АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/732/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів з апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року,

встановила:

В листопаді 2016 року заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради (далі - міська рада) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 46 341,01 грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки площею 1151 м кв. по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок безоплатного користування відповідачем земельною ділянкою, власником якої є міська рада, без виготовлення відповідних документів та укладення договору оренди, за період з 01.06.2013 року по 01.06.2016 року громаді міста Хмельницького в особі міської ради було заподіяно збитків в розмірі 46 341, 01 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Прокурор вказує на помилковість висновку суду про те, що розробити документацію з землеустрою, звернутися за її погодженням, оформити договір оренди є правом відповідача, а не обов'язком. Зазначає, що земельним законодавством передбачено лише перехід права оренди при набутті права власності на об'єкт нерухомості, і таке право оренди необхідно оформити у встановленому порядку. Стверджує, що при встановленні розміру земельної ділянки, яку відповідач використовує без правовстановлюючих документів, судом безпідставно не враховано, що відповідач в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вказала розмір ділянки 1151 м кв., і саме на цю ділянку їй було надано дозвіл, в подальшому цю ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Не враховано також, що факт використання відповідачем земельної ділянки у розмірі 1151 м кв. підтверджується актом обстеження земельної ділянки. Вказує, що акт комісії з визначення розміру збитків та рішення виконавчого комітету, яким його затверджено, не оскаржувалися і є чинними, а висновок суду про відсутність вини у завданні збитків з боку відповідача є хибним. Стверджує, що позивач не довела, що у неї були об'єктивні перешкоди в оформленні прав на землю, а така ситуація виникла з вини відповідача внаслідок її бездіяльності.

В судовому засіданні прокурор та представник міської ради підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив та пояснив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що за договором дарування нежитлового приміщення від 05.08.2008 року відповідач набула у власність від ОСОБА_2 приміщення прохідної загальною площею 33,4 кв.м., по АДРЕСА_1. Будь-які умови щодо земельної ділянки, на якій дане приміщення знаходиться, в зазначеному договорі дарування відсутні.

22.07.2010 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до позивача з клопотанням надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1151 га, що розташована за адресою: м. Хмельницький, пров. Курчатова 5, землі промисловості, транспорту, зв'язку та енергетики, оборони та іншого призначення для обслуговування приміщення прохідної та надати її у користування.

Рішенням 38-ої сесії Хмельницької міської ради № 43 від 08.09.2010 року ФОП ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки.

Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером НОМЕР_1, що підтверджується листом Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 24.01.2017 року, копія котрого наявна у справі. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 75666495 від 13.12.2016 року, право власності на земельну ділянку з вказаним кадастровим номером ні за ким не зареєстровано. Зазначене додатково підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області від 16.12.2016 року за вих. № 31-28-99.5-10941/0/15-16, відповідно до якого спірна земельна ділянка не належить на праві власності та користування жодній особі.

19.01.2015 року відповідач припинила діяльність як фізична особа-підприємець, однак ні орендної плати, ні земельного податку не сплачувала, що підтверджується листами ДПІ у м. Хмельницькому від 31.03.2016 року та від 4.11.2016 року.

20.05.2016 року Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради було проведено обстеження земельної ділянки по пров. Курчатова, 5, в м. Хмельницькому, внаслідок чого складено акт, в якому встановлено, що земельна ділянка огороджена бетонним парканом і згідно інформації, наданої відділом інформації та кадастру департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів її площа становить 0,1151 га.

27.05.2016 року на адресу відповідача надіслано повідомлення про засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, призначене на 02.06.2016 року, що підтверджується зазначеним повідомленням та фіскальним чеком про його надіслання.

За вказаним у зазначеному фіскальному чеку штрихкодовим ідентифікатором інформація щодо вручення відсутня, що підтверджується даними відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту ДП «Укрпошта».

02.06.2016 року проведено засідання Комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і складено акт визначення розміру збитків, у якому зазначено про використання відповідачем земельної ділянки площею 0,1151 га по пров. Курчатова 5 у м. Хмельницький з 01.06.2013 року по 01.06.2016 року без правовстановлюючих документів та визначено розмір збитків, заподіяних територіальній громаді міста, в сумі 46341,01 грн.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.08.2016 року № 562 було затверджено вищезазначений акт визначення розміру збитків. Копія рішення виконкому надіслана відповідачу 18.08.2016 року та отримана нею 19.08.2016 року, що підтверджується повідомленням від 17.08.2016 року, фіскальним чеком від 18.08.2016 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та даними відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту ДП «Укрпошта» (штрихкодовий ідентифікатор 740).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вчинення дій щодо оформлення прав на землю землекористувачем є правом, а не обов'язком особи, крім того, позивачем не доведено у встановленому порядку розміру земельної ділянки, яка фактично використовується відповідачем. Суд вказав, що в акті обстеження земельної ділянки висновок про використання відповідачем земельної ділянки площею 0,1151 га зроблений лише на підставі наявності на вказаній земельній ділянці бетонної огорожі, яка, як складова частина об'єкта нерухомого майна за адресою: м. Хмельницький, пров. Курчатова, 5, перебуває у власності ОСОБА_2

Такий висновок суду слід визнати обґрунтованим.

Згідно з листом Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 07.02.2017 року за вих. № 350/02-01-11, рішенням 38-ої сесії № 41 від 8.09.2010 року ОСОБА_3 надано в оренду земельну ділянку площею 19336 кв.м. в межах земельної ділянки площею 20277 кв.м. терміном на 5 років по АДРЕСА_2. Земельна ділянка площею 1151 кв.м., дозвіл на розробку проекту землеустрою на яку було надано ОСОБА_1, також входить в межі тієї ж земельної ділянки площею 20277 кв.м. Якщо додати площі цих двох ділянок, то разом їх площа становить 20487 кв.м, що дає підстави для висновку про накладення вказаних суміжних земельних ділянок одна на одну.

Відповідно до Акта обстеження земельної ділянки від 20 травня 2016 року представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи здійснено обстеження земельної ділянки по пров. Курчатова, 5. В результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка огороджена бетонним парканом. Однак обмірів земельної ділянки на місцевості не проводилось, а її площа в Акті вказана згідно інформації, наданої відділом інформації та кадастру Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів.

Наведене свідчить про правильність висновку суду про неможливість достовірно встановити із наявних у справі доказів розмір та конфігурацію земельної ділянки, якою користувалась ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів і, відповідно, розмір завданих міській раді збитків. Своїм правом на проведення експертизи сторони не скористались.

Зважаючи на вказане, довід апеляційної скарги про наявність збитків, завданих бездіяльністю відповідача щодо належного оформлення права оренди земельної ділянки, не свідчить про наявність підстав для задоволення позову, оскільки без встановлення площі та конфігурації земельної ділянки неможливо встановити дійсний розмір завданих збитків.

Статтею 206 ЗК (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом положень ст. ст. 122, 123 ЗК сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нових земельних ділянок.

Відповідно до ст. 124 ЗК передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Аналогічна норма закріплена у ст. 16 Закону України "Про оренду землі".

Згідно з п.п. 2.4., 2.6. рішення Хмельницької міської ради №64 від 29.08.2012 року, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими КМУ формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії, а також відповідно до фактичного функціонального використання приміщень, будівель, споруд, розташованих на ній, про що орендар має вказати у своїй заяві (клопотанні) щодо передачі в оренду земельної ділянки.

Після прийняття міською радою рішення щодо передачі земельної ділянки в оренду, до оформлення права користування земельною ділянкою (державної реєстрації договору оренди землі), землекористувач зобов'язаний сплачувати плату за землю у розмірі земельного податку, а документ, який свідчить про її сплату, є невід'ємним додатком до договору оренди землі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 38-ої сесії Хмельницької міської ради № 43 від 08.09.2010 року ФОП ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки площею 0,1151 га.

Однак до цього часу проект землеустрою не виготовлений, а міська рада не прийняла рішення про передачу спірної земельної ділянки в оренду.

За таких обставин виникає питання щодо правової обґрунтованості та доведеності доводів позивача про перебування у відповідача на праві користування земельної ділянки площею 0,1151 га по провулку Курчатова, 5 в м. Хмельницькому.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Справа не містить жодних об'єктивних даних, на підставі яких можна було б зробити висновок про правовий статус спірної земельної ділянки на момент переходу права власності на приміщення прохідної від попереднього власника ОСОБА_2 до ОСОБА_1 на підставі договору дарування нежитлового приміщення від 05.08.2008 року. Відомості про спірну земельну ділянку відсутні також і у самому договорі дарування, хоча відповідно до ч. 6 ст. 120 ЗК України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Справа містить неспростовані дані про присвоєння спірній земельній ділянці кадастрового номера НОМЕР_1, цільове призначення - землі промисловості, транспорту, зв'язку та енергетики, оборони та іншого призначення для обслуговування приміщення прохідної.

При цьому об'єктивних даних, за допомогою яких можна було б провести ідентифікацію земельної ділянки під кадастровим номером НОМЕР_1 з земельною ділянкою, за користування якою ОСОБА_1 було нараховано збитки, справа не містить.

Слід також врахувати, що при площі будівлі прохідної, яка належить відповідачу - 33,4 кв.м., надання в користування земельної ділянки для обслуговування цієї будівлі площею 0,1151 га є неспівмірним.

Позивачем також не надано доказів на підтвердження обставин щодо фактичного землекористування відповідачем земельною ділянкою, необхідною для обслуговування прохідної, її місця розташування, конфігурації та площі, з якої можна було б нарахувати плату за землю.

Дійсно, статтями 152, 156, 157 ЗК установлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року N 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

З аналізу наведених норм статті 157 ЗК України та вказаного порядку вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Отже, у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені статтею 157 ЗК України та Порядком.Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду України у справі N 6-2588цс15 від 14 вересня 2016 року.

Однак, враховуючи встановлені судом обставини справи, недоведеність правових підстав позову, розміру та конфігурації земельної ділянки, суд прийшов до правильного висновку і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Справа також не містить об'єктивних даних щодо наявності вини ОСОБА_1 у неукладенні договору оренди. Як вбачається з матеріалів справи, їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1151 га.

Однак до цього часу проект землеустрою не затверджений, а міська рада не прийняла рішення про передачу спірної земельної ділянки в оренду.

Не виготовлення землевпорядних документів відповідачем, без встановлення причин цього, не є підставою для висновку про наявність в діях (бездіяльності) ОСОБА_1 вини.

Оскільки рішення суду підлягає залишенню без змін, тому судові витрати, понесені позивачем в справі, не підлягають відшкодуванню за рахунок іншої сторони.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарг ине вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Демінська А.А. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія 47