АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4981/17 Справа № 190/1414/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Черьомушки»

на рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Селянського (фермерського) господарства «Черьомушки», ОСОБА_3 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Пятихатському районі Дніпропетровської області, Саївська сільська рада Пятихатського району Дніпропетровської області про визнання недійсним розпорядження та договору оренди землі, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 до Селянського (фермерського) господарства «Черьомушки», ОСОБА_3 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Пятихатському районі Дніпропетровської області, Саївська сільська рада Пятихатського району Дніпропетровської області про визнання недійсним розпорядження та договору оренди землі.

Рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року позов ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства «Черьомушки», ОСОБА_3 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи Управління Держгеокадастру у Пятихатському районі Дніпропетровської області, Саївська сільська рада Пятихатського району Дніпропетровської області про визнання недійсним розпорядження та договору оренди землі задоволено частково.

Визнано недійсним розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 21.01.2009 року № 26-р-09 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду фермерському господарству «Черьомушки» із земель невитребуваних паїв на території Саївської сільської ради».

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 27 січня 2009 року між ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та селянським (фермерським) господарством «Черьомушки» в особі голови ОСОБА_4 (кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0215).

Судові витрати залишено за позивачем ОСОБА_2

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Селянське (фермерське) господарство «Черьомушки» просить скасувати рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року та закрити провадження по справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5, померлого 13.04.1997 року є його син ОСОБА_2

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) розміром 7,12 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, що розташовані у КСП ім. Ватутіна в с. Саївка Пятихатського району Дніпропетровської області, що належала померлому ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0271248, виданого ОСОБА_3 РДА 25.04.1997 року.

Відповідно до розпорядження за № 26-р-09 від 21.01.2009 року в.о. голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду фермерському господарству «Черьомушки» із земель невитребуваних паїв на території Саївської сільської ради», яким останньому затверджено проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки в оренду загальною площею 93,6768 га ріллі, у тому числі 83,6297 га ріллі, 6,6105 га ріллі, 3,4366 га ріллі із земель невитребуваних паїв для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 49 років в межах колишнього КСП ім. Ватутіна на території Саївської сільської ради та вирішено передати вищевказану земельну ділянку в оренду СФГ «Черьомушки».

На підставі цього розпорядження 27.01.2009 року між ОСОБА_3 районною державною адміністрацією та СФГ «Черьомушки» укладено договір оренди землі, відповідно до якого фермерським господарством отримано у строкове платне користування земельну ділянку площею 83.6297 га ріллі (кадастровий номер :02:003:0215) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель невитребуваних паїв, яка знаходиться на території Саївської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, договір зареєстрований у Жовтоводському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.03.2009 року за № 22.

Згідно з розпорядження № Р-111/0/364/16 від 22.04.2016 року головою ОСОБА_3 районної державної адміністрації «Про виділення гр. ОСОБА_2 земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) на території Саївської сільської ради», яким затверджено виділити ОСОБА_2 земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) площею 6,75 га ріллі (пай № 530, поле № 39) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель, що належали колишньому КСП ім. Ватутіна на території Саївської сільської ради.

Розпорядженням голови П`ятихатської районної державної адміністрації № Р-131/0/364-16 від 06.05.2016 року прийнято рішення про припинення селянському (фермерському) господарству «Черьомушки» права оренди на земельну ділянку площею 83,6297 га ріллі (кадастровий номер :02:003:0215) на території Саївської сільської ради, зобовязано СФГ повернути земельну ділянку до земель не витребуваних паїв сільської ради у звязку з витребуванням земельних ділянок власниками земельних часток (паїв), для забезпечення осіб, які мають право на земельну частку (пай) земельними ділянками із земель невитребуваних паїв.

Відповідно до листа ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 11.07.2016 року представника позивача ОСОБА_6 повідомлено про те, що земельна частка (пай), виділена ОСОБА_2 знаходиться в межах земельної ділянки площею 83,6297 га ріллі, яка використовується СФГ «Черьомушки» на підставі договору оренди землі від 27.01.2009 року, укладеному між ОСОБА_3 районною державною адміністрацією та вказаним господарством.

Згідно з нормами ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-ІV від 05.06.2003 року (надалі Закон №899) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, при чому документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (ст.2 Закону №899).

Відповідно до ст.3 Закону № 899 передбачає, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку(пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку(пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою

Згідно з ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-ІV від 05.06.2003 року (надалі Закон №899) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

Однак, згідно розпорядження № 26-р-09 від 21.01.2009 року відповідач ОСОБА_3 РДА передала в оренду СФГ «Черьомушки» земельну ділянку із земель невитребуваних паїв для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 49 років в межах колишнього КСП ім. Ватутіна на території Саївської сільської ради, що суперечить приписам статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, ОСОБА_3 РДА без дотримання зазначених приписів Закону визначила строк оренди у своєму розпорядженні, у звязку з чим СФГ «Черьомушки», як орендар, не бажає жодним чином вирішити питання щодо забезпечення позивача земельною ділянкою.

За змістом ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За положеннями п. 8 Договору оренди землі договір укладено на 49 років з урахуванням ротації культур згідно з додатком до договору. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Таким чином, як вбачається з договору оренди, він укладений терміном на 49 років без застережень, передбачених ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-ІV від 05.06.2003 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивач як власник земельної частки (паю) не може отримати виділену йому земельну ділянку у власність з визначенням меж в натурі та оформленням державного акту на неї саме через ті обставини, що остання перебуває у складі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних паїв, що передана в оренду СФГ «Черьомушки», а в спірному договорі оренди строк дії договору визначено 49 років, що суперечить вимогам ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що позивачем не надано до суду Державного акту права власності на земельну ділянку як офіційного документу, підтверджуючого правовий статус його, як приватного власника земельною ділянки (паю), спростовується, оскільки відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-ІV від 05.06.2003 року (надалі Закон №899) право на земельну частку (пай) мають - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, який у позивача є.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Черьомушки» - відхилити.

Рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_7