У Х В А Л А

13 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ТзОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті по даній цивільній справі на підставі ухвали Рівненського міського суду від 09 лютого 2017 року.

Не погодившись із вказаною ухвалою та вважаючи її незаконною, ТзОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову по даній цивільній справі взагалі були відсутні, так як, ні в заяві позивача, ні в ухвалі Рівненського міського суду від 09 лютого 2017 року, взагалі не наведено належного обґрунтування необхідності вжиття таких заходів.

Будь-які дані, які б свідчили про те, що невжиття судом заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи неможливості виконання ймовірного рішення суду взагалі відсутні, а всі твердження позивача з даного приводу лише його припущеннями.

Позивачем не надано доказів про відсутність на рахунках відповідача грошових коштів, а лише висунуто припущення, що втрата основного орендаря призвела до неплатоспроможності товариства. Також позивачем голослівно, без надання доказів, заявлено про наявність у нього інформації про намір товариства відчужити своє нерухоме майно.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/692/2017 Головуючий у 1 інстанції : Кучина Н.Г.

Доповідач : Григоренко М.П.

Судом було постановлено ухвалу без урахування принципу співмірності та предметності забезпечення позову, безпідставно накладено арешт на все нерухоме майно відповідача, оскільки предметом позову є стягнення збитків у грошовій формі.

При відмові у скасуванні заходів забезпечення позову в оскаржуваній ухвалі судом не надано жодної правової оцінки доводам відповідача та не обґрунтовано чому такі пояснення відповідача були відхилені.

Із цих підстав просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову та постановити нову ухвалу, якою заяву ТзОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" про скасування заходів забезпечення позову задовольнити повністю, скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09.02.2017 року про забезпечення позову та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В ході апеляційного розгляду справи представник ТзОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" Татарчук Л.І. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Залишаючи без задоволення заяву ТзОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 09.02.2017 року, суд першої інстанції виходив із того, що підстав для скасування цих заходів немає.

З даним висновком суду першої інстанції також погоджується і колегія суддів.

Відповідно до частини 3 статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пунктів 2, 4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечуючи позов, шляхом накладення арешту на майно ТзОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ", суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача про забезпечення позову ґрунтується на законі, і в період розгляду справи відповідач має реальну можливість провести відчуження належного їй майна, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідач не надав будь-яких доказів, які б свідчили про наявність у нього іншого майна, вартість якого б відповідала розміру заявлених позивачем вимог, а тому суд першої інстанції мав всі достатні підстави для накладення арешту на те майно, яке є в наявності.

Крім того, наголошуючи на не співмірності вжитих заходів забезпечення позову, сторона відповідача не надала будь-яких доказів, на підставі яких можливо було б накласти арешт в межах суми заявленого позову, так як ТзОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" вказує лише загальну балансову вартість всього майна.

У разі надання суду першої інстанції належних та допустимих доказів щодо вартості арештованого майна, сторона відповідача не позбавлена можливості ставити питання про обрання нових заходів забезпечення позову, в межах суми заявленого позову.

Також у справі відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що вжиті заходи забезпечення перешкоджають ТзОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" здійснювати господарську діяльність.

Колегія суддів також констатує, що наполягаючи на скасуванні ухвали Рівненського міського суду від 10 березня 2017 року, відповідач фактично посилається на незаконність ухвали цього ж суду від 09 лютого2017 року, хоча ця ухвала є чинною і ТзОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" її у встановленому порядку не оскаржило.

У зв'язку із викладеним, ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2017 року підлягає залишенню без змін, як постановлена із додержанням вимог закону.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 318 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук