Справа № 336/6246/17
Провадження № 4-с/336/177/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк О.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017 р. до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2.

В заяві зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2011 р. по справі № 0827/2-672/2011 з неї та ОСОБА_3, як з поручителів за кредитним договором, було стягнуто заборгованість за кредитним договором

На виконання вищезазначеного рішення суду 17.06.2013 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження ВП № 38528776. Пізніше дане виконавче провадження було обєднано в зведене виконавче провадження № 48734269. В ході виконавчого провадження державним виконавцем Торбинською О.М. було допущено численних порушень чинного законодавства, зокрема норм ЗУ «Про виконавче провадження».

Після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не було проведено жодних дій по перевірці наявності у неї коштів або рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення. Цими діями державний виконавець порушив вимоги ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Замість цього державний виконавець одразу почав звернення стягнення на іпотечне нерухоме майно, яке є забезпеченням за діючим кредитним договором.

Право вимоги за кредитним договором № 93-08-Ил/03 від 13.06.2008 р., яке забезпечене нерухомим майном, що описала та арештувала державний виконавець Торбинська О.М., а саме: обєкт незавершеного будівництва (готовністю 61%) загальною площею 536,7 кв.м., житлова площа 244,6 кв.м., що розташований за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, вул. Герца, № 1, № 3, а також земельна ділянка, площею 0,2710 га, кадастровий номер :01:033:0026, розташована за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, Глевахівська селищна рада, смт Глеваха, вул. Герца, № 1, № 3, перебуває на відкритих торгах з продажу активів, що обліковуються на балансі АТ «Банк «Фінанси та Кредит», який проводиться на організовано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Таким чином, незаконні дії державного виконавця призвели до того, що одне й те саме нерухоме майно підлягає реалізації двічі.

26.06.2017 р. державний виконавець відправила поштою на її адресу копію постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.06.2017 р., за якою було описано та накладено арешт на вищезазначений обєкт незавершеного будівництва та вищезазначену земельну ділянку.

Про проведення дій з опису та арешту нерухомого майна, яке належить їй на праві власності, її як боржника ніхто не повідомив, жодного повідомлення про проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні їй не направлялось та вона не отримувала.

Після отримання зазначеної постанови ніякої інформації від ВДВС вона не отримувала. При перевірці даних по своєму виконавчому провадженню на офіційному сайті, їй стало відомо, що 04.07.2017 р. було винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні.

Проте, на її адресу ніяких повідомлень не надходило, можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження її представнику надано не було, у звязку з чим, 25.07.2017 р. вона звернулася зі скаргою до Міністерства юстиції України та начальника ГТУЮ у Київській області. Проте, відповіді на скаргу вона не отримала.

22.08.2017 р. її представником було подано скаргу заступнику міністра юстиції України з питань виконавчої служби, на яку було надано відповідь від 13.10.2017 року.

Проте і після подання скарги їй не було надано інформації про проведення оцінки та її результати. Лише в телефонному режимі її повідомили про результат проведеної оцінки і запропонували, в разі незгоди, звернутися до суду.

За скаргою просить визнати дії державного виконавця з опису та арешту нерухомого майна незаконними, визнати дії державного виконавця з проведення оцінки майна, з проведення опису, накладення арешту, призначення експерта, неповідомлення належним чином результатів визначення вартості (оцінки) майна незаконними та зупинити стягнення на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2011 р. по справі № 0827/2-672/2011 про стягнення коштів з ОСОБА_1, до закінчення розгляду даної скарги.

Вивчивши скаргу та матеріали справи, суддя вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду з таких підстав:

У скарзі заявник посилається на те, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області, в рамках зведеного виконавчого провадження, було описане та арештовано нерухоме майно, яке належить їй на праві власності. 04.07.2017 р. державним виконавцем було винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні та проведена експертна оцінка описаного та арештованого майна.

Жодних повідомлень про проведені державним виконавцем виконавчі дії вона не отримувала.

Про результат проведеної оцінки ОСОБА_1 була поінформована в телефонному режимі, при цьому, вона не посилається на дату, коли їй стало відомо про результати оцінки майна.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до ст.. 385 ЦПК України, скаргу на дії державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Враховуючи, що питання про поновлення процесуальних строків ОСОБА_1 не ставиться, суд залишає скаргу без розгляду.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 07.02.2014 р., скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Відповідно до п. 17 зазначеної вище постанови, згідно зі ст.. 26 ЦПК України, сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обовязків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Керуючись ст.ст. 72, 385 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1 її право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Дмитрюк