Справа № 209/5474/15-ц
Провадження № 2/209/27/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить встановити факт невидачі йому кредитних коштів 20 травня 2013 року за кредитним договором № 003-03253-160508 від 16 травня 2008 року в розмірі 86400,00 грн.; зобовязати відповідача ПАТ «Дельта Банк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором № 003-03253-160508 від 16 травня 2008 року, виключивши із розрахунку відомості про видачу йому суми кредиту в розмірі 86400,00 грн. від 20 травня 2013 року, стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

На обґрунтування позову зазначив, що він 16 травня 2008 року звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про оформлення кредитної картки. На підставі його заяви йому була видана кредитна картка та протягом 2008 року він користувався кредитними коштами в розмірі встановленого кредитного ліміту 2500,00 грн. Після 2008 року він не користувався кредитною карткою та кредитними коштами. В листопаді 2015 року із засобів масової інформації він дізнався про процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та вирішив перевірити наявність або відсутність в нього боргу перед банком. 04 листопада 2015 року від співробітників відділення ПАТ «Дельта Банк» дізнався про те, що його заборгованість за кредитом складає 86400,00 грн. Для зясування обставин виникнення розміру заборгованості він 04 листопада 2015 року та 27 листопада 2015 року подав письмові заяви до банку, на які протягом листопада 2015 року отримав відповіді та виписку по рахунку. Із відповідей він дізнався, що зобовязаний в повному обсязі виконувати умови договору та «Правила», які є невідємною частиною договору, і згідно виписки по рахунку ним, начебто 20 травня 2013 року була подана заява про видачу йому кредитних коштів в сумі 86400,00 грн., але копію зазначеного договору та його заяву йому не надали. Стверджує, що ні в 2008 році ні в інших роках він не звертався до представників банку про видачу кредиту в розмірі 86400,00 грн. та не підписував заяв про видачу цих коштів. Вважає, що дії відповідача відносно збільшення його зобовязань на суму 85145,34 грн. є незаконними. Він також не подавав 20 травня 2013 року відповідачу заяву на виплату йому кредитних коштів та не отримував кредит у розмірі 86400,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності.

В минулих судових засіданнях позивач надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову, та про те, що він не звертався у 2013 році до ПАТ "Дельта Банк" із заявою про видачу кредитних коштів і не отримував за цією заявою ніяких коштів. Раніше, у 2008 році, він в лівобережному відділенні ПАТ "Дельта Банк" отримав кредитну картку з кредитним лімітом на суму 2500 грн. та користувався нею протягом 2008 року. В 2009 році він кредитною карткою більше не користувався. В звязку з тим, що він не повернув банку отримані кредитні кошти, в 2009 році банк надсилав йому листи про погашення заборгованості, але на той час він був відсутній в місті Дніпродзержинську, працював у м. Дніпропетровську. До суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитом банк не звертався. В 2015 році він сам звернувся до відповідача, щоб погасити заборгованість за кредитним договором. Проте у відділенні банку його повідомили, що його борг перед банком складає майже 90000 грн. Оскільки він не отримував від банку такі кошти, він звернувся до відповідача із заявою про надання йому виписки по картковому рахунку, при цьому самі працівники банку казали йому, що видача такого разового кредиту неможлива. Отримавши виписку по рахунку, він звернувся до служби безпеки банку для зясування обставин отримання кредиту, але вони формально відписалися. Згідно виписки по рахунку, на видані банком у 2013 році кошти в сумі 86400,00 грн. проценти не нараховувалися. Ніяких листів з банку з 2013 року йому не надходило. В нього не збереглися документи про оформлення та отримання кредитної картки та листи, які йому направляв банк у 2009 році. Після 2008 року його кредитна картка не перевипускалася.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

В минулих судових засіданнях представник відповідача - ОСОБА_3 проти позову заперечувала, надала пояснення, аналогічні письмовим запереченням проти позову, та про те, що між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 у 2008 році було укладено кредитний договір "Віза Класік" тарифний пакет "Лояльний", за умовами якого 18 травня 2008 року видано кредитну карту на імя позивача із кредитним лімітом в розмірі 2500 грн. зі строком дії картки на 364 днів з правом пролонгації договору. Згідно п. 1.3 кредитного договору банк мав право самостійно змінювати кредитний ліміт, про що позичальник повідомляється текстовим повідомленням або за допомогою sms на номер телефону позичальника. Крім того, банк щомісячно направляє позичальнику лист - повідомлення або виписку про стан карткового рахунку. Якщо позичальник не отримує такі, то він згідно п. 3.12 договору повинний звернутися до відділення банку. Згідно виписки по рахунку, позивач у жовтні 2008 року здійснив операцію по картковому рахунку, а потім у 2013 році. Отримання позивачем у 2013 році кредитних коштів в сумі 86400,00 грн. підтверджується його заявою на видачу готівки та меморіальним ордером, який підтверджує рух коштів по банку. Їй невідомо, чи перевипускалася кредитна карта позивача, але відсутність картки не позбавляє права звертатися за отриманням кредитних коштів через касу банку. До травня 2013 року ліміт по кредитній картці позивача не збільшувався. Про те, яким чином і яка посадова особа банку може збільшити ліміт, їй невідомо.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «ОСОБА_2», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та позивач ОСОБА_1 уклали договір №003-03253-160508 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого банк відкрив позивачу, як держателю, картковий рахунок № 3703 і оформив та видав ОСОБА_1 картку платіжної системи "Visa International", а також пін-код до картки та зобовязався здійснювати обслуговування держателя картки на умовах викладених в тарифному пакеті Лояльний, що міститься в Додатку №1 до договору, та згідно з умовами договору, Умовами надання картки та Правил (а.с. 93-98).

Кредит був наданий позивачу шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2500 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно і не може перевищувати загальної суми кредитної лінії (п.1.3. договору).

На підставі постанови правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 жовтня 2015 року прийнято рішення № 181 "Про початок здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатору банку", відповідно до якої розпочато процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та призначено уповноважену особі Фонду ОСОБА_4 строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Як вбачається із наданої представником відповідача виписки за рахунком приватного клієнта ОСОБА_1 № /0218 за розрахунковий період з 08 листопада 2006 року по 18 лютого 2016 року (а.с. 50-51) з рахунку № 3703 було знято за допомогою банківської картки через банкомат 3380,00 грн. готівкових коштів. Зняття готівки відбулося в період з 18 травня 2008 року по 09 жовтня 2008 року, більше зняття готівки за допомогою банківської карти із зазначеного рахунку не проводилося, а 20 травня 2013 року із цього ж карткового рахунку було виплачено 86400,00 грн. згідно заяви клієнта від 20 травня 2013 року.

Згідно довідки ПАТ "Дельта Банк" від 15 лютого 2016 року загальна заборгованість по кредитному договору № 003-03253-160508 від 16 травня 2008 року станом на 15 лютого 2016 року складає: 89941,70 грн, в тому числі: 89941,70 грн. - тіло кредиту, 0,00 грн. - відсотки (а.с. 52).

В письмових запереченнях та в судовому засіданні представник відповідача пояснювала, що отримання позивачем грошових коштів 20 травня 2013 року на загальну суму 86400 грн. підтверджується заявою на видачу готівки від 20 травня 2013 року (а.с. 79, 92) та меморіальним ордером № 316119941 від 20 травня 2013 року (а.с.72), які надані суду.

Позивач не заперечував, що між ним та відповідачем 16 травня 2008 року дійсно був укладений договір №003-03253-160508 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за яким він отримав кредитну картку зі строком дії на 12 місяців із кредитним лімітом в розмірі 2500 грн. Він дійсно користувався кредитними коштами протягом 2008 року, використавши встановлений йому кредитний ліміт.

Проте, більше кредитною карткою він не користувався, не знімав готівкові кошти, не продовжував строк дії картки. Він також не звертався 20 травня 2013 року до відповідача із заявою на видачу готівки, не підписував таку заяву і не отримував від банку грошові кошти в сумі 86400,00 грн.

Те, що позивач не підписував заяву на видачу готівки і не отримував кредитні кошти в сумі 86400,00 грн. підтверджується висновком експерта № 2612-17 від 02 жовтня 2017 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи (а.с. 143-148), згідно якої підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Підпис отримувача" заяви на видачу готівки № 31619941 від 20 травня 2013 року (а.с. 92) виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

Таким чином суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 із заявою про видачу готівки № 31619941 в сумі 86400,00 грн. до банку не звертався, не підписував цю заяву і кредитні кошти в сумі 86400,00 грн. з карткового рахунку за вказаною заявою про видачу готівки від ПАТ "Дельта Банк" не отримував.

У листопаді 2015 року позивач дізнався про нарахування йому заборгованості за кредитним договором, з урахуванням виданого банком кредиту в сумі 86400,00 грн. та звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" про зясування обставин видачі банком 20 травня 2013 року кредитних коштів (а.с. 9, 10). Але відповідач обмежився письмовими повідомленнями на адресу позивача щодо розміру заборгованості за кредитним договором, надавши виписку по рахунку (а.с 11-13).

Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Оскільки ОСОБА_1 не отримував від відповідача кредитні кошти в сумі 86400,00 грн., суд прийшов до висновку про відсутність з боку позивача зобовязань повернути ПАТ "Дельта Банк" кредитні кошти в сумі 86400,00 грн. за кредитним договором № 003-03253-160508 від 16 травня 2008 року.

Суд вважає, що вимоги позивача, щодо виключення із його банківського рахунку безпідставно вказаної суми заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі, а саме: сплачений судовий збір 767,67 грн. (а.с. 1, 67), та витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 4952,00 грн., а всього 5719,67 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів.

Виключити із суми заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 003-03253-160508 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, укладеним 16 травня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «ОСОБА_2», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", та ОСОБА_1, заборгованість в розмірі 86400,00 (вісімдесят шість тисяч чотириста грн.), яка нарахована згідно заяви про видачу готівки № 31619941 від 20 травня 2013 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «ОСОБА_2», , на користь ОСОБА_1 06 липня 9183 року народження, РНОКПП НОМЕР_1, сплачений судовий збір 767,67 грн. та витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 4952,00 грн., а всього 5719,67 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.