АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Гаражно - будівельний кооператив «Дніпро» про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Гаражно - будівельний кооператив «Дніпро» про визнання права власності на майно в порядку спадкування - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Київської міської ради, третя особа: Гаражно - будівельний кооператив «Дніпро» про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3, спадкоємцем якого є вона, оскільки діти померлого відмовились від прийняття спадщини. Померлий був членом ГБК «Дніпро», йому належав гаражний бокс НОМЕР_1 за адресою: м.Київ, вул. О.Матросова 17-а, проте оформити за життя право власності він не встиг, тому приватний нотаріус КМНО Кисельова Н.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з вищевказаним ОСОБА_1 звернулася з позовом та просить визнати за нею право власності на гаражний бокс.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, спадкоємцем якого є ОСОБА_1, діти померлого відмовились від прийняття спадщини.

Померлий ОСОБА_3 був членом ГБК «Дніпро», йому належав гаражний бокс НОМЕР_1 за адресою м.Київ, вул. О.Матросова 17-а, проте він не оформив за життя право власності, а тому приватний нотаріус КМНО Кисельова Н.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об'єкт нерухомості спадкодавцеві. У разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати:

1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда);

2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку;

3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку;

4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм;

5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до «Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна в м. Києві», затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 27 жовтня 2009 року №1227, оформлення права власності на гаражні бокси здійснюється після надання правлінням кооперативу та відпрацюванням загального пакету документів: - документів, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт; - план-схеми розташування гаражних боксів на земельній ділянці кооперативу, погодженої в установленому порядку; - свідоцтва про державну реєстрацію кооперативу; - довідки управління статистики про включення кооперативу до ЄДРПОУ; - статуту кооперативу (із змінами і доповненнями); - проектної документації, погодженої та затвердженої в установленому порядку; документів щодо прийняття об'єкта в експлуатацію; - списку членів кооперативу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем у справі є Київська міська рада.

Однак, відповідно до Закону Київська міська рада залучається до участі у справі як територіальна громада, якій належить право на спадкування майна в разі відсутності спадкоємців.

В судовому засіданні представник позивача вказував, що права позивачки порушені ГБК «Дніпро» у зв'язку з відмовою в оформленні права власності, як єдиному спадкоємцю.

Крім того, суду не надано доказів можливості оформлення права власності на гаражні бокси ГБК «Дніпро».

Оскільки Київська міська рада є неналежним відповідачем у даній справі, суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішеннясуду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про помилковий висновок суду щодо пред'явлення позову до неналежного відповідача колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.»

Зі змісту норм ЦПК України вбачається, що сторони в цивільному процесі - це особи, між якими існує спір, що розглядається судом. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - це особи, які не є стороною у справі, залучені до участі у справі оскільки рішення у ній може вплинути на їх права та обов'язки.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України заміна неналежного відповідача, залучення співвідповідачів можлива лише за клопотанням позивача.

В суді першої інстанції представник позивача посилався на те, що права позивачки порушені ГБК «Дніпро» у зв'язку з відмовою в оформленні права власності, як єдиному спадкоємцю, при цьому представником позивача не ініційовано питання про зміну процесуального статусу ГБК «Дніпро» при розгляді справи з третьої особи на відповідача.

Крім того, в суді першої інстанції голова правління ГБК «Дніпро» пояснив, що ОСОБА_3 був членом ГБК «Дніпро» з 1990 року по 2015 рік та йому належав гаражний бокс НОМЕР_1. Пайовий внесок ОСОБА_3 повністю сплачено, але за життя правовстановлюючий документ на гаражний бокс не оформлено. ГБК «Дніпро» не має підстав для зміни члена ГБК «Дніпро» по гаражному боксу НОМЕР_1 через відсутність інформації про коло спадкоємців померлого. Крім того, ГБК «Дніпро» не заперечує проти визнання права власності на гаражний бокс НОМЕР_1 за дружиною померлого - ОСОБА_1 (а.с.57).

Як встановлено судом, Київською міською радою права позивача як спадкоємця жодним чином не порушено.

Оскільки ОСОБА_1 являється спадкоємцем померлого ОСОБА_3, а Київська міська рада залучається до участі у справі як територіальна громада, якій належить право на спадкування майна в разі відсутності спадкоємців, висновок суду першої інстанції про те, що позов пред'явлено до неналежного відповідача правильний та ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді