Провадження № 2/761/339/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 26 жовтня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 05 серпня 2006 року між ним та Відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2012 року. Зазначає, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі ними було придбано автомобіль марки Mazda 3, 2007 року випуску, тип ТЗ - легковий седан - В, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, зареєстрований 10 червня 2010 року ВРЕР-5 УДАІ в м. Києві, право власності на який зареєстровано за Відповідачем. Зауважив, що з метою встановлення вартості спільного майна подружжя була проведена оцінка, в результаті чого був складений Звіт №ТЗ151015-01 про оцінку транспортного засобу від 15 жовтня 2015 року, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля марки Mazda 3, 2007 року випуску становить 180 857 грн. 30 коп.. Вважає, що вказане рухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. Просив суд ухвалити рішення, яким визнати право власності на зазначений автомобіль за Відповідачем та стягнути із Відповідача на його користь половину вартості вказаного автомобіля у розмірі 90 428 грн. 65 коп., а також присудити на його користь судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

В ході судового розгляду справи, Відповідач, в особі свого представника, заявила клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року, клопотання представника Відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи було задоволено і призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, судову автотоварознавчу експертизу, згідно з Висновком якої №4089/16-54 від 03.06.2016, дійсна (реальна) вартість автомобіля марки Mazda 3, 2007 року випуску з урахуванням його фактичного технічного стану, комплектності, додаткового оснащення, складає 181 342 грн. 24 коп.

У судовому засіданні Позивач позов підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали. Відповідач у задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. Свою позицію аргументувала тим, що вказаний автомобіль було придбано на власні кошти та на кошти, надані її бабусею та знайомим, проте доказів щодо придбання автомобіля не має. Також зазначила, що проживає з матір'ю (інвалідом), дитиною та бабусею. Зауважила, що під час розірвання шлюбу було досягнуто усної домовленості про те, що автомобіль залишається у власності Відповідача, так як на її вихованні та утриманні залишається дитина. Крім того зазначила, що матеріальної допомоги від Позивача на утримання дитини вона не отримує. При цьому, Відповідач та її представник вважають, що Позивач звернувся до суду із позовом поза межами строку позовної давності, зауважили, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки, у зв'язку з чим подали відповідну заяву про застосування позовної давності.

Заслухавши пояснення Позивача, Відповідача, представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 серпня 2006 року між Позивачем та Відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2012 року (а.с. 5).

Цим же рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2012 року вказаний шлюб розірвано.

Зазначене судове рішення є чинним.

Як вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого ВРЕР-5 УДАЇ в м. Києві 10 червня 2010 року, право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за Відповідачем (а.с. 63).

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що спірний автомобіль було придбано Позивачем та Відповідачем за час перебування у зареєстрованому шлюбі та є їх спільною сумісною власністю.

За змістом частини 1 статті 68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно з частиною 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За змістом частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Судом встановлено, що перебіг позовної давності для Позивача, приймаючи до уваги рішення Шевченківського районного суду м. Києва щодо розірвання шлюбу між Позивачем та Відповідачем, розпочався з 04 жовтня 2012 року. Разом з тим, Позивач подав позовну заяву лише 28 жовтня 2015 року, тобто зі спливом трьохрічної позовної давності, при цьому заяви про поновлення строку позовної давності до суду не подавав.

Відповідно до частини 1 статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на те, що Позивач пропустив позовну давність, заяву про сплив позовної давності подано Відповідачем до винесення рішення судом, приймаючи до уваги наслідки спливу позовної давності, суд знаходить необхідним у задоволенні позовних вимог, пред'явлених до Відповідача, відмовити у повному обсязі, у зв'язку зі спливом позовної давності.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 60, 68, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, на підставі статей 257, 267 Цивільного кодексу України, керуючись статями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :