УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Сенаторова В.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", третя особа: ОСОБА_2, про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017 року на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до ПАТ "ОТП Банк", у якому позивач просила визнати недійсним кредитний договір №ML-702/134/2007 у редакції додаткового договору №8 від 17.04.2015 року між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про необхідність передання цивільної справи за територіальною підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва з наступних підстав.

15.12.2017 року набрав чинності ЦПК України у новій редакції, згідно п. 11 Перехідних положень якого заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Водночас, згідно п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обов'язків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, вбачається, що позивач звернулася до суду із позовом про визнання недійсним кредитного договору №ML-702/134/2007 у редакції додаткового договору №8 від 17.04.2015 року між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України (в редакції чинній на момент звернення до суду) позови до юридичної особи пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача…, проте позивач взагалі не навела в обґрунтування позову норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, даний позов Київському районному суду м.Харкова не підсудний та повинен розглядатися за територіальною підсудністю Голосіївським районним судом м. Києва, оскільки підстави для розгляду справи Київським районним судом м.Харкова у позові не наведені, докази в обґрунтування не надані.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позов подано з порушенням вимог ЦПК України (чинного на момент звернення до суду), вважаю за необхідне передати за територіальною підсудністю справу до Голосіївського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", третя особа: ОСОБА_2, про визнання договору недійсним за територіальною підсудністю передати до Голосіївського районного суду м. Києва.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя -