Справа № 373/137/16-ц Головуючий у І інстанції Опанасюк І. О.
Провадження № 22-ц/780/5129/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 09.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» про захист прав споживачів ,-

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним позовом , посилаючись на таке.

Між сторонами 02 червня 2008 року було укладено договір №741 про надання послуг водопостачання і водовідведення фізичним особам (громадянам).

01 червня 2015 року у звязку з настанням терміну проведення періодичної повірки засобів обліку води (лічильників) на адресу позивача надійшов припис від КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» про повірку лічильника. Разом з цим позивачу було повідомлено, що в разі невиконання до 25 липня 2015 року даних вимог, облік розрахунку споживання води буде проводитись за нормами з дати закінчення міжповірочного інтервалу.

В липні 2015 року відповідач змінив позивачу схему оплати з фактично спожитої на нормативну, яка обчислюється згідно кількості зареєстрованих осіб у квартирі.

Позивач двічі звертався до відповідача з заявою щодо проведення повірки засобів обліку води (лічильників) в квартирі №24, по вулиці Пугачова 9 в м. Переяслав-Хмельницький за рахунок комунального підприємства, проте йому було відмовлено у проведенні періодичної повірки лічильників, що підтверджується листами від 27.08.2015 року та від 30.11.2015 року.

Позивач просив визнати відмову КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» щодо проведення періодичної повірки засобів обліку холодної води у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 неправомірною; зобовязати КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» за власний рахунок підприємства провести періодичну повірку (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (водолічильників) холодної води у квартирі за адресою: АДРЕСА_1; визнати незаконним проведення схеми оплати з 01.06.2015 року замість фактично спожитої на нормативну за кількістю мешканців та відповідно здійснити перерахунок згідно показників лічильника.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не є балансоутримувачем лічильників та особою, яка надає позивачеві послуги з водопостачання, тому не повинен здійснювати повірку засобів обліку за власний рахунок.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна з наступних підстав.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02 червня 2008 року ОСОБА_2 та КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» в особі начальника ВУКГ ОСОБА_3 уклали договір №741 про надання послуг водопостачання і водовідведення фізичним особам (громадянам) (а.с. 31).

01 червня 2015 року у звязку з настанням терміну проведення періодичної повірки засобів обліку води (лічильників) на адресу позивача надійшов припис від КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» про повірку лічильника (а.с. 7).

Позивач двічі звертався до відповідача з заявою щодо проведення повірки засобів обліку води (лічильників), але йому було відмовлено, що підтверджується листами від 27.08.2015 року та від 30.11.2015 року (а. с. 13, 15).

Ці обставини підтверджені письмовими матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

Положеннями ч. 3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», що регулюють питання повірки засобів вимірювальної техніки, зазначено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Згідно абз. 1 п. 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, з розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Отже, проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки здійснюється за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати понесені виконавцем включаються у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та сплачуються споживачем щомісячно.

Як вбачається із статуту КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства», одним із основних напрямків діяльності є надання комунальних та побутових послуг по водопостачанню та водовідведенню (а.с. 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Факт укладення договору та його чинність сторонами не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Отже, саме відповідач надає до квартири позивача послуги з водопостачання та водовідведення, що підтверджується укладеним 2 червня 2008 року між ОСОБА_2 та Переяслав-Хмельницьким виробничим управлінням комунального господарства договором №741 про надання послуг водопостачання і водовідведення фізичним особам (а.с. 31). Враховуючи презумпцію правомірності правочину, передбачену ст. 204 ЦК України, відсутність даних, що недійсність цього договору встановлена законом, висновки суду першої інстанції про його нікчемність не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Крім того, із видно із п. 1.1. статуту КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства», його скорочена назва є : Переяслав-Хмельницьке ВУКГ ( а.с.29).

Переяслав-Хмельницьке ВУКГ надсилав позивачеві припис попередження про повірку лічильника води у квартирі АДРЕСА_2, де проживає позивача та квитанції про оплату послуг за водопостачання та водовідведення ( а.с.7-12), отже, саме відповідач - КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» надає відповідні послуги позивачеві.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про те, що КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» не є особою, яка надає зазначені послуги, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Довідка № 89 від 25 лютого 2016 року містить дані про те, що будинок №9 по вул. Пугачова у м. Переяслав Хмельницький та внутрішньо будинкові мережі водопостачання та водовідведення даного будинку не перебувають на балансі відповідача та про те, що засоби обліку води (лічильники), які встановлені у квартирі АДРЕСА_3 не є власністю комунального підприємства та не перебувають на його балансі (а.с. 45).

Разом з тим, із вищенаведеного законодавства випливає, що обов»язок проведення періодичної повірки засобів обліку лежить на виконавці зазначених послуг, а не балансоутримувачем внутрішньо будинкових мереж будинку, тому у відповідача, як у надавача послуг з водопостачання та водовідведення, відсутні законні підстави для відмови у здійсненні повірки засобів холодної води у квартирі позивача.

У порушення вимог ст. ст. 212214 ЦПК України суд першої інстанції суд на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, не перевірив належним чином доводи позивача про те, що саме відповідача надає послуги з водопостачання та водовідведення у будинку, де проживає позивач, є інше підприємство; не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення справи; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та дійшов необґрунтованого висновку про відмову у позові.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст.309 ЦПК України у звязку з неправильним застосуванням судом норми матеріального та процесуального права, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з таких міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Оскільки саме відповідач надає послуги з водопостачання та водовідведення у будинку позивача, слід визнати неправомірною відмову відповідача здійснити повірку засобів холодної води у квартирі позивача та зобовязати відповідача за власний рахунок підприємства провести періодичну повірку (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (водолічильників) холодної води у квартирі позивача.

Враховуючи, що у липні 2015 року відповідач змінив позивачу схему оплати з фактично спожитої на нормативну, яка обчислюється згідно кількості зареєстрованих осіб у квартирі, а не згідно з показаннями лічильника, слід зобовязати відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої холодної води у квартирі позивача відповідно до показників лічильника.

На підставі з ч.1 і ч.5 ст. 88 ЦПК України з позивач на користь відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги в розмірі 2315 грн. 04 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2016 скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» про захист прав споживачів задовольнити.

Визнати відмову Комунального підприємства «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» провести періодичну повірку засобів обліку холодної води у квартирі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 неправомірною.

Зобовязати Комунальне підприємство «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» за власний рахунок підприємства провести періодичну повірку (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (водолічильників) холодної води у квартирі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Зобовязати Комунальне підприємство «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» здійснити перерахунок вартості спожитої холодної води у квартирі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, згідно показників лічильника.

Стягнути з Комунального підприємства «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» () в дохід держави судовий збір в сумі 2315 грн. 04 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді