Справа № 740/3403/17
Провадження № 2/740/1447/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Черняхівської сільської територіальної громади в особі Черняхівської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, вказавши, що будинок АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_3 її син від першого шлюбу - ОСОБА_5 та ОСОБА_2, які мали рівні права, володіючи по 1/4 частині будинку кожен. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно до якого входить і 1/4 частина зазначеного будинку. На випадок своєї смерті спадкодавець не залишив заповіту, тому спадкування відбувалося за законом і, оскільки на момент смерті з ним проживала єдина спадкоємиця першої черги - ОСОБА_3, його мати, то вона вважається такою, що прийняла спадщину фактично. Таким чином ОСОБА_3 стала власником 1/2 частини спірного будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно до якого входить і 1/4 частини будинку. Спадкоємцем першої черги, у відсутність заповідального розпорядження, є дружина спадкодавця та його дочка - позивачі по справі. ОСОБА_2 спадщину після смерті батька прийняла, подавши до нотконтори заяву про прийняття спадщини, а її мати заявою відмовилась від своєї частки. Таким чином ОСОБА_2, успадкувавши належну спадкодавцю частину будинку також стала власником 1/2 частини спадкового будинку. 17 серпня 2016 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового будинку, зважаючи на те, що право власності на будинок ні за ким не зареєстровано. Просять визнати за ними право власності за кожною на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом та як за колишніми членами колгоспного двору.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про підтримання вимог та розгляд справи в їх відсутність.

Відповідач - представник ради Ніжинського району в судове засідання не з'явився надіславши заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи в його відсутність.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Довідкою Черняхівської сільської ради від 18.08.2017 року № 506 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння розташоване по АДРЕСА_2 мало статус колгоспного двору. В будинку мешкали ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.16).

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, як члени колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на спірний будинок. Отже їм належало по 1/4 частині вказаного будинку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.14) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 01 вересня 2017 року підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася.

Свідоцтвом про народження, з урахуванням свідоцтва про розірвання шлюбу доводиться, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_5 і на момент його смерті вона, будучи єдиним спадкоємцем першої черги, що проживала з ним, є такою, що прийняла спадщину фактично. Даний факт підтверджується довідкою Черняхівської сільської ради(а.с.17).

Таким чином ОСОБА_3 будучи власником 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, як колишній член колгоспного двору та успадкувавши таку ж частину будинку після смерті сина стала власником 1/2 частини вказаного будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4 що доводиться свідоцтвом про смерть на а.с. 15.

Наданою на запит суду копією спадкової справи № 673/2016, заведеної стосовно майна померлого ОСОБА_4, доводиться, що спадщину після смерті батька прийняла ОСОБА_2

Довідками КП «Ніжинське МБТІ» від 19 липня 2016 року та 18 серпня 2017 року, технічним паспортом підтверджується, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано ні за ким (а.с.19-25).

Судом встановлено, що спадковий житловий будинок мав статус колгоспного двору та належав його членам у рівних частках та в результаті спадкування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стали власниками даного будинку в рівних частках, а саме по 1/2 частині кожна.

Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 17.08.2016 року відмовлено в оформленні спадкових прав зважаючи на те, що право власності на спадковий будинок не зареєстровано ні за ким (а.с.27).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.1223 ЦК України, ст.ст.213 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 як за колишнім членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду Пантелієнко В.Г.