АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

02 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея банк» про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року,

встановила:

у серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок сплачених ним коштів за кредитним договором від 11.06.2015 р. та стягнути на його користь 12 647 грн. 51 коп. та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 17 372 грн. 60 коп. В ході розгляду справи позовні вимоги щодо перерахунку та стягнення коштів було залишено без розгляду.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказував, що він 11.05.2015 р. уклав з відповідачем Кредитний договір, відповідно до якого йому було надано кошти в сумі 60 000 грн. зі сплатою процентів 21,99% та комісії в розмірі 2,4% від початкової суми кредиту. В договорі було викладено Графік щомісячних внесків. Він сплачував внески згідно з Графіком, а 25.09.2015 р. надав до банку Довідку, про те, що він проходить військову службу та має право на тимчасового припинення нарахування процентів відповідно до ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 09.06.2016 р. він достроково повністю сплатив кредит та проценти і комісію. 10.06.2016 р. він звернувся до банку із заявою про здійснення перерахунку сплачених ним процентів, однак такого перерахунку здійснено не було. Тому позивач просив стягнути кошти в сумі 12 647 грн. 51 коп. та моральну шкоду в розмірі 17 372 грн. 60 коп.

В ході розгляду справи 13.09.2016 р. позивачу було сплачено 36 947 грн. 78 коп., і за його заявою позовні вимоги в цій частині було залишено без розгляду.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову щодо відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли договірні відносини, і в договорі не було встановлено такого виду відповідальності.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 15, 16, 611 ЦК України.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, всі були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

При укладенні Кредитного договору між сторонами було визначено права, обов'язки та відповідальність позичальника та банку.

В п. 4.1.1 та 4.1.2 було передбачено обов'язки банку - видати позичальнику кредитні кошти на умовах, передбачених даним договором та надавати позичальнику консультації з питань виконання цього договору і повідомляти позичальника у разі зміни платіжних реквізитів. Відшкодування моральної шкоди в умовах договору не передбачено. В Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» закріплено випадки відшкодування моральної шкоди військовослужбовцям за рішенням суду. Оскільки договір та вказаний Закон не містять такого виду відповідальності за порушення Кредитного договору, заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 756/10167/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1293/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Жук М.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.