Дата документу 11.12.2017 Справа № 554/7611/17
Провадження № 2/554/3549/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Гальонкіної Ю.С.,

при секретарі судового засідання Худолій Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення коштів

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля FORD ESCORT 1.6, який зареєстровано в 1-му МВ ДАІ м. Полтави 06.04.2007 року між ОСОБА_2, який діяв в інтересах власника автомобіля ОСОБА_3, та ОСОБА_1, та повернути грошові кошти у розмірі 2100 дол. США, що еквівалентно 55 264 грн 96 коп. передані на виконання цього договору.

На обґрунтування заявлених вимог зазначав, що відповідно до довіреності від 23.09.2016 року власником автомобіля FORD ESCORT 1.6 є ОСОБА_3, який уповноважив ОСОБА_2 експлуатувати та розпоряджатися цим автомобілем з правом керування (користування), продажу, обміну, зняття з обліку та постановки на облік у відповідних органах, одержання грошей строком на 3 роки, тобто до 23.08.2019 року, а 02 лютого 2017 року ОСОБА_2 була видана нотаріально посвідчена довіреність ОСОБА_1 на право експлуатації та розпорядження даним автомобілем та цього ж дня позивач на виконання цього договору під розписку передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2100 дол. США., а останній передав автомобіль FORD ESCORT 1.6.

Позивач вважає, що таким чином між сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля.

В подальшому, позивач звернувся до Регіонального сервісного центру МВС у Харківській області для проведення перереєстрації на себе цього автомобіля, однак на момент проведення огляду фахівцями експертної служби МВС було встановлено, що кузов даного автомобіля є звареним, про що було повідомлено працівників поліції, які відкрили кримінальне провадження № 0000691 від 03.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 290 КК України та відмовили ОСОБА_1 в реєстрації даного автомобіля.

На час звернення з цим позовом до суду експертиза щодо даного автомобіля не проведена, а користуватися або розпоряджатися автомобілем позивач не може, оскільки його перереєстрацію у Регіональному сервісному центрі Харківської області не проведено та вилучено автомобіль як речовий доказ.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За положеннями ст. 60, ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля НОМЕР_1.

23 серпня 2016 року на підставі довіреності ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 експлуатувати та розпоряджатися належним йому автомобілем з правом керування (користування), продажу, обміну, зняття з обліку та постановки на облік у відповідних органах, одержання грошей строком на 3 роки, тобто до 23.08.2019 року.

Згідно з довіреністю від 02 лютого 2017 року посвідченою приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованою в реєстрі за № 203, ОСОБА_2, діючи на підставі довіреності від імені ОСОБА_3, уповноважив ОСОБА_1 експлуатувати та розпоряджатися належним ОСОБА_3 автомобілем з правом керування (користування), продажу, обміну, зняття з реєстраційного обліку та постановки на облік у відповідних органах, одержання коштів, терміном до 23.08.2019 року.

Відповідно до розписок від 02 лютого 2017 року ОСОБА_2 передав автомобіль за 2 100 доларів США, грошові отримав, претензій не має, а ОСОБА_5 отримав автомобіль та передав ОСОБА_2 грошові кошти.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією субєкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між субєктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Частиною 1 ст. 240 ЦК України передбачено, що представник зобовязаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати свої повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено, договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Отже, позивач ОСОБА_5 не набув права власності на спірний автомобіль, оскільки договір купівлі-продажу цього транспортного засобу між сторонами не укладався, а видача йому довіреності в порядку передоручення на право володіння, користування та розпорядження автомобілем та відповідних розписок не свідчить про укладення договору купівлі-продажу у порядку, визначеному чинним законодавством.

Посилання позивача, що між сторонами по справі було укладено договір купівлі-продажу автомобіля, в звязку з чим до спірних правовідносин необхідно застосувати положення ст. 215 ЦК України (недійсність правочину) не грунтуються на законі, оскільки договір купівлі-продажу між сторонами по справі щодо купівлі-продажу автомобіля не є укладеним, а довіреність та розписка написана відповідачем по справі щодо передання спірного автомобіля не може вважатися належним договором купівлі-продажу автомобіля.

За таких обставин, суд вважає, що доводи позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу даного автомобіля є безпідставними, оскільки правочин, який не вчинено не може бути визнаний недійсним із застосуванням наслідків його недійсності, тобто стягненням сплачених за товар грошових коштів.

Таким чином, доводи позивача про застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу та повернення йому грошових коштів переданих на виконання цього договору у розмірі 2100 дол. США, що еквівалентно 55 264 грн 96 коп., суд вважає безпідставними, так як доказів того, що між позивачем і відповідачем був укладений цей договір не надано, тому і вимога про застосування наслідків недійсності цього правочину задоволенню не підлягає, а вимоги щодо стягнення грошових коштів зокрема за розпискою від 02.02.2017 року позивачем заявлено не було.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 202, ст. 203, ст. 205, ст. 206 ЦК України, ст. 8, ст. 10, ст. 11, ст. 60, ст. 88, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.С. Гальонкіна