АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6146/17 Справа № 208/7124/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Дніпро 22 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 24 травня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, а також до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог Банк зазначив, що 21 січня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Магеллангрупп» був укладений договір кредитної лінії № 156/1 про відкриття позичальнику кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в розмірі 15 000 000 грн. Кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами з остаточним терміном повернення не пізніше 20 січня 2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії № 156/1 від 21.01.2010 року з ОСОБА_2 був укладений договір застави обладнання № 12/156/1 від 21.01.2010 року, предметом застави є нерухоме майно. Також в забезпечення виконання зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії з ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 12/149/4 від 01 червня 2011 року, згідно якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього. Станом на 11 вересня 2013 року заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 156/1 від 21 січня 2010 року складає 37 429 050 грн. 17 коп. 05 квітня 2013 року на адресу ТОВ «Магеллангруп» та відповідачами, як солідарного та майнового поручителя була направлена вимога про усунення порушення зобовязання за договором кредитної лінії № 156/1 від 21.01.2010 року, але до теперішнього часу погашення кредиту не здійснено.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд, в рахунок погашення перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Магеллангрупп» за договором кредитної лінії № 156/1 від 21 січня 2010 року, яка станом на 15 травня 2017 року становить у загальному розмірі 47 452 488 грн. 97 коп., а саме прострочений борг 29 419 708,04 грн., прострочені проценти 2 179 214,94 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 240 391,26 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 1 631 310,96 грн., три відсотка річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1 901 952,63 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 178 622,02 грн. втрат від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу 10 691 190,04 грн., втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів 1 210 099,08 грн., звернути стягнення на предмет застави за договором застави обладнання № 12/156/1 від 21.01.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрованого в реєстрі № 44, що належить на праві власності ОСОБА_2 Івановичу, а саме на насоси для перекачки нафтопродуктів КМ-80, СЦЛ-30 14 штук, насос ручний 1 штук, насос з колонки неробочий 1 штука, лічильник показників нафтопродуктів ППО-40СУ 9 штук, двигун для насосів 11 штук, кабель (50м) по забезпеченню роботи електродвигуна 1 штука, електролічильник 2 штуки, Ємкість V-75 куб/м 2 штук, Ємкість V-50 куб/м 14 штук, Ємкість V-20 куб/м 5 штук, Ємкість V-10 куб/м 3 штук, Ємкість V-5 куб/м 3 штук, розподільча шафа 2 штук, рубильник 3 штуки, автомати 16А, 25А 10 штук, сейф металічний 2 штуки, ліхтар зовнішнього освітлення 10 штук, ліхтар вибухозахисний 5 штук, ворота автомат 1 штук, редуктор до воріт, двигун до воріт, шестерні до воріт 2 штуки, ланцюг до воріт 1 штука, ЕПСО 24кВТ1 штука, лічильник ППВ-100 1 штука, компютери 2 штуки, лабораторні меблі 1 штука, апарат АРНС-1М 1 штука, апарат ДТ «ТВЗ» 1 штука, дизель-генератор 1 штука, клапани на ємності 18 штук, касовий апарат Міні 500-01-АЗС 1 штука, стела інформаційна 1 штука, колонки 2 штуки, Ємкість для ППМ 4 штуки, трубопровід для ППМ 4 штуки, кондиціонер Веко 1 штука; касовий апарат Детекс ДАМП- 500 1 штука, стела інформаційна 1 штука, колонки «Шельф» 200-4КЕД5-5 1 штука, Ємкість для ГСМ 4 штуки, трубопровід для ППМ 1 штука, касовий апарат Мрія-ЛТ-МПМ-ПОС 1 штука, стела інформаційна 1 штука, колонки «Шельф» 200 - 3 штуки, Ємкість для ПММ 4 штуки, трубопровід для ПММ 3 штуки, бак водонагрівний 1 штука; касовий апарат Мрія ЛТ МТМ 1 штука, стела інформаційна 1 штука, колонки 3 штуки, Ємкість для ПММ 6 штук, трубопровід для ПММ 1 штука; касовий апарат Мрія ЛТ МТМ 1 штука, стела інформаційна 1 штука, колонки «Шельф» 200-2КЕД5-15 1 штука, 3 штуки, Ємкість для ПММ 4 штуки, трубопровід для ПММ 1 штука; касовий апарат Мрія ЛТ МТМ 1 штука, стела інформаційна 1 штука, колонки 5 штук, Ємкість для ПММ 5 штук, трубопровід для ПММ 1 штука, бак водонагрівний РОУНД 1 штука, з наданням права Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» продажу предмета застави від імені ОСОБА_2 шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем за початковою ціною, що буде визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом; надати Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» права на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях будь-яких документів, необхідних для продажу предмета застави; на період реалізації вищезазначеного предмета застави передати його в управління Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк»; стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441,00 грн.

А також просив суд стягнути з ОСОБА_2, який є солідарним боржником відповідно до договору поруки № 12/149/2 від 21 січня 2010 року на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» прострочену заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Магеллангрупп» за договором кредитної лінії від 21 січня 2010 року, яка станом на 15 травня 2017 року становить у загальному розмірі 47 452 488 грн. 97 коп., а саме прострочений борг 29 419 708,04 грн., прострочені проценти 2 179 214,94 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 240 391,26 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 1 631 310,96 грн., три відсотка річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1 901 952,63 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 178 622,02 грн. втрат від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу 10 691 190,04 грн., втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів 1 210 099,08 грн. Стягнути з ОСОБА_3, який є солідарним боржником відповідно до договору поруки № 12/149/4 від 21 січня 2010 року на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» прострочену заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Магеллангрупп» за договором кредитної лінії від 21 січня 2010 року, яка станом на 15 травня 2017 року становить у загальному розмірі 47 452 488 грн. 97 коп., а саме прострочений борг 29 419 708,04 грн., прострочені проценти 2 179 214,94 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 240 391,26 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 1 631 310,96 грн., три відсотка річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1 901 952,63 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 178 622,02 грн. втрат від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу 10 691 190,04 грн., втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів 1 210 099,08 грн. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 24 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» - відмовлено /т.4 а.с.113-115/.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі /т.4 а.с.118-122/.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні зазначених вище позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того факту, що ТОВ «Магеллангрупп» припинило свою діяльність у звязку з визнанням його банкрутом, є підставою вважати договір застави та договір поруки припиненими, відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ в постанові № 6-52цс13 від 11 вересня 2013 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Згідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як визначено в ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 січня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Магеллангрупп» був укладений договір № 156/1 про відкриття позичальнику кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в розмірі 15 000 000 грн. /т.1 а.с.22-37, 39-46/.

Згідно умов договору кредит Товариству з обмеженою відповідальністю «Магеллангрупп» надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами з остаточним терміном повернення не пізніше 20 січня 2013 року.

В забезпечення виконання зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії № 156/1 від 21 січня 2010 року з ОСОБА_2 був укладений договір застави обладнання № 12/156/1 від 21 січня 2010 року, предметом застави є нерухоме майно /т.1 а.с.47-58/.

Також, в забезпечення виконання зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 12/149/2 від 01 червня 2011 року, № 12/156/1/3 від 01 червня 2011 року, згідно яких поручителі зобовязуються перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього /т.2 а.с. 28-34/.

Станом на 15 травня 2017 року заборгованість за кредитним договором від 21 січня 2010 року становить у загальному розмірі 47 452 488 грн. 97 коп., а саме прострочений борг 29 419 708,04 грн., прострочені проценти 2 179 214,94 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 240 391,26 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 1 631 310,96 грн., три відсотка річних за несвоєчасне погашення основного боргу 1 901 952,63 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 178 622,02 грн. втрат від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу 10 691 190,04 грн., втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів 1 210 099,08 грн.

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» на адресу ТОВ «Магеллангруп» та відповідачам /т.1 а.с.35/, як солідарного та майнового поручителя була направлена вимога про усунення порушення зобовязання за договором кредитної лінії № 156/1 від 21 січня 2010 року, але до теперішнього часу погашення кредиту не здійснено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року, залишеною без змін Постановою Дніпропетровського господарського апеляційного суду від 23 травня 2016 року, юридична особа ТОВ «Магеллангрупп» ліквідоване та на даний час перебуває в стані припинення.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності висновків суду першої інстанції стосовно того, що припинення основного зобовязання в даному випадку припиняє зобовязання, які його забезпечують, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 609 ЦК України зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобовязаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

Згідно із ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобовязальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобовязання, отже припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобовязання за кредитним договором припинилося.

Зазначена правова позиція висловлена у Постанові ВСУ від 7 листопада 2012 року у справі № 6-129цс12.

Крім того, відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, що відповідно до вимог ч.1 ст. 575 ЦК України).

Частиною 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобовязаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою.

Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника сторони основного зобовязання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобовязання залишається дійсним, слід вважати нікчемним.

Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобовязань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобовязання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобовязання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобовязання за кредитним договором припиняється.

Урегулювання сторонами договірних відносин на власний розсуд за наявності в законі імперативних приписів є протиправним.

Такого висновку дійшов ВСУ в Постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-52цс13 та був застосований судом першої інстанції.

Отже, враховуючи ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року, правову позицію ВСУ № 6-52цс13 та правову позицію ВСУ № 6-129цс12, є підстави вважати договір поруки № 12/149/2 від 21 січня 2010 року та договір застави обладнання № 12/156/1 від 21 січня 2010 року припиненими.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 375 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 24 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_5