Дата документу 15.11.2017
Справа № 320/8458/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Ковальової Ю.В.,

присяжних: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

секретар судового засідання: Левандовська О.М.,

за участю прокурора: Джавоян О.Р.,

представника психіатричного закладу: лікаря-психіатра ОСОБА_3,

заінтересованої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою головного лікаря Комунальної установи Мелітопольський психіатричний диспансер Запорізької обласної ради ОСОБА_5 про госпіталізацію ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатричну лікарню у примусовому порядку для здійснення лікування та судового контролю,

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» ОСОБА_5 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою, в якій просить госпіталізувати громадянина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, психіатричну лікарню у примусовому порядку для здійснення лікування.

Заява обґрунтована тим, що громадянин ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр-т Б. Хмельницького 67/6, був доставлений у супроводі спеціалізованої бригади швидкої допомоги та матері до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР 14.11.17р. о 01.19 годині. Громадянин ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з березня 2014 року з приводу параноідної шизофренії. Раніше багаторазово лікувався у психіатричних закладах м. Києва та Сімферополя та пять разів у Мелітопольській ПЛ з галлюцинаторно-параноідною симптоматикою. Останнє стаціонарне лікування у примусовому порядку з 21.04.2017 року по 20.09.2017 року. Крім того, ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 12.07.2016 року ОСОБА_6 визнано недієздатним. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 21.07.2016 року опікуном над недієздатним ОСОБА_6 визнано його матір - ОСОБА_4. ОСОБА_6 неодноразово лікувався у чоловічому психонаркологічному відділенні у звязку з наявністю параноідної симптоматики, порушень поведінки, агресивних тенденцій на адресу оточуючих. 14.11.2017 року ОСОБА_6 був оглянутий лікарем-психіатром швидкої допомоги ОСОБА_7, ним був виставлений діагноз: «Шизофренія, параноідна форма», та після приїзду до КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» ЗОР ОСОБА_6 був госпіталізований до психіатрично-наркологічного відділення чоловічого. 14.11.2017 року ОСОБА_6 було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка прийняла рішення, що хворий страждає важкий хронічний психічний розлад у формі шизофренії, параноідна форму, безперервний тип перебігу, параноідний синдром. У зв'язку з наявністю у хворого тяжкого психічного розладу та дій, що являють собою потенційну небезпеку для оточуючих, хворий ОСОБА_6 потребує здійснення адекватного лікування.

В судовому засіданні лікар-психіатр психіатрично-наркологічного відділення чоловічого КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер», ОСОБА_3 на задоволенні подання наполягала у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні вважав за необхідне подання задовольнити.

Опікун ОСОБА_6 -його мати - ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що після попереднього лікування йому необхідно було приймати відповідні ліки, що він відмовлявся робити, тому поведінка його ставала все більш агресивною по відношенню до вітчима та неї. ОСОБА_6І, відмовлявся істи, слідкувати за собою, одягатися.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, в тому числі ОСОБА_6, який пояснив, що сам може дати собі раду, оскільки коли він відчуває, що погано себе почуває, може самостійно «розширити шви на голові». У зв»язку з тим, що лікарі не знають про будову черепу, він відмовляється лікуватися у них.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

З висновку лікувально-консультативної комісії від 14.11.2017 року лікарів-психіатрів вбачається, що хворий ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на важкий хронічний розлад у вигляді шизофренії, параноідна форма, безперервний тип перебігу, параноідний синдром. За своїм психічним станом хворий ОСОБА_6 виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих , а також неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби, внаслідок чого ОСОБА_6 потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування.

Пояснення ОСОБА_6, надані ним в судовому засіданні, свідчать про неадекватне сприйняття останнім реалій життя, що вказує на необхідність його лікування.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку зі своїм психічним станом потребує госпіталізації в психіатричну лікарню, але ухиляється від неї.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря Комунальної установи Мелітопольський психіатричний диспансер Запорізької обласної ради ОСОБА_5 про госпіталізацію ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричну лікарню у примусовому порядку для здійснення лікування задовольнити.

Госпіталізувати у психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, для проведення відповідного лікування.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: Ю.В. КОВАЛЬОВА

ПРИСЯЖНІ: ОСОБА_1

ОСОБА_2