Справа № 303/1845/17
ряд. стат. звіту - 49
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

25 квітня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі - 850 грн., щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що 30 квітня 2009 року між нею та ОСОБА_3 було укладено та зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 128. Під час шлюбу, 25 серпня 2009 року у них народився син - ОСОБА_4. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 липня 2014 року, шлюб між нею та ОСОБА_3 - розірвано. Так. з моменту розірвання шлюбу відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не дає, участі у його вихованні не приймає, а весь тягар щодо утримання дитини лежить на ній (ОСОБА_2В.). Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить стягнути з ОСОБА_3 на її корить аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач - ОСОБА_2 в судове засідання зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, через оголошення в засобах масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 серпня 2009 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_2, народився син - ОСОБА_4, що стверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ФМ №144678 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 15 вересня 2009року (а.с 46).

22 липня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та вирішено : «Шлюб, зареєстрований 30 квітня 2009 року відділом РАЦС по м. Мукачево Мукачівського МРУЮ, запис №128, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвати. Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу визначити - Хома» (а.с.5).

Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

-2-

Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з статтею 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно частини 1 пункиту 1 статті 367 Цивільно - процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн., яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, щомісячно і до досягнення ним повноліття, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що діти у будь-якому випадку повинні бути захищені та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для його життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача ОСОБА_3, як батька, утримувати та надавати сину матеріальну допомогу

Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215, 218, 223, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 150, 180, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

-3-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень, щомісячно, і до досягнення ним повноліття, починаючи з 03 квітня 2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Мукачівського УДКСУ Закарпатської області (код - 37958089, банк ГУДКСУ у Закарпатській області, МФО - 812016, р/р 0003, код класифікації - 22030001) - 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави (р/р 8501, Код Банку 812016, Банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, ЄДРПОУ - 26213408, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу - 0501040) витрати пов'язані з публікацією в пресі в сумі - 60 (шістдесят) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через суд першої інстанції, який виніс оскаржуване судове рішення.

Головуючий М.М.Пак