Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів:ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДІМ Страхування" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 9 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДніпроІнмед", ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ПрАТ "СК "Дніпроінмед", ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що 16 червня 2013 року на автодорозі сполученням Бережниця - Степань - Деражне - Клевань, зі сторони с. Милостів у напрямку с. Шостаків Рівненського району Рівненської області з вини ОСОБА_5 була скоєна дорожньо-транспортна пригода в якій ОСОБА_5, керуючи у стані алкогольного сп'яніння автомобілем марки "Citroen Jumper", реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішоходів, в тому числі на неї. Внаслідок ДТП їй були спричинені тілесні ушкодження, та як наслідок, заподіяна матеріальна та моральна шкода, яка досі не відшкодована. Просить стягнути з ПрАТ "СК "Дніпроінмед", ОСОБА_5 на її користь майнову шкоду, завдану неправомірними діями ОСОБА_5, відповідальність якого застрахована в розмірі 4733 грн. 22 коп. та 10000 грн. моральної шкоди.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 9 березня 2016 року позов ОСОБА_4 до ПрАТ "СК "Дніпроінмед", ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено.

Стягнуто солідарно з ПрАТ "СК "Дніпроінмед", ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 4733 грн. 22 коп.

Стягнуто з ПрАТ "СК "Дніпроінмед" на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

ПрАТ "СК "Дніпроінмед", яке змінило назву на ПрАТ "СК "ДІМ Страхування" подало апеляційну скаргу в якій покликається на його незаконність в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи.

Зазначає, що розмір документально підтверджених витрат позивачки на лікування складає 3433,22 грн., однак без жодного обгрунтування суд прийшов до висновку, що розмір страхового відшкодування складає 4733,22 грн.

Також, суд першої інстанції всупереч вимог ст. 26 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 9 ЗУ "Про страхування" помилково стягнув моральну шкоду в розмірі 10000 грн., що значно перевищує встановлений законом та полісом АЕ/2391968 ліміт для відшкодування моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я потерпілого та фактично складає 10% розміру страхової суми, а не страхової виплати.

Вважає що, розмір моральної шкоди має бути розрахований саме з розміру страхової виплати за шкоду, завдану здоров'ю - 3 433,22 грн. і не може перевищувати 5 % даної суми, а саме 171,66 грн.

З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково та стягнути з ПрАТ "СК "ДІМ Страхування" на користь ОСОБА_4 3433,22 гри. матеріальної шкоди, пов'язаної з лікуванням та 171,66 грн. моральної шкоди.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 червня 2013 року о 2 год. 00 хв. на автодорозі сполученням Бережниця - Степань - Деражне - Клевань, зі сторони с. Милостів у напрямку с. Шостаків Рівненського району Рівненської області з вини ОСОБА_5 була скоєна дорожньо-транспортна пригода у результаті якої ОСОБА_4 зазнала легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Дані обставини встановлені вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 7 лютого 2014 року, який набрав законної сили, відповідно до якого ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк три роки.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5, була застрахована ПрАТ "СК "Дніпроінмед" відповідно до полісу № АЕ/2391968 від 11 лютого 2013 року, що страховою компанією не заперечується.

Відповідно до позовних вимог, позивачка просила стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду, яка полягала в знищенні її особистого майна внаслідок ДТП на загальну суму 1300грн., зокрема, босоніжок вартістю 450грн., срібних сережок -420грн., сукенки -180грн., кофти - 250грн.; понесенні витрат на лікування в розмірі 3433,22грн.

Також просила стягнути із страхової компанії моральну шкоду в розмірі 10тис.грн.

Стягуючи солідарно з відповідачів матеріальну шкоду, суд першої інстанції керувався нормами ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1194 ЦК України, ст.6, п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виходив із обґрунтованості і доведеності розміру цієї шкоди.

Однак, повністю з таким висновком апеляційний суд погодитись не може з наступних підстав.

З огляду на положення статті 509 ЦК України та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування).

До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За наведеного, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що шкоду, заподіяну внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу марки "Citroen Jumper", реєстраційний номер НОМЕР_2 має відшкодовувати ПрАТ "СК "ДІМ Страхування" (ПрАТ "СК "Дніпроінмед"), як страховик, однак, при цьому, не звернув на те, що законодавство не передбачає солідарної відповідальності страховика та особи, яка завдала шкоди та помилково стягнув на користь позивачки матеріальну шкоду солідарно з ПрАТ "СК "Дніпроінмед" та винуватця ДТП ОСОБА_5

Крім того, колегія суддів не може погодитись із визначеним місцевим судом розміром відшкодування матеріальної шкоди, виходячи з наступного.

Згідно ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що внаслідок ДТП було знищене особисте майно позивачки на загальну суму 1300грн., зокрема, босоніжки вартістю 450грн., срібні сережки -420грн., сукенка -180грн., кофта - 250грн.

Положеннями ст. 24 Закону № 1961-IV передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Разом з тим, з копій квитанцій та фіскальних чеків наданих позивачкою у якості доказів понесення витрат на лікування убачається, що серед інших витрат, які вона просила стягнути на відшкодування матеріальної шкоди, містяться квитанції про сплату нею благодійних внесків до Рівненської місцевої благодійної організації «Допомога і підтримка», зроблені нею 19 та 27 червня 2013 року на суму 18грн. та 50грн. відповідно та 10 липня 2013року - 28грн., а всього на суму 101грн.

Задовольняючи позов в цій частині, суд першої інстанції не врахував, що благодійні внески в лікувальні установи здійснюються на підставі Закону України від 5.07.2012 № 5073-VI "Про благодійництво та благодійні організації", відповідно до якого благодійник - дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права (у тому числі благодійна організація), яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності, а благодійна організація - недержавна організація, головною метою діяльності якої є здійснення благодійної діяльності в одній чи кількох сферах згідно із цим Законом. Тобто такі витрати не є обовязковими, які б підлягали відшкодуванню.

Позивачкою не доведено спричинення їй шкоди у вигляді знищення майна на загальну суму 1300грн. та відсутні правові підстави для стягнення благодійних внесків (101грн.), тому позовні вимоги про стягнення таких коштів задоволенню не підлягають.

Оскільки вину ОСОБА_5 у ДТП встановлено на підставі вироку суду, його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ "СК "Дніпроінмед", правонаступником якого є ПрАТ "Страхова компанія "ДІМ Страхування", то саме ця страхова компанія несе відповідальність з відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілої ОСОБА_4, але в межах ліміту відповідальності, а у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що передбачено ст. 1194 ЦК України. Страхова виплата не перевищує ліміт відповідальності за шкоду заподіяної життю, здоров'ю потерпілої, а тому із ПрАТ "СК "Дніпроінмед", правонаступником якого є ПрАТ "Страхова компанія "ДІМ Страхування" підлягає стягненню на користь позивачки понесенні нею витрати на лікування в розмірі 3332,22грн., а в позові ОСОБА_4О до ОСОБА_5 про стягнення цих коштів слід відмовити.

Щодо рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди, то воно не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Ухвалюючи рішення в цій частині, суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги ч. 5 ст. 23 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Завдання моральної шкоди є підставою виникнення самостійних цивільних правовідносин (ст. 11 ЦК України).

Позивачка скористалась своїм правом на предявлення позову про відшкодування моральної шкоди в кримінальній справі, її позов задоволено вищезазначеним вироком, стягнуто на її користь з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 тис. грн.

З огляду на викладене рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди також підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України передбачено, що у випадку зміни рішення чи ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». При подачі апеляційної скарги страховою компанією сплачено судовий збір в загальному розмірі 1071,84грн. Даним рішення позов майнового характеру задоволено на 70%(3332.22х100%:4733.22), в задоволенні позову немайнового характеру відмовлено.

При вирішенні спору з ПрАТ "СК "Дніпроінмед" судом першої інстанції мало бути стягнуто 341,04грн. (487,2х70%) судового збору на користь держави.

Таким чином, страховій компанії стягненню підлягає судовий збір у розмірі 730,80грн.( 1071,84-341,04) із спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317, 325 ЦПК України, ст.ст.11, 22, 23, 509, 599, 999,1166-1168 ЦК України, ст.ст. 22, 23, 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДІМ Страхування" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 9 березня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДІМ Страхування" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ "СК "Дніпроінмед", правонаступником якого є ПрАТ "Страхова компанія "ДІМ Страхування" на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 3332(три тисячі триста тридцять дві) грн. 22 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

ОСОБА_4 в позові до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з УДКСУ у м.Рівному, код 38012714, з розрахункового рахунку № 0002 в ГУ ДКСУ у Рівненській області, , МФО: 833017, код класифікації доходів бюджету: 22030001 на користь ПрАТ "Страхова компанія "ДІМ Страхування" 730 (сімсот тридцять)грн.80 коп. на відшкодування судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3