САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2189/17
Провадження №2/726/544/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2017 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І.., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про визнання права власності в якій вказують, що 30 вересня 2014 року помер - ОСОБА_4, який був батьком ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище -ОСОБА_4) ОСОБА_5, ОСОБА_6 та чолов1іком ОСОБА_1.

Спадковим майном ОСОБА_4 є частина квартири №3 за адресою м. Чернівці, вул.Хотинська, 4-Ж, яка перебуває у спільній сумісній власності. Іншими співвласниками квартири є позивачі.

Зазначають, що на час відкиття спадщини в картирі № 3 по вул. Хотинській, 4-Ж проживали та були зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_8, а тому спадщину після смерті ОСОБА_4 вони прийняли належним чином..

У 2017 році позивачі звернулися до Другої чернівецької нотаріальної контори для видачі на свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, на що їм була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 грудня 2017р. у звязку із тим, що спадкоємцями не надано нотаріусу правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно.

Виходячи з викладеного, у разі виділу частки із майна, що було у їхній спільній сумісній власності частки кожного із них у праві спільної сумісної власності є рівними і мають становити 1/4 частки на кожного співвласника, а тому після смерті ОСОБА_4 їхні частки у спільній власності становлять по 1/3 частині для кожного.

На підставі викладеного, просять визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/3 частині на кожного.

В судове засідання позивачі не зявились, однак надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник Чернівецької міської ради в судове засідання не зявився, проте надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без їх участі, проти задоволення позову не заперечує.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане ЧКОБТІ № 1932058 від 07.11.2003 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до технічного паспорту , вищевказана квартира складається з кімнати площею 15,2 кв.м., кімнати площею 16,0 кв.м., кімнати площею 8,7 кв.м., кімнати площею 14,5 кв.м., кухні площею 17,1 кв.м., санвузла площею 3,8 кв.м., коридору площею 12,6 кв.м., сходової клітини площею 13,6 кв.м., комори площею 1,7 кв.м. та має загальну площу 104,70 кв.м. в тому числі житлову 54,4 кв.м.

30.09.2014 року ОСОБА_4, один із співвласників вказаної квартири помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 137413.

На момент смерті ОСОБА_4 у вказаній квартирі були зареєстровані та постійно проживали ОСОБА_1 з 15.04.1957 року, ОСОБА_2 з 28.08.1998 року та ОСОБА_6 з 28.08.1998 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріусом першої Чернівецької нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 у звязку із тим, що заявником не надано правовстановлюючого документу на вказану квартиру.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розяснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності».

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Таким чином з метою подальшого вирішення питання про належність спадщини, на підставі належних та достатніх доказів, суд вважає за необхідне визначити, що розмір частки ОСОБА_4 у спільному сумісному майні у вигляді квартири на момент його смерті становив 1/4 частки.

Згідно ч. 1 ст. 1216 спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановлено, що спадкоємцями прав та обовязків після смерті ОСОБА_4 є його діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Осіб які б мали право на обов'язкову частку у спадщині судом не встановлено.

Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом прав та обовязків а також майна після смерті ОСОБА_4В є позивачі. За таких умов суд вважає за можливе визнати за ними право власності на належну їй частину спадкового майна після смерті спадкодавця.

Керуючись ст. ст. 392, 372, 1216, 1261 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 квартири №3 в будинку №4-Ж, що по вул. Хотинській в м. Чернівці, яка має загальну площу 104,70 кв.м., житлову площу 54,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 квартири №3 в будинку №4-Ж, що по вул. Хотинській в м. Чернівці, яка має загальну площу 104,70 кв.м., житлову площу 54,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 квартири №3 в будинку №4- Ж, що по вул. Хотинській в м. Чернівці, яка має загальну площу 104,70 кв.м., житлову площу 54,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_9