Справа № 694/361/17
провадження 2/694/266/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

11.04.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючої судді Сакун Д. І.

при секретарі Матвієнко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що відповідно до рішення Звенигородського районного суду від 12 липня 2000 року ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж один неоподаткований мінімум доходів громадян, починаючи з 11.07.2000 року і до досягнення дитиною повноліття. Звенигородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби 20.04.2007 видана довідка про неотримання аліментів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у період з 11.07.2000 року по 20.04.2007 року.

ОСОБА_2 20.04.2007 року звернулась до Управління соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації (далі Управління) із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дитині ОСОБА_3. Відповідно до вимог Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме від 22.02.2006 № 189 (далі Порядок), посадовими особами Управління прийнято рішення про призначення допомоги ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 Аналогічні заяви ОСОБА_2 подавала до Управління 10.07.2009, 15.01.2010, 13.07.2010, 10.01.2011, 15.07.2011, 12.01.2012, 16.07.2012, 18.01.2013, 21.08.2013, 11.02.2014, 04.08.2014, 09.02.2015 та 28.08.2015. Згідно довідок Управління соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації від 17.03.2017, за період з 01.04.2007 року по 31 грудня 2015 року ОСОБА_2 виплачено тимчасову допомогу на загальну суму 26 878 грн. 80 коп. Разом з тим, відповідно до довідки № 26337 Звенигородської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 15.03.2017 ОСОБА_1 протягом другої половини 2016 року отримав виплати відповідно дo yмов цивільно-правових договорів з ПАТ «Звенигородський сироробний комбінат» в загальній сумі 18 977грн. Дане свідчить про достатній матеріальний стан відповідача та про його можливість самостійно сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 Не сплата ОСОБА_1 протягом тривалого часу аліментів, зумовила витрату коштів з Державного бюджету на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 26 878 грн. 80 коп.

Враховуючи наведене позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації сплачену тимчасову допомогу у сумі 26 878 грн. 80 коп.

Прокурор та Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують та просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Звенигородського районного суду від 12 липня 2000 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж один неоподаткований мінімум доходів громадян, починаючи з 11.07.2000 року і до досягнення дитиною повноліття..

Відповідно до ч. 8 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 "Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме" (далі - Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям) тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; один з батьків перебуває під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Звенигородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби 20.04.2007 видана довідка про неотримання аліментів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у період з 11.07.2000 року по 20.04.2007 року.

Пунктом 7 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям передбачено, що тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги.

ОСОБА_2 20.04.2007 року звернулась до Управління соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації (далі Управління) із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дитині ОСОБА_3. Аналогічні заяви ОСОБА_2 подавала до Управління 10.07.2009, 15.01.2010, 13.07.2010, 10.01.2011, 15.07.2011, 12.01.2012, 16.07.2012, 18.01.2013, 21.08.2013, 11.02.2014, 04.08.2014, 09.02.2015 та 28.08.2015.

Відповідно до вимог Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме від 22.02.2006 № 189 (далі Порядок), посадовими особами Управління 20.04.2007 прийнято рішення про призначення допомоги ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3. Аналогічні рішення Управлінням приймались 20.07.2009, 18.01.2010, 22.07.2010, 17.01.2011, 28.07.2011, 16.01.2012, 18.07.2012, 01.02.2013, 04.09.2013, 18.02.2014, 29.08.2014, 12.02.2015 та 31.08.2015.

Згідно довідок Управління соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації від 17.03.2017, за період з 01.04.2007 року по 31 грудня 2015 року ОСОБА_2 виплачено тимчасову допомогу на загальну суму 26 878 грн. 80 коп.

Згідно пункту 12 Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у звязку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до довідки № 26337 Звенигородської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 15.03.2017 ОСОБА_1 протягом другої половини 2016 року отримав виплати відповідно дo yмов цивільно-правових договорів з ПАТ «Звенигородський сироробний комбінат» в загальній сумі 18 977грн. Дане свідчить про достатній матеріальний стан відповідача та про його можливість самостійно сплачувати аліменти на утримання своїх дітей.

На теперішній час належну до повернення на рахунок Управління соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації суму в розмірі 26 878 грн. 80 коп. відповідачем не повернуто.

Визнання відповідачем ОСОБА_1 предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов базується на законі , є обґрунтованим тому його слід задоволити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зауважує, що судові витрати по справі складаються з судового збору в розмірі 1600грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь прокуратури Черкаської області.

На підставі ст. ст. 3 ,10, 11, 45, 58-60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 257 ЦК України, ст. 181 СК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 20200, Черкаська обл., Звенигородський р-н, м. Звенигородка, вул. Лазарєва, 5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації сплачену тимчасову допомогу у сумі 26 878 грн. 80 коп. кошти на р/р 1512, МФО 854018, код 03195895, КПКВ 090307, КЕКВ 2730.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 20200, Черкаська обл., Звенигородський р-н, м. Звенигородка, вул. Лазарєва, 5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 витрати, пов'язанні із сплатою судового збору за подання позовної заяви, на користь прокуратури Черкаської області: 18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 286, код за , р/р 3751 в Державній казначейській службі України в м. Київ, МФО 820172 в розмірі 1 600 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Сакун