У х в а л а

іменем україни

06 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про поворот виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Закарпаттяобенерго» (далі - ПАТ «Закарпаттяобенерго») звернулось до суду з указаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Закарпаттяобленерго» про стягнення заборгованості з заробітної плати в сумі 2 586 грн 48 коп., середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з дня звільнення 31 грудня 2013 року і по день ухвалення судового рішення та 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 17 вересня 2015 року вказане судове рішення скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі та ухвалено в цій частині нове рішення, яким вказані позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПАТ «Закарпаттяобленерго» на користь ОСОБА_4 2 586 грн 48 коп. заборгованості. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

На виконання зазначеного судового рішення, 16 жовтня 2015 року ОСОБА_4 видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 26 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Зазначало, що 28 січня 2016 року ним у добровільному порядку перераховано на користь ОСОБА_4 2 586 грн 48 коп, однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 вересня 2015 року скасовано, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2015 року залишено в силі.

Посилаючись на те, що залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, судом касаційної інстанції не було вирішено питання про поворот виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 вересня 2015 року, просило заяву задовольнити.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 липня 2016 року, заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» 2 586 грн 48 коп. у порядку повороту виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 вересня 2015 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані ухвали судів попередніх інстанцій та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви, мотивуючи свою вимогу порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, врахувавши положення ст. ст. 380, 381 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 вересня 2015 року скасовано, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2015 року залишено в силі, а питання про поворот виконання рішення суду апеляційної інстанції не вирішувалось, є підстави для задоволення заяви ПАТ «Закарпаттяобенерго».

Судом апеляційної інстанції правильно відхилено доводи ОСОБА_4 про застосування приписів ч. 2 ст. 382 ЦПК України, оскільки 2 586 грн 48 коп. не є заробітною платою, їх невиплата ОСОБА_4 при її звільненні є наслідком вираховування цих коштів із її заробітної плати згідно з наказом підприємства. Крім того правильно зазначено, що між сторонами фактично виникли зобов'язальні правовідносини, зокрема на підставі угоди, за якою позивач взяв на себе зобов'язання користуватися телефонним зв'язком.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвали судів попередніх інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.С. Ткачук

І.М. Фаловська