АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20.12.2016 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 34838,71 доларів США, з яких: 24840,00 доларів США - сума тіла кредиту; 9998,71 доларів США - сума не сплачених процентів, що є предметом позовних вимог. Позовні вимоги мотивовані невиконанням договірних зобов'язань за Кредитним договором № 1019-013/08Р та Договором поруки № 1019-013/08Р від 23.05.2008

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20.12.2016 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за Кредитним договором № 1019-013/08Р від 23.05.2008 в розмірі 18180, 00 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» судовий збір у розмірі 3260, 13 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк судовий збір у розмірі 3260, 13 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Справа № 755/22138/15-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/3018/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Ластовка Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погодився із вказаним рішенням суду позивач, його представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність, необґрунтованість рішення суду, як такого, що ухвалене за неповного встановлення обставин, які мають істотне значення для справи. Представник позивача посилається на те, що суд першої інстанції застосовуючи строки позовної давності до позовних вимог в частині заборгованості відповідачів, що утворилась внаслідок несплати чергових платежів дійшов невірного висновку стосовно розміру заборгованості за кредитним договором. В оскаржуваному рішенні відсутні будь-які пояснення чи розрахунки, якими мотивувався суд при встановленні суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні частини позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись про розгляд справи в установленому процесуальним законом порядку, про зміну місця проживання суд не повідомляли, а тому вважаються повідомленими належним чином, а причини їх неявки не поважними. Тому, враховуючи положення ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, колегія суддів вважала за доцільне розглянути справу за відсутності відповідачів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6 порушено умови Кредитного договору № 1019-013/08Р від 23.05.2008 та Договору поруки № 1019-013/08Р від 23.05.2008 в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 18.06.2015 сума заборгованості відповідачів перед Банком позивача становить 34838,71 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 24840,00 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 9998,71 доларів США, що підтверджено наявними в матеріалах справи розрахунками. Однак позивач звернувся з позовом до суду про стягнення кредитної заборгованості лише 02.12.2015, що свідчить про можливість застосування загального строку позовної давності відносно несплачених чергових платежів до 02.12.2012 та про відмову в позові з цих підстав.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що 23.05.2008 між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1019-013/08Р, згідно умов якого, з метою оплати вартості автомобіля, Банк надав відповідачу кредит на загальну суму 44176,00 доларів США, терміном до 23.05.2015, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11, 99 % річних (а.с.8-11).

Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором, що підтверджується Меморіальним ордером № 3 від 26.05.2008 (а.с.19).

В забезпечення виконання цих зобов'язань, між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_2укладено Договір поруки № 1019-013/08Р, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за Кредитним договором № 1019-013/08Р від 23.05.2008

Відповідач, скориставшись кредитними коштами, порушив умови договору, щодо сплати процентів за користування кредитом, а також щодо плати за обслуговування кредиту.

Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань за договором а також вимагати від позичальника виконати грошове зобов'язання достроково та в повному обсязі.

Таким чином, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем в підтвердження позовних вимог, відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6 порушено умови Кредитного договору № 1019-013/08Р від 23.05.2008 та Договору поруки № 1019-013/08Р від 23.05.2008 в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 18.06.2015 сума заборгованості відповідачів перед Банком позивача становить 34838,71 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 24840,00 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 9998,71 доларів США, що підтверджено наявними в матеріалах справи розрахунками (а.с.5-7).

З вказаного розрахунку також вбачається, що останній платіж було здійснено відповідачем ОСОБА_1 16.12.2011.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно положень ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визнано періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 06.11.2013 (№ 6-116цс13), від 19.03.2014 (№ 6-20цс14), від 18.06.2014 (№ 6-61цс14), від 03.06.2015 (№ 6-31цс15)

В матеріалах справи міститься спільна заява відповідачів від 20.12.2016 про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с.198-199), тобто вимоги ч. 3 ст. 267 ЦК України додержані судом першої інстанції.

Таким чином, виходячи з того, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо погашення боргу до 02.12.2012, а ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 02.12.2015, тобто з пропуском установленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, судом першої інстанції правильно вирішено питання про застосування ст. ст. 257 та 267 ЦК України щодо строку позовної давності з урахуванням вищевказаних обставин і факту пред'явлення позову лише 02.12.2015.

Також враховуючи відсутність клопотання позивача про поновлення строку із зазначенням поважних причин пропуску та наявність заяви відповідача про застосування наслідків пропуску строку, відмова у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2010 по 02.12.2012 з підстав пропуску строку позовної давності відповідає вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності визначеної судом суми заборгованості жодним чином не підтверджені, апеляційному суду не наданий розрахунок здійснений в межах строків позовної давності, а тому ці доводи не є такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20.12.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: