Справа № 524/7674/16-ц
Провадження №2/524/364/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, суду пояснив, що 23.07.2016 року з вини відповідача сталася ДТП та було пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_1. Винність ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, встановлена постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.08.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, а розмір збитків належно підтверджено висновком експерта-автотоварознавця ОСОБА_5 і висновком проведеної за ухвалою суду комплексної судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи.

ОСОБА_3 позов не визнав. Суду пояснив, що для правильного вирішення спору необхідно дослідити відповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України в момент ДТП, оскільки під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення суддею Крюківського районного суду це питання не досліджувалося. ОСОБА_3 заявив клопотання про витребування справи про адміністративне правопорушення з Крюківського районного суду та призначення судової автотехнічної експертизи. Відповідач також вважав, що позивач належно не довів розмір збитків, відшкодування яких вимагає.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.03.2017 року (а.с. 116) за клопотанням представника відповідача до участі у справі як третю особу було залучено Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі по тексту рішення - страхова компанія).

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився; просив слухати справу без його участі. У письмових поясненнях представник повідомив, що 03.02.2016 року між ОСОБА_3 та страховою компанією було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ-4465988, за яким забезпечено транспортний засіб ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2. Строк дії договору - до 02.02.2017 року, ліміт відповідальності по майну - 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

10.11.2016 року страховик виплатив ОСОБА_1 50 000,00 грн. за шкоду, завдану його автомобілю під час ДТП, яка сталася 23.07.2016 року з вини ОСОБА_3

Ухвалою суду від 19.10.2016 року (а.с. 84) суд за заявою ОСОБА_1 вжив заходи забезпечення позову, наклавши арешт на майно ОСОБА_3 в межах ціни позову.

29.03.2017 року за клопотанням відповідача суд призначив у справі автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинив (а.с. 132). Ухвалою від 8.11.2017 року провадження було відновлено (а.с. 209).

Ухвалою вуд 26.12.2017 року суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотань про витребування з іншого суду справи про адміністративне правопорушення та призначення судової автотехнічної експертизи (а.с. 237).

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи:

23.07.2016 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3, виїзджаючи на нерегульоване перехрестя вулиць Д. Бідного та лейтенанта Дніпрова у м. Кременчуці, не надав переваги у русі автомобілю НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі. В результаті зіткнення транспортні засобі були пошкоджені. Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 9 серпня 2016 року ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено штраф в сумі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 22 серпня 2016 року (а.с. 8). Як вбачається з її змісту, ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у порушення Правил дорожнього руху, наслідком чого стала дорожньо-транспортна пригода, визнав повністю.

Копія постанови судді, яка долучена позивачем до справи, належним чином не посвідчена. Проте в судовому засіданні по даній справі ОСОБА_3 підтвердив, що приймав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення в Крюківському райнному суді м. Кременчука, не заперечував своєї вини в адмінправопорушенні та був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Встановивши зазначене, суд вважає доведеним той факт, що є така, що набрала законної сили, постанова судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 9 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КупАП, вчинене ОСОБА_3 23 липня 2016 року. Ця постанова є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій ОСОБА_3 в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони ОСОБА_3 (частина шоста статті 82 ЦПК України).

Із зазначених підстав суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення у справі судової автотехнічної експертизи з метою дослідження наявності чи відсутності вини позивача ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 108 від 22 серпня 2016 року судового експерта ОСОБА_5 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, становить 113 027,80 грн. З цієї суми 50 000,00 грн. - в межах ліміту страхової відповідальності - ОСОБА_1 відшкодувала ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Розмір невідшкодованої шкоди становить 63 027,80 грн. Згідно висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1, складає 117 136,74 грн. (а.с. 155 зворот). Різниця у сумі невідшкодованого збитку становить 4 108,94 грн., але позивач позовні вимоги до ОСОБА_3 не збільшив і підтримував їх у первісному вигляді.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 22 ЦК України збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Такими витратами позивача були: 700,00 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження (а.с. 56) та 350,00 грн. витрат на послуги евакуатора (а.с. 57).

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановивши зазначені обставини, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 заявив обгрунтовані вимоги до ОСОБА_3, розмір яких довів в судовому засіданні.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до статей 137, 141 Цивільно-процесуального Кодексу України: з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 640,78 грн. судового збору та 3 900,00 грн. витрат на правничу допомогу. Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, витраченим часом, ціною позову.

Керуючись викладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_5, проживаючого за адресою: 39600, АДРЕСА_1) 64 077,80 грн. у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_5, проживаючого за адресою: 39600, АДРЕСА_1) понесені судові витрати: судовий збір 640,78 грн. та 3 900,00 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 4 540,78 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 05.01.2018 року.

Суддя