Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Харечко С.П.

при секретарі Левчук Д.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, в якому просить: змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2012 року у справі №1715/17759/12 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 900 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову вказала, що у них із відповідачем є неповнолітня донька ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Рівненського міського суду від 06 листопада 2012 року по справі №1715/17759/12 шлюб між нею та відповідачем було розірвано, стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмір 500 гривень щомісячно. Вказує, що на момент подачі позову її матеріальне становище змінилось внаслідок зменшення реальної спроможності утримувати дитину порівняно із датою ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила, що дитина хворіє і її хвороба є прогресуюча, і тому дитина потребує постійного лікування.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову. В яких вказав, що розмір аліментів яких стягується з його не є нижчим від мінімального розміру аліментів. Також вказує, що у його є інша дитина, на яку він також сплачує аліменти. Крім того, звертає увагу суду на його стан здоровя, а саме те, що він має хронічне захворювання, яке щороку потребує діагностики, оперативного втручання в плановому порядку та післяопераційного лікування, на що теж потрібні чимала фінансові витрати.

Представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову.

Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2012 року по справі №1715/17759/12 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розімір 500 гривень щомісячно.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії І-ГЮ №008891 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, її батьками вказані сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Згідно з ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось з них.

Також, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог і заперечень.

З наданих доказів вбачається, що ОСОБА_3, має хронічне захворювання.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Крім того судом встановлено, що на утриманні відповідача також перебуває його донька, ОСОБА_5.

А тому, суд вважає, що доходи ОСОБА_3 є достатніми для сплати аліментів у розмірі встановленому рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2012 року.

Посилання позивачки про необхідність збільшення розміру аліментів у зв'язку з тим, що вона несе додаткові витрати на лікування дитини, не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки у розумінні ст. 185 СК України є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) і позивачка вправі заявити вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину.

Стаття 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Отже, виходячи з аналізу ст.ст. 180, 183, 185 СК України, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини, і лише в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові витрати.

Крім того, на думку суду, не є підставою для збільшення розміру аліментів збільшення офіційного індексу інфляції.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що обставини, передбачені ст. 192 СК України, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а саме: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та інші суттєві обставини, які б могли стати підставою для збільшення розміру аліментів - відсутні, тому підстав для збільшення розміру аліментів немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 79, 88, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України,ст.ст. 185, 192 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Харечко С.П.