РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа орган опіки та піклування виконкому Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа орган опіки та піклування виконкому Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.07. 2010 року уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №907.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На протязі останніх 2012-2013 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вже близько 3-х років не проживають разом сім'єю. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, є частим винуватцем сімейних сварок. Крім того, з метою нав'язати їй своє бачення проблемних питань, відповідач, іноді припускається до аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані допускає фізичні образи що виражається в погрозах, рукоприкладстві, навіть в присутності сина.

Як мати неповнолітнього сина ОСОБА_3, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально - побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини.

Переконана, що син повинен проживати разом з нею у будинку, що належить їй на праві приватної власності за адресою м. Рівне, вул. Клубна, 6.28.

Має нормований робочий день, з роботодавцем укладений трудовий договір який передбачає своєчасну виплату заробітної плати та надання соціальних гарантій пов'язаних з материнством. Дитина відвідує дитячий садок, облікована в медичних установах, постійно слідкує за станом здоров'я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї, має з сином психологічний контакт, прив'язаність один до одного. З огляду на досвід який є в суспільстві, проживання дитини саме з матір'ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дитині увагу.

Відповідач не має постійної роботи та їздить на заробітки, має схильність до вживання спиртних напоїв, що може негативно позначитись на вихованні дитини. Він емоційно не врівноважений та схильний до моральних та фізичних образ.

Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати.

Разом з тим, враховуючи ту обставину, що відповідач останні місяці не надає кошти на потреби сім'ї, в тому числі дитини, вважає, що відповідач в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач офіційно не працевлаштований та не є суб'єктом підприємницької діяльності. Кошти заробляє заробітками в іншій країні. Про щомісячні розміри таких заробітків останнього часу їй не відомо. На сьогоднішній день не працює.

Ураховуючи зазначене, просила суд присудити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття.

Просила розірвати шлюб з ОСОБА_2, зареєстрований 30 липня 2010 року у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 907. Визначити місце проживання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити його проживати разом з матірю. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача на її користь судовий збір.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач, будучи попередженим про день, час та місце слухання справи повісткою, направленою рекомендованою кореспонденцією, в судове засідання не з'явився повторно . З заявами про причину неявки, щодо слухання справи у його відсутність до суду не звертався. Письмових заперечень на позов не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України, про що не заперечує позивач.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_4 подала до суду заяву згідно якої просила розглядати справу в її відсутність,. Позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матірю просила задовольнити. Спору між батьками дитини немає.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 30.07.2010 року уклали шлюб, який було зареєстровано відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 907 .

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що подружні стосунки припинені з вересня 2013р. , та не відновлювалися. Проживають окремо. Виходячи з достовірно встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що між сторонама відсутні почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Примирення не можливе , оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, та неповнолітньої дитини. Шлюб розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, 07.09.2011р.народження залишити проживати з матірю ОСОБА_1 в порядку ч.1 ст. 160 СК України.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти за рішенням суду у звязку з ухиленням від утримання дитини в добровільному порядку, в твердій грошовій сумі, оскільки судом не встановлено, що відповідач має постійний дохід у виді заробітної плати.

Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України» встановлено у 2017 р. прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01.01.2017 р. в сумі - 1355 грн.

Сторонами не надано, а суд не встановлено дійсний розмір щомісячного доходу відповідача. Спільна дитина сторін досягла шести років.

Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та виходячи з рівності прав та обов'язків батьків відносно неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти на утримання дитини, щомісячно, починаючи з 06.10.2016 р. до повноліття дитини в сумі 700 грн., що не перевищує прожитковий мінімум на дитину, який було визначено в 2016р. в період предявлення позову. Тому позовна заява в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення частково.

Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави України за вимогу про стягнення аліментів в сумі 551.20 грн., та 1102,40 грн. на користь позивачки в рахунок відшкодування понесених судових витрат згідно квитанцій.

На підставі викладеного, ст..ст. , ст.ст. 110, 112, 115, 160, 180, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 223, 224-228, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30.07.2010р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 907 , розірвати.

Неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 06.10.2016р., до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна ) грн. 20 коп. в прибуток державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн.. 40 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас