Справа № 682/410/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Бисага Т.Ю.,

з участю секретаря: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 02 листопада 2017 року у справі №682/410/17 (Головуючий: Вінер Е.А.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 і від шлюбу народилося троє дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. У зв'язку з тим, що з відповідачем постійно виникали сварки, відповідач неодноразово вчиняв насильство в сім'ї і у 2014 році шлюбні відносини між сторонами припинились та ОСОБА_6 із найменшою донькою ОСОБА_5 почали проживати окремо. Відповідач ОСОБА_2 не приймав участі в утриманні своєї неповнолітньої доньки, а тому позивач завернулася в суд про стягнення аліментів з відповідача.

Рішенням Свалявського районного суду від 01 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн., щомісячно, починаючи з 25.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Влітку 2016 року ОСОБА_1 виїхала разом з дочкою ОСОБА_5 на постійне проживання в АДРЕСА_1 і відповідач жодної участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться її здоров'ям, життям, не піклується про її фізичний та духовний розвиток.

Посилаючись на вказані обставини, просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 в розмірі 750 грн., щомісячно, відповідно до рішення Свалявського районного суду від 01.04.2016 року і стягнути такі у розмірі 2 000 грн. в її користь на утримання доньки ОСОБА_5, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та позбавити батьківських прав відповідача відносно доньки.

Рішенням Свалявського районного суду від 02 листопада 2017 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як висновок суду не ґрунтується на обставинах справи та вимогах закону.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_7, які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» чітко роз'яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки на підставах, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичних і духовних розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичних розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та прикладає всі свої старання щодо утримання дитини, дитина виїхала разом з матір'ю та постійне проживання у АДРЕСА_1 та бажає брати участь у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні.

Висновок органу опіки та піклування Славутської райдержадміністрації Хмельницької області про доцільність позбавлення батьківських прав від 27 січня 2017 року за №02-37-338/2017 судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги, оскільки такий не ґрунтується на встановлених судом обставинах та вимогах закону.

Судова колегія вважає, що позивач не надав суду переконливих доказів про те, що ОСОБА_2 негативно впливає на виховання доньки і умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками і позбавлення батьківських прав може мати місце у виняткових випадках, які судом не встановлено і суд обґрунтовано відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів за рішенням суду, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає скасуванню із наступних підстав.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 25 серпня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Свалявського районного суду від 01 квітня 2016 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, починаючи з 25.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог про збільшення розміру аліментів, суд зазначив, що позивачем не надано жодних доказів того, що після постановлення рішення судом про стягнення аліментів змінився матеріальний стан відповідача.

Згідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня по 30 листопада складає 1 777 грн., а з грудня - 1 860 грн..

На час розгляду справи розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 888,50 грн. на один місяць, а з 01 грудня 2017 року не менше ніж 930 грн. і розмір аліментів встановлений рішенням суду від 01 квітня 2016 року є меншим за мінімальний розмір встановлений законом на момент постановлення оспорюваного рішення.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач є працездатною особою, і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, слід збільшити такий за рішенням суду до 1 500 грн., щомісяця, до досягнення дитиною ОСОБА_5, повноліття, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у збільшенні розміру аліментів за рішенням суду від 01 квітня 2016 року слід скасувати і в цій частині постановити нове рішення відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, яким позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині задовольнити частково із вищезазначених підстав, а рішення суду в частині відмови у позові ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 381-384 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 192 СК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Свалявського районного суду від 02 листопада 2017 року у частині відмови у позовних вимогах ОСОБА_1 про збільшення розмірів аліментів скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Свалявського районного суду від 01 квітня 2016 року у частині визначення розміру аліментів збільшивши їх розмір, які підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову ОСОБА_1 відмовити.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой