РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4035/17

пр. № 2/759/3068/17

07 листопада 2017 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

Головуючого судді - Величко Т.О.,

при секретарі Скляренко В.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька, суд,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач у справі звернулася до суду з позовом до відповідача, про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька, посилаючись на те, що ОСОБА_1 (надалі - Позивач), від шлюбу з ОСОБА_2 (надалі - Відповідач), має двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Починаючи з квітня 2016 року шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем було фактично розірвано. Діти залишилися проживати з матір'ю, та на даний час проживають з нею за адресою: Черкаська обл., м. Шпола, провулок Польовий, буд. 19, індекс 20603, про що свідчить довідка від 17.01.2017 року. Діти відвідують навчальні заклади: син - ОСОБА_3 навчається в 5-М класі Шполянського НВК «Загальноосвітня школа 1-3 ступенів №2 - ліцей», донька - ОСОБА_4 виховується в дошкільному навчальному закладі №5 «Калинка», в групі «Полуничка».

Позивач зазначила, що 25 листопада 2016 року Святошинським районним судом м. Києва було винесено рішення по справі №759/9068/16-ц про розірвання шлюбу. Позов ОСОБА_5 було задоволено в повному обсязі. Шлюб, який було укладено 08.10.2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - розірвано. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, жодної фінансової допомоги на утримання дітей не надає, з дітьми не спілкується та відмовляється брати участь у вирішенні будь-яких юридичних питань, на контакт з Позивачем не іде, на телефонні дзвінки не відповідає. Починаючи з серпня 2016 року Позивачем неодноразово здійснювалися спроби вивезти дітей: сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, проте Відповідач щоразу необгрунтовано та безпідставно відмовляв в наданні згоди на вивіз дітей за кордон. Проте, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову в оформленні документів Відповідач не наводить, позивач вважає, що така позиція Відповідача і батька дітей: сина - ОСОБА_3 та доньки - ОСОБА_4 шкодить їхнім інтересам та не сприяє їхньому всебічному та гармонійному розвитку.

Крім того, 09 жовтня 2017 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог де просить суд, надати дозвіл ОСОБА_1 на тимчacoве багаторазове вивезення за кордон сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 за межі України з 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року до Турецької Республіки, з 1 липня 2018 року до 31 серпня 2018 року до країн Європейського союзу, з 15 жовтня 2018 року по 20 листопада 2018 до Арабської Республіки Єгипет, з 21 листопада 2018 року по 20 грудня 2018 року до Об'єднаних Еміратів, з 21 грудня 2018 року по 20 лютого 2019 року до Королівства Таїланд, з 21 лютого по 15 квітня 2019 року до Арабської Республіки Єгипет, з 16 квітня 2019 року по 10 червня 2019 року до Турецької республіки, з 11 червня 2019 року по 15 липня 2019 року до Республіки Болгарії, з 16 липня 2019 року до 15 серпня 2019 року до Республіки Хорватії, з 16 серпня 2019 року по 15 вересня 2019 року до Республіки Чорногорії, з 15 жовтня 2019 року по 20 листопада 2019 року до країн Європейського союзу, з 25 листопада 2019 року по 15 лютого 2020 року до Королівства Таїланд, з 16 лютого 2020 року до 15 березня 2020 року Республіки Туніс, з 16 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року до Арабської Республіки Єгипет, з 1 травня 2020 року до 15 липня 2020 року до країн Європейського Союзу, з 16 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року до Республіки Чорногорії, з 1 жовтня 2020 року по 15 листопада 2020 року до Об'єднаних Арабських Еміратів, з 16 листопада 2020 року по 15 лютого 2021 року до Королівства Таїланд, з 16 лютого 2021 року по 20 березня 2021 року до Республіки Туніс, з 21 березня 2021 року по 25 квітня 2021 року до Арабської республіки Єгипет, з 26 квітня 2021 року по 01 червня 2021 року до країн Європейського союзу. Надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проїзних документів на виїзд дитини за кордон - біометричний дитячий закордонний паспорт, без згоди батька для сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні представник позивача підтримали заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві та просили задовольнити позов на підставі письмових доказів долучених до матеріалів справи, пояснень.

Відповідач належним чином повідомлений у судове засідання не з»явився заяв про поважні причини неявки до суду не подав, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності відповідача у порядку ст. 224 ЦПК України. Позивач проти цього не заперечувала.

Третя особа, у судове засідання не з»явилася.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України (зі змінами і доповненнями) перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення передбачено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими Правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Стаття 11 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року покладає на держави зобов'язання вживати заходів для боротьби з незаконним переміщенням і поверненням дітей із за кордону.

Відповідно до цілей Гаазької конвенції її суть полягає в тому, що один із батьків (або будь-яка інша особа, якій належать права піклування про дитину) не має права одноосібно приймати рішення про зміну місця проживання дитини або переміщення дитини на необмежений час у інше місце, зокрема, вивозити її в іншу державу або не повертати дитину до держави її постійного проживання. Тимчасовий чи постійний виїзд дитини за кордон має відбуватись лише за погодженням з іншим із батьків, якщо він не позбавлений батьківських прав. Тобто, зміна країни проживання дитини вимагає узгодження із іншим із батьків, адже такий переїзд, як правило спричиняє зміну режиму спілкування дитини з другим з батьків, порядку участі у вихованні дитини, а також зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.

Таким чином, задоволення судом вимог про надання дозволу на виїзд дитини за кордон можливе лише за відсутності згоди одного з батьків.

Судом встановлено, що згідно поданих письмових доказів ( а.с.8,9,10,11,12,13) позивач зверталася до відповідача із проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон, але відповідач вказне звернення не отримав за підтвердженим місцем реєстрації ( а.с.22), а тому у позивача виникло право на звернення до суду із вказаним позовом.

З огляду на вищевикладене, на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказівЮ з урахуванням стану здоров"я дітей та розвитку їх здібностей, суд приходить до висновку, позов доведений та підлягає задоволенню, оскільки підстави на які посилається позивач не будуть суперечити інтересам дітей.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.3,4, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-218,224,228, 294 ЦПК України, ст.ст. 141,142,160,161 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 на дозвіл тимчacoве багаторазове вивезення за кордон сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року нароження, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 за межі України з 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року до Турецької Республіки, з 1 липня 2018 року до 31 серпня 2018 року до країн Європейського союзу, з 15 жовтня 2018 року по 20 листопада 2018 до Арабської Республіки Єгипет, з 21 листопада 2018 року по 20 грудня 2018 року до Об'єднаних Еміратів, з 21 грудня 2018 року по 20 лютого 2019 року до Королівства Таїланд, з 21 лютого по 15 квітня 2019 року до Арабської Республіки Єгипет, з 16 квітня 2019 року по 10 червня 2019 року до Турецької республіки, з 11 червня 2019 року по 15 липня 2019 року до Республіки Болгарії, з 16 липня 2019 року до 15 серпня 2019 року до Республіки Хорватії, з 16 серпня 2019 року по 15 вересня 2019 року до Республіки Чорногорії, з 15 жовтня 2019 року по 20 листопада 2019 року до країн Європейського союзу, з 25 листопада 2019 року по 15 лютого 2020 року до Королівства Таїланд, з 16 лютого 2020 року до 15 березня 2020 року Республіки Туніс, з 16 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року до Арабської Республіки Єгипет, з 1 травня 2020 року до 15 липня 2020 року до країн Європейського Союзу, з 16 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року до Республіки Чорногорії, з 1 жовтня 2020 року по 15 листопада 2020 року до Об'єднаних Арабських Еміратів, з 16 листопада 2020 року по 15 лютого 2021 року до Королівства Таїланд, з 16 лютого 2021 року по 20 березня 2021 року до Республіки Туніс, з 21 березня 2021 року по 25 квітня 2021 року до Арабської республіки Єгипет, з 26 квітня 2021 року по 01 червня 2021 року до країн Європейського союзу.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 на виготовлення проїзних документів на виїзд дітей за кордон - біометричний дитячий закордонний паспорт, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року нароження, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 для сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер не відомий, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер не відомий, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.00 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з часу отримання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги, при цьому строк на апеляційне оскарження відраховується з часу залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: Т.О. Величко