Єдиний унікальний номер 235/6139/16-ц Номер провадження 22-ц/775/68/2017
Єдиний унікальний номер 235/6139/16-ц
Номер провадження 22-ц/775/ 68/2017
Головуючий в 1 інстанції Хмельова С.М.
Доповідач Груіцька Л.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Груіцької Л.О.,

суддів: Жданової В.С., Осипчук О.В.,

секретар: Яворський О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 листопада 2016 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Іванівська сільська рада, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року до Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_4, з позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа Іванівська сільська рада, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкритті спадщини.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 листопада 2016 року,позовні вимоги задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1, а саме на час смерті спадкодавця ОСОБА_5, яка померла одинадцятого серпня 2014 року.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу,

так як вважає, що воно винесено з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1. посилається на те, що він не є належним відповідачем по справі, бо як і позивачка він є спадкоємцем за заповітом. Позивачка повинна була звернутися до суду з позовом до Іванівської сільської ради, а суд погодився з позовом, що він є відповідач і задовольнивши частково позов, стягнув з нього судові витрати. Просив рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивачки на його користь судові витрати.

У судове засіданні апеляційного суду сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи, були повідомлені належним чином( а.с.117-118).

Відповідно до ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим слухати справу за відсутністю сторін

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень,підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції послався на встановлення факу проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1, а саме на час смерті спадкодавця ОСОБА_5, яка померла одинадцятого серпня 2014 року. Даний факт підтверджується матеріалами справи, показаннями свідків.

Даний факт апелянтом не оскаржується, та апеляційним судом не перевіряється, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, де йдеться про те, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційним судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом, позивач вказав у якості відповідача, свого брата ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що він не є належним відповідачем по справі, бо як і позивачка він є спадкоємцем за заповітом. Позивачка повинна була звернутися до суду з позовом до Іванівської сільської ради.

Доводи апеляційної скарги з цих підстав не заслуговують на увагу з наступного.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до статті 15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 119 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, дійсно саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Крім того, у п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України визначено, що суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, та відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Таким чином, на суд як державний орган, покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку з чим він має право й зобов'язаний визначити суб'єктний склад учасників спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

Стаття 1217 ЦК України закріплює існування двох видів спадкування: за заповітом або за законом. Спадкування за законом має місце лише у разі коли воно не змінено заповітом спадкодавця (ст. 1223 ЦК).

Законом не заборонено успадкування однієї частини спадщини на підставі заповіту, а іншої - на підставі закону.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник між спадкоємцями, а саме сестрою ОСОБА_2, та братом ОСОБА_1, які є спадкоємцями й по заповіту й по закону.

Відповідно до роз'яснення викладеного в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 року вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові справа та обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Тобто, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 правильно вказала у якості відповідача свого брата, оскільки встановлення юридичного факту судом, що має юридичне значення, могло вплинути на спадкові права та обов'язки останнього, оскільки він є також спадкоємцем по заповіту й по закону після померлої матері.

Розглядаючи справу у попередньому судовому засіданні ( а.с.44), суд першої інстанції провів підготовку до судового розгляду, витребував документи та письмові докази,визначив коло осіб, що братиме участь у справі. При розгляді справи, суд першої інстанції пересвідчився, що ОСОБА_1 є належним відповідачем по справі та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

З цих підстав апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її оголошення.

Головуючий Л.О.Груіцька

Судді: В.С. Жданова

О.В. Осипчук