Справа № 369/6896/17
Провадження № 2/369/3088/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатов Д.Д.

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 р. позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя особа: Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації смерті у місті Києві від 19.01.2005 року, серії НОМЕР_1. Родинні відносини з померлою підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва від 03.11.2006 року.

За життя померла ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1 у рівних частках кожний, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, серії НОМЕР_3 посвідченого державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Бурлаковою Н.К. від 14.01.2003 року.

Спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, що відкрилась є - позивач та її чоловік ОСОБА_7.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Києво- Святошинського бюро технічної інвентаризації № 7176976 від 05.05.2005 року квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за власниками ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у рівних частках.

Таким чином після смерті матері відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3.

Так позивач зазначає, що на день смерті матері ОСОБА_5 - вона була неповнолітня, їй виповнилось 14 років, що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва від 03.11.2006 року та проживала разом зі своєю мамою у вищезазначеній квартирі, а тому вона спадщину прийняла оскільки постійно проживала разом з спадкодавицею на час її смерті та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після її смерті у вищезазначеній квартирі.

12 лютого 2016 року позивач звернулась до державного нотаріуса Вишневої міської нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.02.2016 року за № 132/02-14/02-31 з тих мотивів, що факт постійного проживання та реєстрації разом із спадкодавицею на день її смерті, який вважає їх таких, що прийняли спадщину, відсутній.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнати за ОСОБА_4, індивідуальний податковий номер НОМЕР_4, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_5.

В судове засідання позивач не з»явилася, звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити.

В судове засідання відповідачі не з»явилися, звернулися до суду із клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, проти позову не заперечували.

В судове засіданні Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Cерія НОМЕР_5 видане відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1237.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири під АДРЕСА_1

12 лютого 2016 року позивач звернулась до державного нотаріуса Вишневої міської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5.

Постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.02.2016 року позивачу відмовлено у визнанні права на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв»язку з тим, що факт постійного проживання та реєстрації разом із спадкодавицею на день її смерті, який вважає їх таких, що прийняли спадщину, відсутній.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до постанови нотаріуса від 12.02.2016 року № 132/02-14/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв на право власності вищевказаного спадкового майна.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верхового Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на майно в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню, оскільки позивач, як спадкоємець має право на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та враховуючи те, що в інший спосіб, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1276, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179,209, 212-215, 218, 223, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_4, індивідуальний податковий номер НОМЕР_4, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів. Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов