12 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Таран Н.Г.
за участю секретаря судового засідання: Двірко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору, процента ставка за кредитами встановлювалась у розмірі 14,50 % річних.
Згідно п. 3.6 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу за кожний день пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості.
15.09.2008 року з метою повного та своєчасного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки.
Згідно з п.1.1. Договору поруки ОСОБА_2 зобов'язувався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору.
У зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даним позовом та на підставі вказаного просить його задовольнити у повному обсязі.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити повністю з підстав, викладених у ньому, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судові засідання, що були призначені на 27.02.2017 року та 12.04.2017 роки судом повідомлялись належним чином, тому суд з урахуванням положення п. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та думки представника позивача, в якій останній не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у відсутність відповідачів на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору, процента ставка за кредитами встановлювалась у розмірі 14,50 % річних.
Згідно п. 3.6 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу за кожний день пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості.
15.09.2008 року з метою повного та своєчасного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки (а.с.14,15).
Згідно з п.1.1. Договору поруки ОСОБА_2 зобов'язувався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5 лише у разу не виконання боржником наявного рішення суду про задоволення вимог кредитора правовідносини сторін кредитного договору не припиняються, в такому випадку боржник також не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та кредитор має права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Звертаючись до суду представник позивача посилається на те, що після набрання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2013 року законної сили, заборгованість за кредитним договором не погашена.
Вказаний розрахунок позивача, суд оцінює критично, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В силу положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ст. 58 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Отже, за таких обставин наданий представником позивача розрахунок заборгованості не підтверджений належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 57-60 ЦПК України на підтвердження позовних вимог, у зв'язку з чим вони не знайшли своє доведення в ході судового розгляду та не можуть вважатися такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов задоволенню не підлягає.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішеня.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 14.04.2017 року.

Суддя: Н.Г. Таран