Справа № 405/8796/16-ц
Провадження № 2-др/405/6/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року. Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.,

при секретарі Шумейко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_220.11.2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив доповнити резолютивну частину рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів наступним змістом: «після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище «Панчук».

У судове засідання сторони не з'явилися, від заявника надійшла заява від 30.11.2017 року за вх. № 29312 про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши матеріали цивільної справи № 405/8796/16-ц, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 01 червня 2001 року в Новенській селищній раді Кіровського району міста Кіровограда, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 20; стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого Законом для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до 13 травня 2020 року; понесені нею судові витрати стягнути з відповідача на свою (позивача) користь.

Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду від 405/8796/16-ц позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який зареєстровано 1 червня 2001 року в Новенській селищній раді Кіровоградського району міста Кіровограда, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 20. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів (доходу) заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 13 травня 2020 року.

Зазначене рішення набрало законної сили 18.04.2017 року, та в порядку ст.124 Конституції України, ст.14 ЦПК України є обовязковим для виконання органами державної влади і місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, посадовими чи службовими особами, громадянами, на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, ст. 220 ЦПК України дає вичерпний перелік випадків, коли суд з власної ініціативи чи за заявою осіб, які беруть участь у справі, може ухвалити додаткове рішення.

Також, згідно з п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що під час розгляду справи по суті судом відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК України ухвалено рішення стосовно саме тих позовних вимог, які були заявлені позивачем та були предметом судового розгляду, суд приходить до висновку про відмову заявнику ОСОБА_2 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у звязку з її безпідставністю.

Керуючись п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, ст.ст. 208, 210, 220 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 405/8796/16-ц, провадження №2/405/1876/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5