У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 62/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 1 га для обслуговування вказаного будинку. Інші 38/100 частин цього будинку належить йому. Після отримання за договором дарування частки будинку ним, з дозволу матері, була проведена реконструкція жилої кімнати 1-10 під кухню та санвузол. Фактично його частина та частина його померлої матері розділені на дві окремі квартири. Крім нього, до спадкоємців першої черги відноситься його сестра - ОСОБА_5, яка проживає у спірному будинку з 1997 року.

В силу ст. 1268 ЦК України він прийняв спадщину після смерті своєї матері так як постійно проживав з померлою.

Враховуючи, що право на спадщину за законом після смерті матері має він та сестра, яка є відповідачем, їм обом, як спадкоємцям першої черги, належить по 31/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами та по 1/2 частині земельної ділянки, які належали матері на праві особистої приватної власності.

Відповідач по справі не визнає його права на частку у спадщині і вказує на те, що вся частина житлового будинку, що належала матері та більша частина земельної ділянки має належати їй.

Усі оригінали правовстановлюючих документів на право власності матері на частину 62/100 частин житлового будинку та на земельну ділянку для його обслуговування знаходяться у відповідачки, яка відмовляється надати їх для оформлення ним спадкового майна, у зв'язку з чим він не може звернутись до нотаріуса для оформлення спадщини.

Ураховуючи наведене, позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме, на 31/100 частин вказаного житлового будинку з надвірними спорудами частину земельної ділянки площею 1 га для обслуговування цього житлового будинку та господарських споруд.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 31/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого м. Володимир-Волинському Волинської області по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері, ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1 тис. кв. м, призначеної для обслуговування вказаного жилого будинку та господарських споруд в порядку спадкування за законом після смерті його матері, ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2016 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

21 лютого 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про залучення до участі у справі правонаступника позивача звернулась ОСОБА_7, яка зазначала, що вона є спадкоємцем позивача по справі, ОСОБА_4, який ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер та просила залучити її до участі у справі в якості правонаступника.

Встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 року Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201, п. 1 ч. 1 ст. 203 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника.

Правовідносини сторін у справі, яка розглядається, допускають правонаступництво.

Керуючись ст. ст. 201, 203 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майнозупинити до залучення до участі у справі правонаступника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: В.І. Журавель

С.П. Штелик