УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду, за вирахуванням суми виплаченого страхового відшкодування, у розмірі 87327,15 грн, інші витрати, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 7342,70 грн; відшкодувати моральну шкоду у сумі 100000 грн.

Позов мотивовано тим, що 10 липня 2013 року о 19.00 годині на регульованому перехресті вул. Дніпровська Набережна - Княжий Затон в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, та мотоцикла НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки, відповідно до висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №7324/13-54, проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз в серпні 2013 року, вартість збитку, завданого внаслідок пошкодження мотоцикла позивача, становить 136817,15 грн, а публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», у якій застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, здійснила ОСОБА_4 страхову виплату у розмірі 49490 грн (50000 - 510 франшизи), тому останній звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 87705,44 грн, яка складається з різниці між фактичним розміром матеріального збитку і страховою виплатою у розмірі 87327,15 грн, оплати за консультацію лікаря та ліки у сумі 378,29 грн, а також моральну шкоду у сумі 10000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2016 року рішення районного суду змінено. Зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди з 10000 грн до 5000 грн та зменшено розмір відшкодованого судового збору з 977,05 грн до 927,05 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

Представник відповідача, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий судовий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення суду першої у нескасованій частині та рішення суду апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення частини позовних вимог, у зв'язку із чим змінив його в частині, зменшивши розмір стягнутої моральної шкоди.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10 липня 2013 року о 19.00 годині на регульованому перехресті вул. Дніпровська Набережна - Княжий Затон в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, та мотоцикла НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №7324/13-54, проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз в серпні 2013 року, вартість збитку завданого мотоциклу НОМЕР_2, становить 136 817,15 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2236285, яка сплатила позивачу суму страхового відшкодування в межах ліміту, що становить 49490 грн. (50000 - 510).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди правильно застосувавши положення ст. ст. 1166, 1188, 1194 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що вина відповідача за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою Дарницького районного суду міста Києва від 14 серпня 2013 року, тому вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за вирахуванням суми сплаченого йому страхового відшкодування.

Крім того, суди попередніх інстанцій правомірно враховуючи наявні в матеріалах справі медичні документи, накладні та фіскальні чеки, що підтверджують оплату витрат на лікування, у зв'язку з даною ДТП, відшкодували ОСОБА_4 понесені ним витрати за консультацію лікаря та ліки.

При цьому, суд апеляційної інстанції, враховуючи конкретні обставини справи, характер правопорушення, глибину та тривалість завданих позивачу фізичних і душевних страждань, а також те, що відповідач є інвалідом другої групи (т.1 а.с. 186), та керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, прийшов до висновку про необхідність зменшення моральної шкоди до 5 000 грн, та змінив рішення районного суду в цій частині.

Вказаний висновок узгоджується з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Із змінами і доповненнями).

Доводи представника відповідача щодо невідповідності механічних пошкоджень мотоцикла «MOTO GUZZI» фактичним обставинам вказаної ДТП, обґрунтовано не взято судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки є припущеннями представника і спростовуються висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_7, за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №3443/3444/14-52.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішення районного суду у незмінній частині та рішення апеляційного суду відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року у незмінній частині, та рішення апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
О.С. Ткачук
І.М. Фаловська