Справа № 199/6827/17
21 грудня 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12 жовтня 2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №35.1/АА-202.07.2, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 16 933,00 доларів США, повернення до 11.10.2014 року та зі сплатою 12,5 % річних. Відповідно до Додаткової угоди до кредитного договору №35.1/АА-202.07.2 з 27.11.2008 року, процентна ставка за кредитом була змінена на 14,5% річних.
- прострочена заборгованість за кредитом 10 309,55 доларів США., що в гривневому еквіваленті становить
- 3 % річних від суми простроченого кредиту 2803,47 доларів США, що в еквіваленті становить 72 914,72 грн.;
- 3 % річних від суми прострочених процентів по кредиту 141,80 доларів США, що в еквіваленті становить 3687,95 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі до судового засідання не зявились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12 жовтня 2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є позивач по справі, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №35.1/АА-202.07.2, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 16 933,00 доларів США, повернення до 11.10.2014 року та зі сплатою 12,5 % річних.
В забезпечення виконання зобовязань позивальника ОСОБА_1 перед банком за кредитиним договором №35.1/АА-202.07.2, між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки відповідно до умов якого останній поручилися за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань по кредитному договору. Відповідно до Додаткової угоди до кредитного договору №35.1/АА-202.07.2 укладеною між ОСОБА_1 та ВАТ «Родовід Банк» правонаступником якого є позивач, з 27.11.2008 року, процентна ставка за кредитом була змінена на 14,5% річних
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконала, допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за відповідачем станом на 12.09.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 13 254,82 доларів США, з яких:
- прострочена заборгованість за кредитом 10 309,55 доларів США.
- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 3827,74 доларів США,.;
За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.
Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №35.1/АА-202.07.2 від 12.10.2007 року у розмірі 13 254,82 доларів США та 99 554,63 грн.
В частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 3% річних від суми простроченого кредиту та прострочених процентів, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, кредитним договором встановлений інший вид відповідальності за прострочення зобовязання, а саме у вигляді пені.
Крім того, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відповідача ОСОБА_2 виходячи з наступного.
Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Однак, відповідно до Додаткової угоди до кредитного договору №35.1/АА-202.07.2 укладеною між ОСОБА_1 та ВАТ «Родовід Банк» правонаступником якого є позивач, з 27.11.2008 року, процентна ставка за кредитом була збільшена до 14,5% річних.
Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Таким чином, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач в порушення вимог договору поруки змінив умови кредитного договору, без згоди поручителя збільшив обсяг його відповідальності, у звязку з чим суд вважає поруку відповідача припиненою.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 5515,38 грн.
Керуючись ст.ст. 12,81, 133,141, 144,263-265,280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя