АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7422/16-ц 22-ц/774/1730/К/17
Справа № 214/7422/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1730/К/17 ОСОБА_1
Категорія - 24 (І) Суддя-Доповідач ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар: Видрик А.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_3 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5 та її представника - ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_5, на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_7 підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання, який уточнило 30.05.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримує послуги з гарячого водопостачання та опалення, оплату за які здійснює не в повному обсязі, у зв'язку із чим утворилася заборгованість за період з 01.09.2008 року по 01.12.2013 року в розмірі 10993,90 грн.

22 жовтня 2009 року та 19 травня 2014 року за заявами КПТМ «Криворіжтепломережа» Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було видано судові накази про стягнення з ОСОБА_5 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання відповідно за період з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року у розмірі 2027,13 грн. та за період з 01.09.2009 року по 01.12.2013 року у розмірі 8966,77 грн., які було скасовано 28.12.2015 року та 17.12.2015 року за заявами ОСОБА_5

Посилаючись на те, що поданням заяв про видачу судових наказів неодноразово переривався строк позовної давності, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу по оплаті за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період 01.09.2008 року по 01.09.2009 року в розмірі 2027,13 грн. та за період 01.09.2009 року по 01.12.2013 року в розмірі 4462,77 грн. в межах строку позовної давності, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2017 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за період з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року в розмірі 2027 грн. 13 коп. та за період з травня 2011 року по грудень 2013 року в розмірі 4462 грн. 77 коп., а всього 6489 грн. 90 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 просить змінити рішення суду в частині визначення розміру заборгованості, стягнутої з відповідача на користь позивача, зменшивши її розмір до 3912,88 грн., посилаючись на те, що судом не враховано, що заборгованість в розмірі 2027,13 грн. за період з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року відповідачем сплачено в повному обсязі, а заборгованість за період з 01.09.2009 року по 01.12.2013 року слід рахувати з 01.11.2009 року й її розмір складатиме 3912,88 грн. Також вважає, що суд необґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 1378,00 грн., тоді як позивачем сплачено судовий збір тільки у розмірі 1256,20 грн.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» ОСОБА_4 просила апеляційну скаргу відхилити й залишити без змін рішення суду першої інстанції, яке, на її думку, є законним та обґрунтованим.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що КПТМ «Криворіжтепломережа» постачає опалення і гаряче водопостачання до квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрована та проживає відповідач ОСОБА_5

Згідно виписки з особового рахунку № НОМЕР_1, відкритого на імя ОСОБА_5 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, квартира № 41, будинок № 21, мається заборгованість за опалення та гаряче водопостачання за період з 01.09.2008 року по 31.12.2013 року в розмірі 10993,90 грн. (а.с. 33).

26 жовтня 2009 року судовим наказом, який видано Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа», стягнуто з ОСОБА_5 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість в розмірі 2027,13 грн. за період з 01.09.2009 року по 01.12.2013 року.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.12.2015 року виданий судовий наказ скасовано (а.с. 5).

Також, 19 травня 2014 року судовим наказом, який видано Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа», стягнуто з ОСОБА_5 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість в розмірі 8966,77 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.12.2015 року виданий судовий наказ скасовано (а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» та стягуючи з ОСОБА_5 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за період з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року в розмірі 2027 грн. 13 коп. та за період з травня 2011 року по грудень 2013 року в розмірі 4462 грн. 77 коп., а всього 6489 грн. 90 коп., суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення відповідачем, як споживачем послуг, свого обовязку з їх оплати та наявності у звязку з цим підстав для стягнення виниклої заборгованості в межах строків позовної давності, які неодноразово переривалися.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України в редакції 2004 року, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема, такі питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Аналогічне положення передбачене й в ст. 264 ЦПК України в редакції 2017 року.

На виконання зазначених вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з централізованого опалення, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24 червня 2004 року, Законом України «Про теплопостачання» №2633-ІV від 02 червня 2005 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року (далі Правила).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» його обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено й ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

КПТМ «Криворіжтепломережа» щомісячно, протягом опалювального періоду, відповідно до тарифів на теплову енергію, встановленими, рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради від 17.01.2008 року № 53, від 13.08.2008 року № 584 та Постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14.12.2010 року постачається теплова енергія до житла відповідача ОСОБА_5

Даними особового рахунку № НОМЕР_1 по квартирі № 41 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, будинок № 21, підтверджено та не заперечувалося відповідачем та її представником факт не здійснення нею оплати отриманих послуг з централізованого опалення, починаючи з 01.09.2008 року, що й спричинило виникнення заборгованості станом на 31.12.2013 року в розмірі 10993,90 грн. (а.с. 3).

Отже, встановивши, що ОСОБА_5 не виконувала, передбаченого п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязку з оплати отриманих послуг з опалення та гарячого водопостачання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідача, яка є їх споживачем, відповідальності за порушення свого обовязку з оплати комунальних послуг шляхом сплати виниклої заборгованості.

При цьому, визначаючи розмір заборгованості, суд першої інстанції перевірив дотримання позивачем строку звернення до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу. Зокрема, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач (ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України).

При цьому, згідно з ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Саксаганського районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника ОСОБА_5 заборгованості за послуги з опалення та гарячого водопостачання відповідно за період з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року у розмірі 2027,13 грн., на підставі якої 22 жовтня 2009 року було видано судовий наказ, який ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2015 року скасовано (а.с. 5).

Також за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_5 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості та за період з 01.09.2009 року по 01.12.2013 року у розмірі 8966,77 грн., який було скасовано ухвалою того суду 17.12.2015 року (а.с. 6).

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.1 Постанови «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження від 23.12.2011р. №14 розяснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи те, що судовий захист права КПТМ «Криворіжтепломережа» на стягнення грошових коштів за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

В суді першої інстанції ОСОБА_5 заявила про застосування строку позовної давності до заявлених позивачем вимог (а.с. 13), у звязку з чим позивачем під час розгляду справи уточнено позовні вимоги та заявлено про стягнення заборгованості з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період 01.09.2008 року по 01.09.2009 року в розмірі 2027,13 грн. та за період 01.09.2009 року по 01.12.2013 року в межах строку позовної давності в розмірі 4462,77 грн. (а.с. 33).

Перевіривши правильність наведених позивачем розрахунків, колегія суддів погоджується з ними й вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період 01.09.2008 року по 01.09.2009 року в розмірі 2027,13 грн., оскільки строк позовної давності в частині цих вимог не пропущено, а також заборгованості за період з травня 2011 року по грудень 2013 року, в межах трирічного строку позовної давності та заявлених позовних вимог, в розмірі 4462,77 грн., враховуючи те, що строк позовної давності перервався у травні 2014 року у звязку із зверненням КПТМ «Криворіжтепломережа» до суду з заявою про видачу судового наказу.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги представника відповідача про сплату відповідачем заборгованості в розмірі 2027,13 грн. за період з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року, оскільки жодних доказів на підтвердження цього ані відповідачем, ані її представником суду апеляційної інстанції не надано.

Не може погодитися колегія суддів й з доводами апеляційної скарги представника відповідача, що заборгованість слід рахувати з 01.11.2009 року й її розмір складатиме 3912,88 грн., оскільки це суперечить положенням ст.ст. 257, 264 ЦК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо розподілу судом першої інстанції судових витрат у виді судового збору та стягнення його з відповідача на користь позивача в розмірі 1378,00 грн., колегія суддів вважає такий розподіл вірним, оскільки при зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1256,20 грн. (а.с. 1) й за положеннями ст. 88 ЦПК України в редакції 2004 року, чинній на момент розгляду справи, зарахована до суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви сума судового збору в розмірі 121,80 грн., сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, який скасовано.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: