справа №619/648/17
провадження №2/619/633/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2017 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом заступника прокурора Харківської області в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки.
Заступник прокурор Харківської області в інтересах Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки, посилаючись на те, що однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв'язок їх використання із лісокористуванням.
Факт протиправного вилучення земель державної власності лісогосподарського призначення порушує інтереси держави, як власника, щодо реалізації передбаченого ч. 1 ст. 319 ЦК України права вільно розпоряджатися нею через уповноважений орган виконавчої влади та використовувати для лісогосподарських потреб і є підставою для втручання органів прокуратури.
Представник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити.
Представник Державного агентства лісових ресурсів України в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки 20 березня 2017 року.
Представник Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького в судове засідання не зявився, про поважні причини неявки суду не повідомив. Судова повістка, направлена рекомендованим листом з повідомленням, повернулася на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки 23 березня 2017 року, тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності в заочному судовому засіданні.
Суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності осіб, які не прибули в судове засідання.
Суд, вивчивши надані у справі докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області від 14.03.2017 року відповідач ОСОБА_3 змінила прізвище на Ізрядченко.
Судом встановлено, що однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв'язок їх використання із лісокористуванням.
Факт протиправного вилучення земель державної власності лісогосподарського призначення порушує інтереси держави, як власника, щодо реалізації передбаченого ч. 1 ст. 319 ЦК України права вільно розпоряджатися нею через уповноважений орган виконавчої влади та використовувати для лісогосподарських потреб і є підставою для втручання органів прокуратури.
В даному випадку порушено інтереси держави в особі Державного агенства лісових ресурсів України та Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького, який є постійним користувачем спірної земельної ділянки.
Відповідно до ст. 1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №458/2011 Державне агентство лісових ресурсів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи центральних органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері лісового та мисливського господарства.
Пунктом 4 ст. 4 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України передбачено, що Держлісагентство України здійснює державне управління в галузі ведення лісового і мисливського господарства, а також державного контролю за додержанням законодавства з ведення лісового господарства.
Згідно з вимогами ст. 7 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України Державне агентство лісових ресурсів України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в АР Крим, областях, місті Києві та Севастополі.
ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» є підприємством державної форми власності та входить до переліку підприємств, установ та організацій, що перебувають у сфері управління Державного агентства лісових ресурсів України.
Статтею 114 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Зокрема, встановлено, що надана у власність відповідачу земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відноситься до категорії земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького, та розташована на землях Південного лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція». Вказане підтверджується листом ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 10.01.2017 року №15.
Вирок місцевого суду від 05 червня 2013 року у справі №1-623/2011 набрав законної сили 09.07.2014 року відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України підставами звільнення від доказування у справі про цивільно-правові наслідки дій особи з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є вирок у кримінальному провадженні стосовно неї, що набрав законної сили.

З урахуванням наведеного, факт нечинності рішення сільради від 03 липня 2009 року встановлено судом та воно не підлягає визнанню незаконним у судовому порядку.

Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт.

Таким чином, державний акт на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі №17 серія ЯИ №837990, виданий на підставі нечинного рішення, підлягає визнанню недійсним.

Зазначена правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі №6-78цс11 та листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1391/0/4-12, де зазначено, що оскільки судом установлено, що рішення про передачу земельної ділянки у власність відповідача сільською радою не приймалося, тому суд правильно визнав недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку без скасування правової підстави видачі такого акта - рішення сільської ради.

Згідно ст. 21 ЗК України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсним рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Таким чином, на час видачі державного акту на право власності на земельну ділянку вилучення земель лісогосподарського призначення та подальше розпорядження ними було компетенцією КМ України, чому повинна була передувати згода постійного землекористувача, тобто державного лісогосподарського підприємства.

ОСОБА_3 отримала у власність земельну ділянку усупереч вимогам ст.ст. 19, 20, 122, 149 ЗК України, розпорядження КМ України від 10 квітня 2008 року №610-р за відсутності відповідного рішення КМ України щодо вилучення із постійного користування ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» спірної земельної ділянки, без згоди останнього та подальшої зміни цільового призначення земельної ділянки та поза межами повноважень.

До отримання, за відсутності підстав, відповідачем державного акту на право приватної власності спірна земельна ділянка перебувала у державній власності.

В результаті протиправного набуття ОСОБА_3 права власності на вищевказану земельну ділянку порушено інтереси держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького.

Обраний позивачем спосіб захисту в даному випадку спрямований на поновлення порушених прав, оскільки при визнанні відсутності у відповідача права на спірну земельну ділянку, підлягає поновленню порушене право власності держави в особі Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» Українського ордена «Знак пошани» науково-дослідного інституту лісового господарства і агролісомеліорації ім. Г.В.Висоцького щодо ділянки шляхом витребування земельної ділянки із незаконного чужого володіння та скасування державної реєстрації права власності.

Стаття 236 ЦК України визначає загальне правило, за яким правочини як оспорювані, так і нікчемні, вважаються недійсними не з моменту встановлення або визнання цього факту судом, а з моменту його вчинення.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувать право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Згідно ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлено в три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про

особу, яка його порушила.

З огляду на те, що винуватість у вчиненні ОСОБА_4 кримінального злочину, тобто підписанні завідомо неправдивого документу щодо передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки встановлена судовим вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2013 року, який набрав законної сили 09 липня 2014 року відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області, тому строк позовної давності позивачем не пропущено.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, ст.ст. 21, 24-26, 30, 203, 215, 236, 237, 248, 256, 257, 261, 328 ЦК України, ст.ст. 17, 116, 122 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги заступника прокурора Харківської області - задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №837990, площею 0, 2000 га, за адресою: вулиця Комарова № 34 с. Лісне Дергачівського району Харківської області виданий на імя ОСОБА_3, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 17, (кадастровий номер :00:000:0429).

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,2000 га (кадастровий номер :00:000:0429), що розташована за адресою: вулиця Комарова № 34 с. Лісне Дергачівського району Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь прокуратури Харківської області судові витрати в сумі 1 600 грн.

Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 10-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 10-денний термін до апеляційного суду Харківської області апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Л. О. Якименко