Справа № 495/8933/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
06 лютого 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Боярського О.О.
при секретарі: Рачицькій І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа державний нотаріус Білгород-Дністровського районної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку,
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа державний нотаріус Білгород-Дністровського районної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку №31, у масиві 7, на території ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 2,82 гектарів в межах згідно з планом.
Адвокат позивача ОСОБА_5 надав до суду письмову заяву, згідно якої просить розгляд справи здійснити у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відомі.
Третя особа - державний нотаріус Білгород-Дністровської районної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 11.10.2008 року помер батько позивача - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №162154, виданого 13.10.2008 року Виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Б-Дністровського району Одеської області, актовий запис №40.
Той факт, що померлий був батьком позивача підтверджується рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.11.2011 року по справі 2о-380/11, яке набрало законної сили 05.12.2011 року (а.с. 37).
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну ділянку №31, у масиві 7, на території ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 2,82 гектарів в межах згідно з планом, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №050814.
За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 18.03.2004 року, посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Б-Дністровського району, номер в реєстрі нотаріальних дій 254, згідно якого на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося ОСОБА_1.
Інших спадкоємців померлого ОСОБА_4, які б претендували на спадщину, або мали право на обов'язкову частку у спадщині немає, що підтверджується копією спадкової справи №548/2009.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті.
Позивач у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4, відмови від спадщини не заявляла.
Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Зазначені обставини вказують, що позивач прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки №31, у масиві 7, на території ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, а тому відповідно до ст.328 ЦК України цей юридичний факт є підставою для виникнення у позивача права власності на зазначене майно.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).
Однак, ОСОБА_1 не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на зазначену вище земельну ділянку, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.08.2016 року (а.с.4).
У відповідності до п. 23 ППВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відомості про втрату державного акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку були опубліковані позивачем в газеті "Слово Придністров'я".
Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та права позивача, як спадкоємця за заповітом майна після смерті ОСОБА_4 підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.1217, 1223, 1269, 325,328 ЦК України, ст.174, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа державний нотаріус Білгород-Дністровського районної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку №31, у масиві 7, на території ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 2,92 гектарів в межах згідно з планом, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 11.10.2008 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: