Справа №4-с/760/291/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Коваленко І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця ДВС Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Рощіна Євгена Сергійовича -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця ДВС Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Рощіна Євгена Сергійовича.

Скарга обґрунтована тим, що 19.07.2016 державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 760/11492/15-ц від 30.06.2016 про стягнення з ОСОБА_1 8487,20 грн. на користь ОСОБА_3 Вказана постанова, на думку скаржника, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, прийняв до виконання виконавчий документ не за місцем проживання, роботи або знаходженням майна боржника.

27.10.2017 ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом заборони державній виконавчій службі Солом'янського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які дії та виносити будь-які постанови по виконавчому провадженні за виконавчим листом № 760/11492/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 8487,20 грн. до розгляду по суті її скарги. Як пояснила у своїй заяві скаржниця, 20 жовтня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про оголошення в розшук та затримання її автомобіля НОМЕР_1. Вказану постанову їй не було направлено, однак, на виконання передано до поліції негайно, а 26 жовтня 2017 року близько 11-30 дня на виїзді із м. Києва її автомобіль зупинили працівники дорожньої поліції з вимогою передати їм автомобіль, оскільки, він перебуває в розшуку і, що вони його допровадять до штрафного майданчика. При цьому при перевірці документів було незаконно вилучено її майно - технічний паспорт на вказаний автомобіль та посвідчення водія на її ім'я, того ж дня о 19:30 їй повернули лише посвідчення водія, однак, технічний паспорт на автомобіль залишився у працівників поліції.

Виходячи з вищенаведеного, скаржник вважає її права порушеними та просила задовольнити заяву про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини першої статті 153 ЦПК розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Зі змісту пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, заявниця просить суд забезпечити позов шляхом заборони державній виконавчій службі Солом'янського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які дії та виносити будь-які постанови по виконавчому провадженні за виконавчим листом № 760/11492/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 8487,20 грн. до розгляду по суті її скарги.

Разом з тим, у пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне забезпечити позов саме шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженні №51688419 за виконавчим листом № 760/11492/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми 8487,20 грн. до розгляду по суті скарги ОСОБА_1, оскільки, в разі не зупинення стягнення, може бути завдано шкоду правам заявника.

За таких обставин, суд констатує відсутність необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

Керуючись статтями 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця ДВС Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Рощіна Євгена Сергійовича - задовольнити.

Зупинити стягнення по виконавчому провадженні №51688419 за виконавчим листом № 760/11492/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми 8487,20 грн. до розгляду по суті скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця ДВС Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Рощіна Євгена Сергійовича.

Дані заявника: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1.

Дані заінтересованої особи: державний виконавець ДВС Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Рощін Євген Сергійович, адреса: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 40-А.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно. Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: