Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 04.11.2016 року звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що з 22.04.1999 року по 15.05.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з нею та знаходиться на її повному утриманні. У 2003 році шлюб із відповідачем розірвано і він сплачував аліменти на утримання доньки. У 2013 році вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_4, змінила прізвище на прізвище чоловіка і у цьому шлюбі народила доньку ОСОБА_5, 07.04.2014 року, яка мешкає з нею та знаходиться на їх утриманні. З 01.09.2016 року ОСОБА_3 навчається на денному відділенні Київського Національного Інституту культури і мистецтв, строк закінчення навчання 30.06.2020 року. Оскільки, донька навчається на денній формі вона не може влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вона, ОСОБА_1, на даний час, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, отримує лише допомогу по догляду за дитиною в сумі 1075 грн. щомісячно, тому має тяжке матеріальне становище, а у звязку з тим, що відповідач зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею 23 років, вимушена прохати стягувати з нього аліменти на свою користь на утримання доньки ОСОБА_3 до закінчення нею навчання. В звязку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 грн. щомісячно з усіх видів заробітку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 04.01.2017 року надала до суду заяву про уточнення позовних вимог відповідно до яких просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, яка продовжує навчання у Київському Національному Інституті культури і мистецтв, в розмірі 1/4 частини від усього доходу ОСОБА_2, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 23 віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. В судове засідання призначене 30.01.2017 року позивач не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшов відзив на позовні вимоги та уточнені позовні вимоги, в яких просив в позові відмовити, та клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка , син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2, відповідач у справі, та ОСОБА_1, позивач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження ( а.с. 8,10).

ОСОБА_3 є студенткою першого курсу групи ГРТС-46, Факультету готельно-ресторанного і туристичного бізнесу, денної форми навчання, бюджетного фінансування Київського національного університету культури і мистецтва, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою від 12.10.2016 року (а.с. 9).

ОСОБА_3 навчається на денній формі, на бюджетній основі, не працює, отримує стипендію в розмірі 825 грн., що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 80), проживає в студентському гуртожитку № 4 КНУКіМ за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 36-а, що підтверджується довідкою виданою комендантом гуртожитку ОСОБА_6 (а.с. 56). Оплата за гуртожиток за період з 01.09.2016 року по 30.06.2017 року становить 3300,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою (а.с. 57). Вона знаходиться на повному утриманні матері, батько добровільно матеріальної допомоги на утримання та її навчання не надає, що не заперечується сторонами.

Позивач перебуває у відпустці по догляду за другою дитиною до трьох років з 09.07.2014 року по 07.04.2017 року та отримує допомогу, відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» з 01.05.2014 року по 01.05.2018 року, при народженні дитини в розмірі 1075,00 грн., щомісячно, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 58,59).

Відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що він являється приватним підприємцем і отримує щомісячно дохід в розмірі 1500 грн., а з збільшенням розміру податків взагалі стане банкрутом.

Згідно свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_2 являється приватним підприємцем і займається роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями (а.с. 45).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, ФОП ОСОБА_2, займається підприємницькою діяльністю торгівлею в магазині села Новоіванівка Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. На території села проживає 102 жителя, в переважній більшості яких пенсіонери та люди похилого віку (а.с. 46).

Тобто, надані відповідачем докази підтверджують той факт, що він являється приватним підприємцем і займається підприємницькою діяльністю, однак доказу того, що він має дохід в розмірі 1500 грн. і його підприємство стає банкрутом до суду не було надано.

Відповідач, також, обґрунтовує свої запереченням тим, що він проживає з матірю, яка є інвалідом 2-ої групи і хворіє на тяжку форму цукрового діабету і потребує лікування і особливого харчування, однак доказів в підтвердження даних обставин до суду не надано крім довідки МСЕК (а.с. 50).

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших

дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що ОСОБА_3 навчається на денному відділенні, не працює, позивач утримує доньку одноособово, купує одяг, продукти харчування, сплачує її проживання в гуртожитку, відповідач є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає.

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку починаючи з 04.11.2016 року і до 23 років, а також, згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 191,199-200 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61,88,169, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 04.11.2016 року до закінчення навчання ОСОБА_3, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Звільнити позивача від сплати судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_7