Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/211/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.01.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді - Голованя А.М.

суддів Карпенка О.Л., Гайсюка О.В.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2016 року, за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про відшкодування збитків за договором зберігання і

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.05.2015 року придбала для сина велосипед «Формула Динаміт», вартістю 4300 грн.

Оскільки в нічний час велосипед не було куди поставити, позивач вирішила залишати його під охороною на платній стоянці, яка розташована за адресою: вул. Приморська Калініна в м. Світловодську, яка належить відповідачу ОСОБА_3

22 червня 2015 року о 21 годині 30 хвилин велосипед було залишено на платній стоянці відповідача.

Наступного дня їй стало відомо, що вночі її велосипед був викрадений з автостоянки.

Вважає, що відповідач повинна нести відповідальність за втрату велосипеда, яка випливає з договору зберігання майна.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позову.

Позивач ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, які були належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання апеляційного суду не прибули. Відповідач подала заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі та надала письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Заслухавши доповідача, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не надала документа, а саме квитанції чи касового чеку, які є підтвердженням укладення між сторонами договору зберігання велосипеда моделі «Формула Динаміт», то у задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов'язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем ( ч. 1 ст. 937 ЦК України).

В силу ст. 943 ЦК України зберігач зобов'язаний виконувати свої обов'язки за договором зберігання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 942 ЦК України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач фізична особа - підприємець ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність, з видами діяльності зазначеними у витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, у тому числі «Допоміжне обслуговування наземного транспорту», на орендованій земельній ділянці, наданій для обслуговування автостоянки на розі вулиць Калініна-Приморська в м. Світловодську Кіровоградської області. (а.с.15, 16, 17, 130, 142-145).

Звертаючись із позовом ОСОБА_2 вказала, що 22 червня 2015 року о 21 годині 30 хвилин належний їй велосипед було залишено на платній стоянці відповідача ОСОБА_3, наступного дня їй стало відомо, що вночі його було викрадено, а тому вважає, що відповідач повинна нести відповідальність за втрату вказаного майна, що випливає з договору зберігання.

На підтвердження наявності та вартості викраденого у неї велосипеда позивачем були надані наступні документи: - інструкція з експлуатації велосипеда марки Формула та паспорт на велосипед спортивний моделі НТЛ-002С (а.с.6-9); розрахункова квитанція ФОП ОСОБА_4 на велосипед марки «Формула Динаміт 26» вартістю 4300 грн. (а.с.6); пояснювальна записка цієї особи, якою він підтверджує продаж велосипеда «Формула Динаміт 26» синього кольору у його магазині «Робінзон» 01.05.2015 року за 4300 грн. Оплата була проведена частинами через термінал «Приват Банку» у сумі 3000 грн. та готівкою 1300 грн. (а.с. 135, 136)

Згідно копії витягу з журналу зберігання вказаної стоянки убачається, що на аркуші під номером 16 вчинено запис «Лобачев» - велос. син. - Ф.Динамит - 21:40 - 2. У графі «роспис» підпис власника відсутній та замість нього проставлено прочерк. (а.с. 150)

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_5, яка 22.06.2015 року працювала черговим цієї стоянки, пояснила, що о 08-00 годині вона заступила на зміну, і того ж дня син позивача поставив велосипед на стоянку, про що нею було зроблено відповідний запис в зазначеному журналі зберігання. Близько другої години ночі вона помітила, що велосипед викрадено в зв'язку з чим викликала міліцію.

Із письмових повідомлень СВ Світловодського ВП ГУ НП в Кіровоградській області убачається, що ОСОБА_2 зверталася до ОВС із заявою про викрадення з території автостоянки на перехресті вулиць Калініна-Приморська в м. Світловодську Кіровоградської області велосипеду марки «Формула Динаміт 26» у звязку з чим проводиться досудове розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України. (а.с.10, 158)

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_6, ОСОБА_7, в своїх поясненнях, які були надані ними в судовому засіданні від 08.09.2016 року, вказали, що дійсно 22 червня 2015 року на автостоянці було прийнято велосипед позивача, за що було сплачено 2,0 грн., але вказану річ було взято не на зберігання, а лише надано місце для її тимчасового перебування (знаходження).

Відповідно п.5 Правил парковки адміністрація вказаної стоянки не несе відповідальності за транспортний засіб, оскільки не є охоронною організацією. (а.с. 146)

Проте, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що вона не була обізнаною з цими Правилами, оскільки про те, що велосипед не приймається на зберігання її не попередила чергова автостоянки ОСОБА_8, а інші письмові носії (оголошення тощо) з інформацією про Правила паркування на автостоянці були відсутні.

Разом з тим, зважаючи на те, що 22 червня 2015 року позивач здав, сплативши кошти у розмірі 2,0 грн., а відповідач прийняв у неї велосипед марки «Формула Динаміт 26», суд апеляційної інстанції вважає, що між сторонами було укладеного договір зберігання вказаного велосипеда.

Згідно із ст. 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Таким чином, є всі підстави вважати, що зберігач (відповідач) не виконав належним чином взятих ним зобовязання зберегти переданий йому поклажодавцем (позивачем), а тому у нього виник обовязок, відшкодувати завдані збитки у зв'язку із крадіжкою, яка сталася при перебуванні її велосипеда на зберіганні в межах автостоянки ФОП ОСОБА_3

Отже, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є помилковими.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову, шляхом стягнення з відповідача вартості велосипеда в сумі 4300 грн.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат, і зважаючи на те, що позивач при подачі позову сплатила судовий збір у розмірі 487,20 грн. (а.с. 1) зазначена грошова сума підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування збитків 4300 гривень та судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: