Рішення

Іменем України

07 грудня 2017 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Пасько І.Б.

розглянувши у судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Теребовлянської міської ради,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Теребовлянської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Теребовлянської міської ради, у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Теребовлянської міської ради № 376 від 30.06.2011 року в частині передання безоплатно у власність їй земельну ділянку загальною площею 0,2011 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою м. Теребовлі, вул. Кн. Василька, 2, Теребовлянського району Тернопільської області, 0,10 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,1011 га - для ведення особистого селянського господарства та визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 222,90 сотих (0,2229 га.) для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Кн. Василька, 2 м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області, посилаючись на мотиви викладенні у позовній заяві.

Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, зіславшись на мотиви вказані в позовній заяві.

Представник відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з ухвали Судової колегії в цивільних справах Тернопільського обласного суду у справі №33-350 1961 року, якою залишено без змін Рішення Микулинецького районного народного суду від 11 серпня 1961 року, яким встановлено право власності на домобудівлі в м. Теребовлі вул. Тернопільська № 113, які складаються з житлового будинку та хліва за ОСОБА_5, підвал залишено у спільному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зобовязано ОСОБА_5 сплатити ОСОБА_7 вартість 1/2 житлового будинку в сумі 378 крб. 45 коп.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД № 261533 ОСОБА_5 -ОСОБА_3 змінила своє прізвище з «Мнюх» на «Пасіка».

При винесенні вищевказаного рішення, Микулинецький районний народний суд виходив із генерального плану (схеми) виготовленого 26 квітня 1951 року, відповідно до якого за домоволодінням, що було набуто ОСОБА_5 рахувалося 222,90 га. земельна ділянка для обслуговування житлового будинку.

Рішенням Теребовлянської міської ради від 30 червня 2011 року № 376 передано безоплатно у власність ОСОБА_8-О. П. земельну ділянку загальною площею 0,2011 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства в м. Теребовлі, вул. Кн. Василька, 2, в тому числі 0,10 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку; 0,1011 га - для ведення особистого селянського господарства.

Рішення Теребовлянської міської ради, окрім вказаного генерального плану, не відповідає і попереднім відомостям, які були надані позивачці самою ж міською радою. Відтак у довідці № 399 від 26 січня 1996 року вказано, що за домоволодіння за адресою вул. Кн. Василька, 2, м. Теребовля закріплено присадибну земельну ділянку 2183 кв. м., що становить 0,2183 га..

Також Теребовлянською міською радою було надано довідку № 2564 від 03 грудня 2011 року згідно якої ОСОБА_8-О. П. має в користування 0,2611 га землі, з усіх земель, які є в користуванні 0,2011 га присадибна ділянка.

Незрозумілим є якою земельною ділянкою площею 0,06 га. (0,2611 га. - 0,2011 га.) ОСОБА_8О- П. користується, адже відповіддю № 844/2.18 від 30.06.2016 року на адвокатський запит Теребовлянська міська рада зазначає, що відомості про земельну ділянку 0,06 га, якою користується ОСОБА_8-О. П. в міській раді відсутні.

Згідно листа-відповідь Теребовлянської міської ради № 844/2.18 від 30.06.2016 р.. в якому посилається на те, що технічну документацію на житловий будинок та на план земельної ділянки відображений у ній як на підставу передання ОСОБА_8-О. П. у власність саме 0,2011 га. землі для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. З таким твердженням міської ради не можна погодитися оскільки в технічній документації на житловий будинок план земельної ділянки відображається лише схематично без точно відображення площі та меж земельної ділянки, більше того, технічний паспорт виданий в 2001 році, тобто коли вже було порушено право ОСОБА_8-О. П. на користування та володіння земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою вул. Кн. Василька, 2, м. Теребовля.

Згідно висновку експерта від 26 липня № 69/17-22 фактична площа земельної ділянки, якою користується ОСОБА_8, становить 0,2222 га. Експертом встановлено, що згідно ухвали Судової колегії в цивільних справах Тернопільського обласного суду у справі №33-350 1961 р., якою залишено без змін рішення Микулинецького районного народного суду від 11.08.1961 року, здійснено розподіл. Обєктом розподілу була присадибна ділянка №69, власник ОСОБА_6, розподіл відбувся згідно часток домоволодіння: ? належно ОСОБА_7, 1/2 належно ОСОБА_5 (вона ж ОСОБА_8-О.П.). Загальна площа спірного домоволодіння становила 4027,5 м. Згідно часток розподілу ОСОБА_5 (ОСОБА_8-О.П.) належно 2013,75 м2 або ж 0,2014 га, що по суті на 3 м2 більше, ніж згідно рішення сесії міської ради від 30.06.2011 (рішення передачі у власність земельної ділянки площею 0,2011 га). Проміри земельної ділянки вказані у додаткові №1. Встановити відповідність параметрів фактичного землекористування до генерального плану (схеми) від 26.06.1951 року вбачається за неможливе, оскільки відсутні координати, частина промірів та лінії привязки будівель до межі земельної ділянки.

Згідно зі ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Однак, суд вважає, що позовна вимога про визнання за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 222,90 сотих (0,2229 га.) для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Кн. Василька, 2 м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області до задоволення не підлягає, у звязку із її безпідставністю.

Так як, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою не представлено суду доказів, які б підтверджували обставини порушення відповідачем її права щодо не визнання за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 222,90 сотих (0,2229 га.) для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Кн. Василька, 2 м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити частково, скасувавши рішення Теребовлянської міської ради, № 376 від 30 червня 2011 року в частині передання безоплатно у власність їй земельну ділянку загальною площею 0,2011 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою м. Теребовлі, вул. Кн. Василька, 2, Теребовлянського району Тернопільської області, 0,10 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,1011 га - для ведення особистого селянського господарства.

У решті позову слід відмовити у звязку з безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з Теребовлянської міської ради судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Також слід стягнути з Теребовлянської міської ради судові витрати в розмірі 2376 грн. 00 коп. в користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 за проведення судової земельно - технічної експертизи № 69/17-22 від 26 липня 2017 року.

Керуючись ст.ст.10,11,14,60,179, ЦПК України, ст.ст. 123, 152 ЗК України, ст.ст.15, 392, 393 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Теребовлянської міської ради задоволити частково.

Скасувати рішення Теребовлянської міської ради, № 376 від 30 червня 2011 року в частині передання безоплатно у власність їй земельну ділянку загальною площею 0,2011 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою м. Теребовлі, вул. Кн. Василька, 2, Теребовлянського району Тернопільської області, 0,10 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,1011 га - для ведення особистого селянського господарства.

У решті позову відмовити у звязку з безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з Теребовлянської міської ради судові витрати в розмірі 2376 грн. 00 коп. в користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 за проведення судової земельно - технічної експертизи № 69/17-22 від 26 липня 2017 року.

Стягнути з Теребовлянської міської ради судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий :