УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/про відмову у відкритті провадження/

м. Селидове 12 травня 2017 року

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Коліщук З.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейтіем», третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності, скасування реєстраційних дій, зобовязання вчинити дії щодо відновлення реєстрації, витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейтіем», третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності, скасування реєстраційних дій, зобовязання вчинити дії щодо відновлення реєстрації, витребування з незаконного володіння майна

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 116 ЦПК України встановлено, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 цієї постанови розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.11 р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України : господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Згідно з пунктом 1 статті 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Оскільки на даний час автомобіль перебуває у власності ТОВ «ЕЙТІЕМ» та виходячи із зазначених норм законодавства, тому в даному випадку правовідносини, які склались між двома юридичними особами позивачем ТОВ «ТБ «Амстор», та ТОВ «Ейтіем», не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки є спором господарської юрисдикції.

Окремому розгляду вказані вимоги не підлягають, оскільки вимога титульного володільця про визнання права власності є додатковою до вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння і є такою, що супроводжує віндикаційний позов (постанова ВСУ від 18.12.2013 року № 6-104цс13).

При цьому у вимогах заявлених у позові позивач просить стягнути з фізичної особі відповідача тільки судові витрати, а оскільки вимога про стягнення судових витрат вирішується судом під час ухвалення відповідного рішення по суті позовних вимог, а даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому в цій частині також слід відмовити у відкритті провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейтіем», третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності, скасування реєстраційних дій, зобовязання вчинити дії щодо відновлення реєстрації, витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Розяснити, що для вирішення цього питання необхідно звернутися до відповідного господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя