь ОСОБА_1 про те, що працівники відповідача провели обстеження системи опалення будинку із заміром температури повітря в квартирах № 3 та № 23, про що було складено відповідний акт. Температура повітря в квартирах склала +20 градусів С та +22 градусів С відповідно, що повністю відповідає санітарним нормам для житлових приміщень. Посилається, що сама заявниця надати доступ до своєї квартири для обстеження системи опалення категорично відмовилась (а.с. 14).

Актом обстеження від 06.02.2017 року, складеного комісією в складі представників відповідача, представника балансоутримувача будинку, квартиронаймачів кв. 11 та АДРЕСА_3, встановлено, що при зовнішній температурі повітря в - 6 градусів С, температура повітря в квартирі № 11 склала +21 градусів С, в квартирі № 29 склала + 22 градуси С (а.с.15).

20 лютого 2017 року позивач звернулась до відповідача із скаргою, де зазначила, що теплопостачання до її квартири здійснюється з перебоями і нарахована оплата не відповідає фактично отриманій тепловій енергії. На її прохання заміряти температуру батарей відповідач не реагує, тому вимушена сама заміряти температуру батарей у квартирі побутовим термометром та яка становить: батарея, що функціонує у нормальному режимі має температуру +63 - +65 градусів, температура батарей у кімнатах +32, +33 градуси, в санвузлі +20, +25 градусів. Стверджувала про наявність у неї сумнівів щодо правомірності нарахувань та правильності розрахунку спожитої теплової енергії у квитанції за надані послуги відповідачем в січні 2017 року (а.с. 8).

24 лютого 2017 КЕП «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова» надіслало ОСОБА_1 лист про те, що працівниками відповідача спільно з працівником балансоутримувача проведено обстеження системи опалення будинку із заміром температури у сусідніх з квартирою позивача квартирах № 11 та № 29. Температура повітря склала +21 градусів С та 22 градусів С відповідно, що відповідає санітарним нормам для житлових приміщень (а.с. 15).

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що за скаргою ОСОБА_1 (вх. № П-285 від 04.08.2017 року), Головним управління Держпродспоживслужби у Чернігівській області проведена перевірка дотримання відповідачем законодавства про захист прав споживачів стосовно послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання та за результатами перевірки складений акт № 094 від 17 серпня 2017 р., із змісту якого убачається, що порушень прав позивача як споживача послуг не встановлено (а.с. 47-54).

На спростування зазначених обставин позивачем не надано доказів суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, нормами ЦК України.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Відповідно до п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, опалювана площа (об»єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (обєм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас.

Пунктом 6 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» передбачено, що послуга з централізованого опалення повинна відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку (абзац 2).

У додатку до «Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року за № 151, вимогою щодо кількісного та якісного показника послуги з централізованого опалення є температура повітря в житлових приміщеннях (за умови їх утеплення), що відповідає діючим нормам і правилам: + 18 град. С, у наріжних кімнатах + 20 град. С.

Згідно з вимогами, що є додатком до цього Порядку, перерахунок проводиться у разі, коли температура повітря в житлових приміщеннях (за умови їх утеплення) відповідає діючим нормам і правилами: +18 С (у наружних кімнатах +20С). Відповідно до п. 5 Порядку, перерахунок проводиться тільки у разі відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії. З матеріалів справи убачається, що у будинку, в якому проживає позивач, встановлений прилад обліку теплової енергії та здійснюється регулювання системи опалення будинку.

Оскільки у будинку, у якому проживає позивач ОСОБА_1, встановлений прилад обліку теплової енергії, нарахування оплати проводиться за фактично спожиту теплову енергію. На спростування здійсненого відповідачем розрахунку вартості теплової енергії та гарячого водопостачання позивачем не надано належних і допустимих документальних доказів у суді першої інстанції і не представлено апеляційному суду.

Разом з тим, звертаючись до відповідача з питань неналежного опалення її квартири, позивач протягом опалювального періоду 2016/2017 р.р. не надавала доступу працівникам КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ фірми «ТехНова» до своєї квартири для обстеження системи опалення та здійснення замірів температури повітря і відсутність опалення у її квартирі упродовж опалювального періоду 2015-2016-2017 р.р. позивачем достовірно не підтверджена.

Отже, підстави для внесення змін до п. 4.4. чинного договору про надання послуг та зменшення розміру опалюваної площі квартири з 42,3 кв.м до 8 кв.м. - відсутні та у задоволенні цих позовних вимог позивачеві судом першої інстанції відмовлено правильно і такий спосіб захисту прав позивача, які вона вважає порушеними, чинним цивільним законодавством не передбачений.

Перевіряючи доводи скарги, апеляційним судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтвердили ті обставини, що позивач переплачувала за гаряче водопостачання і не доведено, що нею оплачена помилкова, внаслідок технічного збою у комп»ютерній програмі, квитанція відповідача на суму 1810 грн. 90 коп. (а.с.22).

Відтак, апеляційним судом встановлено відсутність законних підстав для задоволення позову щодо повернення відповідачем ОСОБА_1 за її розрахунком 9383, 84 грн. за теплову енергію та 561.56 грн. за неспожите гаряче водопостачання, а усього разом 9945,4 грн., які вона вважає надмірно сплаченими нею за недоотримані послуги теплопостачання та гарячого водопостачання.

У апеляційному суді не знайшли підтвердження доводи апелянта про невиконання відповідачем зобов'язань за укладеним договором. Аргументи скарги про те, що у належній їй квартирі опалюється лише приміщення кухні, а решта квартири не опалюється з вини відповідача, не підтверджені належними і документальними доказами, які б безсумнівно підтвердили, що температура повітря у квартирі позивача упродовж опалювального періоду 2015/2016/2017 р.р. була нижчою ніж + 18 град.С.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Перевіряючи доводи скарги та, зважаючи на сукупність обставин даної цивільної справи, апеляційний суд вважає правильним висновок оскаржуваного рішення про відсутність визначених ст.23 ЦК України підстав для задоволення позову стосовно стягнення моральної шкоди, оскільки у справі відсутні достовірні докази, які б безсумнівно підтвердили наявність шкоди, протиправність дій відповідача та існування причинно-наслідкового зв»язку між ними.

Посилання апелянта на порушення її процесуальних прав як споживача, що полягає у ненаданні копій із матеріалів справи, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом як такі, що не визначені процесуальним законом як підстава для скасування рішення суду першої інстанції. Окрім того, згідно до приписів ст. 27 ЦПК України, особи які беруть участь у справі, мають право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, тощо. Проте, ОСОБА_1 не надано апеляційному суду доказів, які б підтвердили, що у суді першої інстанції їй чинилися перешкоди у здійсненні визначених статтею 27 ЦПК України прав, зокрема у зніманні копій з документів, долучених до справи.

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і їм надана вірна юридична оцінка.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування законного і обгрунтованого та правильного по суті судового рішення.

Відтак, враховуючи відсутність належних та допустимих безспірних і достовірних доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовувала позовні вимоги, судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: