Справа № 740/4479/17
Провадження № 2/740/1713/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Ніжинської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно його дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що він ухиляється від свого обов'язку по її вихованню. В позові зазначила, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 незважаючи на те, що позивач проживає в одному населеному пункті з дочкою, він вихованням та навчанням дитини не цікавиться, не відвідує, не цікавиться її здоров'ям, матеріальної допомоги на її утримання не надає. ОСОБА_4 не сприймає відповідача як свого батька. Просила позов задовольнити та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4.

Позивач та її представник, адвокат Самойленко М.Д. в судове засідання подали заяви в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник третьої особи служби в справах дітей Ніжинської райдержадміністрації в судове засідання надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечив їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлений належним чином, суд розглянув справу в його відсутність з врахуванням його думки викладеної у власноруч написаній ним заяві, щодо вимог позову.

Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про встановлення батьківства підтверджується, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її матір'ю записана ОСОБА_2 (а.с.5-6).

Висновком від 26.10.2017 року органу опіки та піклування Ніжинської РДА, встановлена доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо його дочки ОСОБА_4 у висновку зазначено, що ОСОБА_3 відомо про місце проживання ОСОБА_4, йому не чиниться перешкод у спілкуванні, але не зважаючи на це участі у вихованні він не бере, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що підтверджує і довідка ДВС Ніжинського МРУЮ від 22 вересня 2017 року, відповідно до якої з лютого 2017 року ОСОБА_3 аліменти не сплачує (а.с.11).

Відповідно до довідки-характеристики Крутівської сільської ради від 23 березня 2017 року, акту обстеження матеріально-побутових умов та довідки виконкому Крутівської сільської ради № 139 від 06 березня 2017 року, ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 разом з матір'ю, яка характеризується позитивно і створила всі належні умови для виховання дочки(а.с.7-9).

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його участі у вихованні ОСОБА_4

Відповідач тривалий час не спілкується з дочкою, не утримує матеріально, що є елементами протиправного невиконання ним, передбачених ст.150 СК України, обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 буде суперечити її інтересам.

На думку суду поведінка відповідача є такою, що свідчить про ухилення від виконання ним обов'язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки ОСОБА_3 розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов'язок.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як викладені в ньому доводи знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, яка в якості підстави для позбавлення відповідача батьківських прав передбачає ухилення матері та батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, наявність чого було встановлено в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому слід позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4, оскільки зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 150, 157, п.2 ч.1 164, 171 Сімейного кодексу України, ст.ст. 60, 262-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію рішення протягом двох днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко