Справа № 648/1474/17
Провадження № 2/648/669/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року смт.Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Рибас А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що звернувся до Білозерського районного суду Херсонської області з відповідним позовом про стягнення з ОСОБА_2 інфляційних втрат та 3% річних, а також має підстави стверджувати, що відповідач може розпорядитися своїм майном, що може унеможливити виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справу, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст.152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що за змістом п.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Клопотання про забезпечення позову має бути мотивоване і обґрунтоване доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідністю предмету позовної вимоги позивача. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали заяви та поданої позовної заяви, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з урахуванням того, що не зазначено доказів на підтвердження належності вказаного майна, на яке слід накласти арешт та заборонити вчиняти дії по відчуженню, відповідачу.

За наведених обставин у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Рибас А.В.