Справа № 712/5206/17
Провадження № 2/712/1573/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 листопада 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Сагун Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відкрите акціонерне товариство «Черкаський завод телеграфної апаратури», про визнання недійсною угоди про відшкодування власнику землі заподіяних збитків, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року Черкаська міська рада звернулась до суду з указаним позовом, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь міського бюджету м.Черкаси заборгованість за угодою про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 11 вересня 2017 року № 326 в розмірі 27 137 грн 44 коп. та пеню 421 грн 46 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 вересня 2007 року між Черкаською міською радою (далі - ЧМР) та ОСОБА_1 укладено угоду про відшкодування власнику землі заподіяних збитків, зареєстровану в управлінні земельних ресурсів та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради 11 вересня 2007 року за № 326.

Предметом вказаної угоди є грошове зобовязання з оплати за фактичне користування земельною ділянкою площею 1457 кв.м. по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси, яка є комунальною власністю та використовується відповідачем під столярний цех. За умовами угоди зобовязання виникає у відповідача з 14 червня 2003 року, коли до нього за договором дарування перейшло право власності на приміщення бетонного вузла, столярного цеху загальною площею 244,3 кв.м.

Відповідач також зобовязався сплачувати позивачу за фактичне використання земельної ділянки, починаючи з 1 серпня 2007 року в розмірі 379 грн 25 коп. щомісяця. При цьому щорічно плата за землю у звязку із щорічною індексацією грошової оцінки землі уточнювалась на коефіцієнт індексу інфляції.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 травня 2014 року з відповідача вже стягнуто заборгованість за цією угодою за період із 1 серпня 2007 року по 31 липня 2013 року.

Таким чином, у звязку з невиконанням відповідачем умов угоди, з нього підлягає стягненню заборгованість за період із 1 серпня 2013 року по 31 березня 2017 року в розмірі 28 137 грн 44 коп., а також пеня 421 грн 46 коп.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, просить визнати недійсною угоду про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 11 вересня 2007 року № 326, укладену між ЧМР та приватним підприємцем ОСОБА_1, з моменту її укладення.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що вказану угоду укладено з ОСОБА_1 як із приватним підприємцем, проте він таким ніколи не був, отже угоду укладено з неіснуючою особою.

Крім того, факт використання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1457 кв.м. та факт передачі такої земельної ділянки не підтверджено жодними доказами.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 31 липня 2002 року відкрите акціонерне товариство "Черкаський завод телеграфної апаратури" далі ВАТ "ЧЗТА") продав ОСОБА_2 бетонний вузол "М" площею 71,5 кв.м. та столярний цех "Н" площею 172,8 кв.м., а всього придбано приміщення загальною площею 244,3 кв.м.

За умовами вказаного договору купівлі-продажу відчужений обєкт нерухомості знаходиться на загальній земельній ділянці площею 16,5517 га, яку рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 254 від 21 березня 2000 року надано в постійне користування ВАТ "ЧЗТА", що підтверджується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 7 квітня 2000 року № 295.

Пунктом 1.2 договору купівлі-продажу визначено, що з цієї земельної ділянки буде виділятись у користування покупця земельна ділянка, яка буде визначена управлінням земельних ресурсів м.Черкаси згідно з планом погодження. Разом з тим, ані земельна ділянка під будівлями, ні інша земельна ділянка для обслуговування будівель та споруд, чи для інших цілей виділена не була.

14 червня 2003 року ОСОБА_2 за нотаріально посвідченим договором дарування подарувала ОСОБА_1, а останній прийняв у дар бетонний вузол "М", площею 71,5 кв.м., та столярний цех "Н", площею 172,8 кв.м., а всього 244,3 кв.м. У цьому договорі дарування інформація про земельну ділянку відсутня.

Таким чином, розмір земельної ділянки під спорудами ОСОБА_1 становить всього 244,3 кв.м., а не 1457 кв.м., як про то вказано в оспорюваній угоді.

ОСОБА_1 як фізична особа намагався відвести в користування земельну ділянку в розмірі 1457 кв.м., у тому числі й 244,3 кв.м. під спорудами.

Зокрема, 25 серпня 2015 року він звертався до ЧМР із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1457 га по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси, але листом від 25 вересня 2015 року Департамент архітектури, містобудування та інспектування ЧМР відмовив у цьому у звязку з відсутністю згоди землекористувача ВАТ "ЧЗТА".

22 грудня 2014 року та 28 січня 2015 року ОСОБА_1 звертався до ВАТ "ЧЗТА" з проханням надати згоду на вилучення земельної ділянки площею 1457 кв.м. для оформлення права користування, на частині якої розміщено належний йому комплекс будівель, але листом від 4 лютого 2015 року ВАТ "ЧЗТА" в цьому відмовило.

При цьому 4 лютого 2015 року ВАТ "ЧЗТА" у відповідь на лист ОСОБА_1 від 22 грудня 2014 року повідомило, що згоду на вилучення земельної ділянки буде надано тільки за умови укладення з ОСОБА_1 договору земельного сервітуту на користування під'їздною дорогою до його приміщень

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "ЧЗТА", треті особи: ЧМР, Черкаська обласна державна адміністрація, визнано незаконною відмову ВАТ "ЧЗТА" щодо надання нотаріально засвідченої згоди на вилучення з користування земельної ділянки площею 0,1457 га по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси.

Таким чином, на думку ОСОБА_1, відсутні обовязкові елементи цивільно-правової відповідальності, оскільки платежі за землю за всю земельну ділянку по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси зобовязано сплачувати ВАТ "ЧЗТА" до вилучення з їх користування земельної ділянки площею 244,3 кв.м. або 1457 кв.м., або іншого розміру.

Вказане свідчить також про те, що ЧМР не має права вимагати відшкодування заподіяних збитків, адже отримує плату за землю від ВАТ "ЧЗТА".

Отже, на думку позивача за зустрічним позовом, він має сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою лише належними йому під будівлями та спорудами площею 244,3 кв.м.

Земельну ділянку площею 1457 кв.м. по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси ОСОБА_1 ніколи не використовував; її для проїзду використовують як постійний землекористувач ВАТ "ЧЗТА", так і інші юридичні особи ТОВ "Євразія С", ПП ОСОБА_3, ОСОБА_1

Крім того, на думку позивача, оспорювана ним угода фактично приховує договір оренди землі та є удаваним правочином, до якого мають застосовуватись положення законодавства щодо оренди землі, а саме: положення ст. ст. 4-6, 11, 15, 17, 19 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до положень ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України в редакціях станом на 11 вересня 2007 року до ОСОБА_1 перейшло право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). При цьому, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити лише на підставі цивільно-правових угод, а право користування лише на підставі договору оренди.

Із змісту оспорюваної угоди випливає, що її предметом є відшкодування збитків, які повязані із фактичним користуванням земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, а відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Проте, виходячи із положень ст.ст. 152, 156, 157 ЗК України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, право на відшкодування збитків має лише землекористувач земельної ділянки ВАТ "ЧЗТА".

Крім того, оскільки оспорювана угода фактично приховує договір оренди землі, а визначена в угоді плата фактично є орендною платою, то така має розраховуватись, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, якої зроблено не було.

Укладена угода також не містить всіх істотних умов договору оренди землі, які передбачені ст. 15 Закону України "Про оренду землі", що також є підставою для визнання договору недійсним.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 серпня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду разом із первісним позовом ЧМР.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 жовтня 2017 року з ініціативи суду залучено ВАТ "ЧЗТА" до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні ОСОБА_1

У судових засіданнях представники ЧМР первісний позов підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечили. Додатково пояснювали, що угода про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 11 вересня 2007 року не є удаваним правочином, оскільки таку було укладено на підставі положень чинного на той час законодавства та рішення Черкаської міської ради про бюджет на 2007 рік, і в наступних таких рішеннях органу місцевого самоврядування про бюджет щороку дублюється пункт про можливість нарахування фактичним землекористувачам землі відповідних збитків. Зазначення в угоді її стороною приватного підприємця ОСОБА_1 це технічна помилка, яка виникла у звязку з тим, що останній раніше був керівником ПП "Ксіл-Сервіс". Акт про затвердження розміру збитків землевласнику внаслідок фактичного користування земельною ділянкою складався саме щодо ОСОБА_1 як фізичної особи, що також свідчить про те, що зазначення його стороною угоди як "приватного підприємця", є помилкою. ОСОБА_1 дійсно є користувачем земельної ділянки по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси площею 244,3 кв.м., яка знаходиться безпосередньо під належними йому нежитловими приміщеннями, проте фактично він використовує земельну ділянку площею 1457 кв.м., оскільки саме земельну ділянку такої площі він неодноразово намагався виділити у своє користування при зверненнях з цього питання до ЧМР.

Представник ЧМР у судовому засіданні 9 жовтня 2017 року заявила клопотання про застосування строку позовної давності до вимог ОСОБА_1 щодо недійсності угоди про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 11 вересня 2007 року. Це клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з вересня 2007 року було достеменно відомо про існування вказаної угоди, але з позовом про визнання її недійсною він звернувся до суду тільки в серпні 2017 року. Крім того, заочним рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 травня 2014 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 вже стягнуто заборгованість за цією угодою за період із 1 серпня 2007 року по 31 липня 2013 року.

У судових засіданнях представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення первісного позову заперечував, а зустрічний позов просив задоволити з підстав, викладених у зустрічному позові. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 дійсно 11 вересня 2007 року підписав запропоновану йому Черкаською міською радою угоду про відшкодування власнику землі заподіяних збитків, але це було зроблено тільки тому, що за таких умов з боку Черкаської міської ради йому було обіцяно безперешкодне отримання документів на відведення земельної ділянки площею 1457 кв.м. Насправді він тільки мав намір виділити земельну ділянку такою площею у своє користування, але цього не сталось; жодного доказу на підтвердження користування ним земельною ділянкою площею 1457 кв.м. ЧМР до суду не надала. Водночас цією ж земельною ділянкою користується постійний землекористувач ВАТ "ЧЗТА" та інші юридичні особи співвласники будівель по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси, проте позов про відшкодування збитків предявлено чомусь лише до нього. Позивач не пропустив строк звернення до суду із зустрічним позовом, оскільки жодних вимог про стягнення щодо нього грошових коштів за угодою ЧМР не предявляла, про заочне рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 травня 2014 року йому нічого не відомо і таке до виконання не предявлялось; про порушене право йому стало відомо лише після отримання копії первісного позову ЧМР до нього про стягнення коштів за угодою від 11 вересня 2007 року.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи належним чином.

У письмових запереченнях на первісний позов ОСОБА_1 також просить застосувати строк позовної давності щодо вимог ЧМР про стягнення з нього грошових коштів за угодою від 11 вересня 2007 року.

Заслухавши пояснення представників ЧМР та адвоката ОСОБА_1, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 31 липня 2002 року ВАТ "ЧЗТА" продало ОСОБА_2 бетонний вузол М площею 71,5 кв.м. та столярний цех Н площею 172,8 кв.м. за адресою м.Черкаси, вул. Одеська, 8 (а.с. 62-63).

Пунктом 1.2 цього договору купівлі-продажу визначено, що обєкт купівлі-продажу розташовано на земельній ділянці ЧМР загальною площею 16,5517 га, яка надана продавцю у постійне користування на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів від 21 березня 2000 року за № 254, що підтверджено державним актом на право постійного користування землею від 7 квітня 2000 року за № 295. Право власності за продавцем на вказану земельну ділянку не зареєстровано. Із цієї ділянки покупцю виділяється у користування земельна ділянка, що буде визначена управлінням земельних ресурсів м.Черкаси згідно з планом погодження (додаток до Договору) земельної ділянки між продавцем та покупцем, який підписується сторонами та є невід'ємною частиною Договору. Розмір та конфігурація земельної ділянки, яка виділяється покупцю, будуть уточнюватися в процесі переоформлення прав користування земельною ділянкою.

Пунктом 2.3 договору купівлі-продажу визначено, що відповідно до ст. 120 ЗК України, у звязку з переходом до покупця права власності на обєкт, до останнього переходить право користування земельною ділянкою. Покупець переоформлює право користування земельною ділянкою у встановленому законодавством порядку.

Згідно з договором дарування від 14 червня 2003 року ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар частину комплексу будівель, а саме: літ. "М" бетонний вузол площею 71,5 кв.м., "Н" столярний цех площею172,8 кв.м., що знаходиться в м.Черкаси по вул. Одеській, 8; загальна площе вказаної частини комплексу будівель 244,3 кв.м. (а.с.60).

12 квітня 2007 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради затверджено акт визначення збитків власнику землі № 87, за змістом якого з дати реєстрації договору дарування на обєкт нерухомості громадянин ОСОБА_1 використовує земельну ділянку по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси загальною площею 1457 кв.м. без правовстановлюючих документів. Самовільно використовуючи цю земельну ділянку, ОСОБА_1 не сплачує кошти за використання землі, чим наносить збитки міському бюджету у вигляді неодержання міською радою доходу у формі орендної плати, розмір яких за період із 14 червня 2003 року по 31 березня 2007 року становить 5 760 грн 42 коп.

Рішенням Черкаської міської ради № 852 від 18 липня 2007 року затверджено акт про визначення збитків власнику землі від 12 квітня 2007 року № 87 та запропоновано ОСОБА_1 відшкодувати Черкаській міській раді збитки у вищезазначеному розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Статтею 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно із ст. ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Судом також установлено, що 11 вересня 2007 року між ЧМР та приватним підприємцем ОСОБА_1, враховуючи рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18 липня 2007 року № 852 "Про затвердження акта про визначення збитків власнику землі", укладено ОСОБА_5 про відшкодування власнику землі заподіяних збитків (далі - ОСОБА_5).

Відповідно до п. 1 ОСОБА_5 землекористувач, що з 14 червня 2003 року використовує земельну ділянку площею 1457 кв.м. за адресою м. Черкаси, вул. Одеська, 8 з порушенням ст.ст. 125, 206 ЗК України, чим завдає збитків землевласнику, протягом 5 місяців зобовязується відшкодувати кошти в розмірі 7 277 грн 42 коп. щомісячно рівними частинами по 1455 грн 48 коп. щомісячно до 10 числа місяця наступного за звітним, за період із 14 червня 2003 року по 31 липня 2007 року.

Пунктом 2 ОСОБА_5 сторони визначили, що землекористувач зобовязується щомісячно з 1 серпня 2007 року відшкодовувати збитки завдані використанням земельної ділянки з порушенням вимог ст.ст. 125, 206 ЗК України в розмірі 379 грн 25 коп. згідно рішення ЧМР від 8 лютого 2007 року № 2-1516 "Про міський бюджет на 2007 рік". У разі наявності витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Черкаси на земельну ділянку, яка використовується землекористувачем з порушенням вимог ст.ст. 125, 206 ЗК України, плата сплачується в розмірі плати за оренду землі, розрахованому згідно рішення Черкаської міської ради від 31 травня 2007 року № 2-613 "Про плату за оренду землі".

Згідно із п. 3 ОСОБА_5 за несвоєчасне внесення плати за землю відповідно до пунктів 1,2 ОСОБА_5 стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Звертаючись до суду із зустрічним позовом про визнання ОСОБА_5 недійсною, ОСОБА_1 посилався на те, що така є удаваним правочином, оскільки в ній фактично йде мова про користування земельною ділянкою. Отже, ОСОБА_5 приховано договір оренди землі, а тому до правовідносин, що виникають з приводу ОСОБА_5, необхідно застосовувати положення Закону України "Про оренду землі", яким ОСОБА_5 не відповідає.

Із такими доводами зустрічного позову погодитись не можна з огляду на наступне.

Укладенням ОСОБА_5 ОСОБА_1 погодився з тим, що фактичне використання ним земельної ділянки площею 1457 кв.м. по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси завдає збитків землевласнику ЧМР, які він зобовязався відшкодовувати щомісяця до державної реєстрації ним документа, що посвідчує право на земельну ділянку.

На думку суду, закріплення в письмовому договорі (угоді) обовязку відшкодовувати збитки, завдані фактичним використанням земельної ділянки, не порушує норми чинного законодавства України. ОСОБА_5 хоча й прямо не передбачена актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства, тому має право на існування.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вказаний договір приховує договір оренди землі є необґрунтованими, оскільки умовами ОСОБА_5 передбачено щомісячне відшкодування саме збитків, а не орендних платежів за користування земельною ділянкою.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що вказана ОСОБА_5 не породжує для сторін жодних правових наслідків і була укладена під примусом ЧМР з обіцянкою в майбутньому виділити йому в користування земельну ділянку площею 0,1457 га, оскільки такі доводи не підтверджено належними та допустимими доказами.

Зазначення в ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 має статус "приватного підприємця" спростовується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 71), тому суд вважає, що таке зазначення є технічною помилкою, яка не призводить до недійсності ОСОБА_5.

Про наявність технічної помилки свідчить і те, що в акті визначення збитків власнику землі № 87 та рішенні виконавчого комітету ЧМР від 18 липня 2007 року № 852, на підставі яких укладено ОСОБА_5, про ОСОБА_1 йдеться як про фізичну особу.

З огляду на викладене, підстави для визнання ОСОБА_5 недійсною відсутні, тому в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд враховує заяву представника ЧМР про застосування позовної давності до вимог зустрічного позову, але з урахуванням відмови судом в зустрічному позові по суті, така заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оскільки умовами ОСОБА_5 передбачено обов'язок ОСОБА_1 з 1 серпня 2007 року сплачувати відшкодування збитків, завданих використанням земельної ділянки з порушенням вимог ст.ст. 125, 206 ЗК України, рівними частинами, і такий обов'язок ОСОБА_1 не виконано, то такі збитки підлягають стягненню з останнього.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він земельною ділянкою площею 1457 кв.м. по вул. Одеська, 8 у м. Черкаси фактично не користується, спростовується змістом укладеної ним ОСОБА_5.

Крім того, матеріали справи містять план визначених меж земельної ділянки площею 1457 кв.м., якою фактично користується ОСОБА_1, а також викопіювання з плану міста Черкаси із зазначенням земельної ділянки площею 0,1457 га по вул. Одеській у м.Черкаси.

Суд враховує й те, що ОСОБА_1 16 вересня 2015 року та 5 грудня 2016 року звертався до ЧМР із заявами про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1457 га по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси, які з різних причин задоволено не було, що також свідчить про його намір стати титульним володільцем цієї земельної ділянки, якою він фактично користується.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_4 також пояснив, що його довіритель не втратив бажання завершити процедуру виділення земельної ділянки площею 0,1457 га у своє користування у порядку, передбаченому ЗК України, але через брак коштів, які потрібні для поновлення технічної документації, наразі не має можливості це зробити.

Не можна погодитись і з доводами ОСОБА_1 про те, що право вимагати з нього відшкодування збитків за фактичне користування земельною ділянкою має не ЧМР як власник земельної ділянки, а постійний землекористувач земельної ділянки по вул. Одеська, 8 у м.Черкаси ВАТ "ЧЗТА", оскільки обов'язок у ОСОБА_1 зі сплати коштів виник у нього безпосередньо з положень ОСОБА_5.

За таких обставин, суд погоджується з доводами первісного позову ЧМР про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за ОСОБА_5.

Водночас, враховуючи заяву ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності до вимог ЧМР, суд робить висновок про те, що такі кошти підлягають стягненню за період із 25 квітня 2014 року (в межах трирічного строку до звернення до суду з позовом Черкаською міською радою) та по 31 березня 2017 року (в межах заявлених позовних вимог) у розмірі 23 951 грн 87 коп., а також пеня за ОСОБА_5 421 грн 46 коп.

У порядку розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 також підлягає стягненню 1600 грн судового збору.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 6, 15, 16, 526, 629 ЦК України, ЗУ "Про судовий збір", суд

в и р і ш и в:

Позов Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь міського бюджету м. Черкаси (розр. рах. № 0002, банк отримувача: ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, отримувач: УДКСУ у м. Черкасах Черкаської області, код ОКПО 38031150, код платежу 18010900, призначення платежу: плата за угодою про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 11 вересня 2007 року) заборгованість за угодою про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 11 вересня 2007 року за період із 25 квітня 2014 року по 31 березня 2017 року в розмірі 23 951 грн 87 коп., пеню 421 грн 46 коп. та судовий збір 1 600 грн, а всього стягнути 25 973 (двадцять пять тисяч девятсот сімдесят три) гривні 33 копійки.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відкрите акціонерне товариство «Черкаський завод телеграфної апаратури», про визнання недійсною угоди про відшкодування власнику землі заподіяних збитків.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Соснівський районний суд м.Черкаси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку апеляційним судом Черкаської області, якщо його не буде скасовано.

Суддя: Я.В. Пересунько