Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: територіальна громада Артільської сільської ради Лозівського району Харківської області, головне управління Держземагенства у Харківській області, про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: територіальна громада Артільської сільської ради Лозівського району Харківської області, Головне управління Держземагенства у Харківській області, про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_6, після смерті якої залишилося спадкове майно.

Спадщину він прийняв та частково оформив, отримавши на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 1-1297, видане Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області 07 жовтня 2002 року.

До складу спадщини також входить право на отримання земельної частки (паю) в КСП Україна» села Артільне Лозівського району Харківської області, яке його мати ОСОБА_6 після померлого чоловіка ОСОБА_7, прийняла, але за життя не оформила.

Позивач вважає, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_6, в тому числі і право на отримання земельної частки (паю) в КСП «Україна» села Артільне Лозівського району Харківської області, тому, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 сертифікат на право на земельну частку (пай) за життя не отримав. У зв'язку з відсутністю документа (сертифіката), який підтверджує право ОСОБА_7 на утримання земельної частки (паю), він не може оформити своє право на спадщину, тому просив суд визнати за ним право на отримання в порядку спадкування за законом земельної частки (паю) в КСП «Україна» на території Артільської сільської ради Лозівського району Харківської області.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено та вбачається із матеріалів справи, що позивач є сином ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії мають бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Доказів на підтвердження прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_7 позивачем не надано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача та дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_6.

За життя ОСОБА_7 був включений до Списку громадян-членів сільськогосподарського підприємства, с/г кооперативу або товариства під № 366, про що свідчить Державний акт на право колективної власності на землю від 01 березня 1995 року № НОМЕР_1, виданого Лозівською районною Радою народних депутатів Лозівського району Харківської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 2.

Разом із тим, в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Україна», що додається до справи по паюванню земель колективної власності КСП «Україна», яка розроблена Харківським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук у 1996 році, прізвище гр. ОСОБА_7 не значиться. Окрім того, сертифікат на право власності на земельну частку (пай) з земель реформованого КСП «Україна» на території Артільської сільської ради, розміром 8,85 га в умовних кадастрових гектарах, на ім'я ОСОБА_7 в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лозівською райдержадміністрацією» не зареєстровано. Відповідно до державної статистичної звітності по формі 6-зем станом на 01 липня 2015 року земельні ділянки (рілля), які ненадані у власність та користування, на території Артільської сільської ради Лозівського району не обліковуються, викладене підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області від 29 жовтня 2015 року № 22-20.04- 0.4-455/2-15.

Крім того, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Позивачем суду не надано жодних доказів чи працював померлий ОСОБА_7 у КСП «Україна» Лозівського району Харківської області та чи був його членом, чи пенсіонером на момент передачі землі у колективну власність.

Також судами беззаперечно встановлено, що за життя ОСОБА_7 не скористався своїм правом на отримання сертифікату про право на земельну частку (пай), хоча Державний акт на право колективної власності на землю виданий 01 березня 1995 року, ще до його смерті. Також цим правом не скористалася і ОСОБА_6 в порядку спадкування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 60 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки за життя ОСОБА_7 не скористався своїм правом на отримання сертифікату про право на земельну частку (пай), також цим правом не скористалася і мати позивача - ОСОБА_6, як спадкоємець першої черги, не оформила своїх спадкових прав за нормами ЦК України, які діяли на той час, у тому числі і не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_7 в порядку спадкування і тому це право на отримання земельної частки (паю) після смерті чоловіка не увійшло до спадкової маси, яка залишилася після її смерті.

Крім того, позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а звернувся лише із даною заявою після смерті матері ОСОБА_6 та йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи, які підтверджують право ОСОБА_7 на отримання земельної частки (паю) в КСП.

Висновки судів підтверджені належними доказами, яким суди дали оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
Г.І. Мостова