УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» (далі - ПАТ «АКБ «Базис») на його користь 6957,46 доларів США, а також 3% річних у сумі 17,06 доларів США та суму моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 25 січня 2011 року між ним та ПАТ «АКБ «Базис» було укладено договір банківського рахунку № НОМЕР_4, відповідно до умов якого банк відкрив йому мультівалютний рахунок НОМЕР_3 та здійснював його розрахунково-касове обслуговування. Також 25 січня 2011 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу № 2/4 з видачею депозитного сертифікату.

Позивач зазначав, що на виконання взятих на себе зобов'язань він надав усі необхідні документи та у день підписання договору вніс суми вкладу на рахунок НОМЕР_1 і на рахунок НОМЕР_2 по 3 000,00 доларів США на кожний, що підтверджується квитанціями № а6465 та № а6450 від 25 січня 2011 року, а відповідач на виконання п.11 договору банківського вкладу видав два ощадних сертифіката на пред'явника: № 001845 та № 001846

від 25 січня 2011 року, кожен на суму по 3000,00 доларів США, строк обігу яких встановлено з 25 січня 2011 року по 25 липня 2012 року.

Посилаючись на те, що відповідач, незважаючи на закінчення строку дії договору та обов'язку щодо повернення банківського вкладу, не перерахував грошові кошти на вказаний ним рахунок, ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «АКБ «Базис» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 56 563 грн 89 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 червня 2016 року заяву ПАТ «АКБ «Базис» про перегляд заочного рішення від 09 жовтня 2012 року залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 03 листопада

2016 року апеляційну скаргу ПАТ «АКБ «Базис» задоволено частково, заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2012 року в частині стягнення 10 000 грн моральної шкоди скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов в частині стягнення матеріальної шкоди суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивач звернувся до банку із заявами про повернення вкладу після закінчення строку дії договорів, проте вклад позивачеві в установлений договором строк повернуто не було, у зв'язку із чим наявні правові підстави для стягнення з ПАТ «АКБ «Базис» на користь позивача суми вкладу та 3% річних за порушення виконання зобов'язань відповідно до вимог ст. ст. 1061, 625 ЦК України.

Задовольняючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції, врахувавши вимоги ст. ст. 611, 1167 ЦК України, дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу спричинення йому неправомірними діями відповідача моральної шкоди та наявність підстав для стягнення з банку моральної шкоди у заявленому позивачем розмірі.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, та вмотивовано виходив з того, що матеріали справи не містять належних доказів причино-наслідкового зв'язку погіршення стану здоров'я позивача у зв'язку із протиправними діями відповідача, дійшовши обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог в цій частині.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В. Попович