Справа №463/6366/13-ц
Провадження №6/463/93/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа від 27.11.2009 року виданого на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.11.2009 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 31.03.2014р., яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13.06.2014р., заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий лист у цивільній справі №2-4372/2009 від 27.11.2009 року про примусове виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.11.2009 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ВАТ «ОСОБА_6 Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 242 183 грн. 05 коп. та судових витрат у розмірі 1 952 грн. 00 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.07.2014р. у відкритті касаційного провадження відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 25.11.2015р. ухвала ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.07.2014р. скасована, а справа передана на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Під час нового розгляду справи Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.03.2016р. ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 31.03.2014р. та ухвала Апеляційного суду Львівської області від 13.06.2014р. скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що на даний час, в силу вимог ст. 598 ЦК України, його зобовязання за кредитним договором укладеним між ВАТ «ОСОБА_6 банк Аваль» та ТзОВ «Захід-Агро» припинене внаслідок припинення діяльності основного боржника, як субєкта господарювання внаслідок його ліквідації та внесення відповідних відомостей у Єдиний державний реєстр запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

В судове засідання заявник, а також інші учасники процесу не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» скерував до суду клопотання про розгляд заяви без його участі. Інші учасники процесу причин неявки не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 369 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Вивчивши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки Верховного та касаційного судів, що стали підставою для направлення справи на новий розгляд, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Згідно матеріалів справи 16 серпня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ТОВ «Захід-Агро» було укладено кредитний договір. На забезпечення зобовязань боржника за цим договором 16 серпня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договори поруки.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 лютого 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» 1 млн. 242 тис. 183 грн. 05 коп. заборгованості за кредитним договором.

На підставі цього рішення Личаківським районним судом м. Львова 27 листопада 2009 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» вказаної заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20 березня 2012 року вимоги ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ТОВ «Захід-Агро» визнано погашеними на суму 925 237 грн., а саме ТОВ «Захід-Агро» ліквідовано та внесено відомості про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобовязаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

Згідно із частиною пятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобовязання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обовязок поручителя щодо виконання зобовязання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Верховний Суд України на основі аналізу зазначених вище норм матеріального права під час розгляду цієї справи (№ 6-172цс15) сформулював правову позицію від 25.11.2015р., згідно з якою розяснив, що припинення основного зобовязання внаслідок ліквідації юридичної особи боржника за цим зобовязанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи боржника.

В силу вимог ст. 360-7 ЦПК України, висновки Верховного Суду України повинні враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на зазначене, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 369 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Леньо С. І.