Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/282/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.01.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Черненко В.В.

суддів - Потапенка В.І., Франко В.А.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 22.04. 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне», третя особа: Відділ Держгеокадастру у Долинському районі про визнання договору оренди землі недійсним та зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» до ОСОБА_2, третя особа: Відділ Держгеокадастру у Долинському районі про визнання договору оренди землі дійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» (далі ПСП «Зарічне»), третя особа: Відділ Держгеокадастру у Долинському районі про визнання договору оренди землі недійсним.

Зазначав, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю є власником земельної ділянки № 159, площею 5,26 га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

З 2009 року відповідач почав обробляти вказану земельну ділянку без укладення з ним договору оренди. Відповідач отримав від нього необхідні документи для укладення договору оренди землі, однак до цього часу не надав йому відповідний договір на підпис. Щороку він отримував від відповідача орендну плату та все одно наполягав на укладенні договору оренди.

В 2015 року він вирішив обробляти власну земельну ділянку самостійно. На вимогу віддати його земельну ділянку, отримав від відповідача відмову мотивовану тим, що існує договір оренди землі від 01 червня 2009 року, відповідно до якого відповідач має право користування земельною ділянкою до 01 червня 2019 року.

У грудні 2015 року відповідач надав йому копію договору оренди землі, з якого вбачається, що укладений строком на 10 років та зареєстрований у ДП «Центр ДЗК» в Долинському районі 01 червня 2009 року за № 12 договір оренди підписаний не ним. Просив визнати недійсним договір оренди землі від 01 червня 2009 року.

В ході розгляду справи позивач уточнив свої вимоги та просив стягнути із ПСП «Зарічне» на його користь судові витрати в сумі 2692 грн., що складається із 487,20 грн. судового збору та 2204,80 грн. витрат на правову допомогу.

ПСП «Зарічне» звернулось з зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа: Відділ Держгеокадастру у Долинському районі про визнання договору оренди землі дійсним.

Зазначав, що ПСП «Зарічне» обробляє земельну ділянку, яка належить позивачу з 2009 року. 01 червня 2009 року між сторонами в письмовій формі укладено договір оренди земельної ділянки на строк 10 років, який після державної реєстрації набув чинності з 01 червня 2009 року. Договір оренди за усним проханням позивача підписала його дружина. Орендну плату отримував особисто позивач. При отриманні орендної плати ніяких заперечень з його боку щодо укладеного від його імені договору оренди не було. Орендна плата виплачена йому в повному обсязі. Просили суд визнати укладений між сторонами договір оренди землі від 01 червня 2009 року - дійсним.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 22.04.2016 року позов ОСОБА_2 до ПСП «Зарічне» задоволено, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що позивач щороку отримував орендну плату в розмірі, передбаченому договором оренди від 01 червня 2009 року, що свідчить про наявність волевиявлення позивача на укладення договору оренди.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25.05.2016 року апеляційну скаргу ПСП «Зарічне» відхилено, рішення суду першої інстанції від 22.04.2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.11.2016 року ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25.05.2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ПСП «Зарічне» про визнання недійсним договору оренди землі скасовано, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позов ОСОБА_2 встановив, що позивач є власником земельної ділянки № 159, площею 5,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоолександрівської сільської ради (а.с. 5),

Суд першої інстанції зазначив, що з копії договору оренди землі від 01.06.2009 року , зареєстрованого у ДП «Центр ДЗК» в Долинському районі 01.06.2009 року за №12 вбачається , що вказані договори укладені між сторонами строком на десять років (а.с. 6-7).

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до частин 2, 3 статті 203 ЦК України , особа яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності . Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятись у формі встановленій законом.

Відповідно до п.2.ч.1 статті 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2, частини 4 статті 207 ЦК України правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може бути підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину, стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд першої інстанції зазначив що судом встановлено, що договір оренди землі від 01.06.2009 року , укладений від імені ОСОБА_2 із ПСП «Зарічне» зареєстрований у ДП «Центр ДЗК» в Долинському районі Кіровоградської області 01.06.2009 року укладений з порушенням вимог щодо форми правочину, а саме не підписаний стороною правочину , чим порушено вимоги ч. 4 статті 203 ЦК України, що регламентує загальні вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину , не відповідає вимогам закону , а тому має бути визнаний недійсним.

Однак з такими висновками суду погодитись не можливо, виходячи з наступного.

Після скасування Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.11.2016 року ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 25.05.2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ПСП «Зарічне» про визнання недійсним договору оренди землі та направлення справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, колегія судів розглядає апеляційну скаргу тільки в частині визнання недійсним договору оренди землі, оскільки в частині зустрічного позову рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції залишені без змін.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю позивач є власником земельної ділянки № 159, площею 5,26 га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

01.06.2009 року між сторонами укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років . Вказаний договір зареєстрований у ДП «Центр ДЗК» в Долинському районі Кіровоградської області 01.06.2009 року.

На протязі з 2009 року по час звернення з позовом до суду позивач отримував орендну плату, що сторонами не заперечується.

Позивач зазначав, що договір оренди який є предметом спору він не підписував.

Відповідача по основному позову зазначав, що спірний договір оренди землі підписувала жінка позивача за його згодою.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції задовольнивши основний позов не зазначив на підставі яких доказів він дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що сторони не заявляли клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для встановлення дійсних обставин по справі , зокрема ким був підписаний спірний договір оренди. Посилання на пояснення свідків в частині , хто підписав договір не може бути належним доказом , оскільки зазначені обставини підтверджуються тільки певними засобами доказування , зокрема почеркознавчою експертизою.

Встановлені обставини свідчать проте, що позивач по основному позову не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не підписував спірний договір оренди землі.

Крім того з матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_2 отримував орендну плату відповідно до спірного договору оренди землі з 2009 року по 2016 р., що свідчить про те ,що позивач знав обсяги орендної плати які він отримує щорічно . Наявність будь яких доказів про домовленість між сторонами про оплату за користування земельною ділянкою, яка належить позивачу і є предметом судового розгляду, в матеріалах справи відсутні. Встановлені обставини свідчать про наявність волевиявлення позивача на укладення спірного договору оренди.

Зазначені обставини ОСОБА_2 не спростовані.

Колегія суддів , дійшла висновку , що суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, не дав належної оцінки доказам наданим сторонами по справі і ухвалив рішення яке не ґрунтується на законі.

Відповідно до п. 4 ст. 309 ЦК України зазначені обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині первісних позовних вимог з ухваленням нового рішення в цій частині, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне», третя особа: Відділ Держгеокадастру у Долинському районі про визнання договору оренди землі недійсним - відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне» задовольнити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 22.04.2016 року в частині первісних позовних вимог скасувати.

Ухвалити нове рішення в цій частині, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Зарічне», третя особа: Відділ Держгеокадастру у Долинському районі про визнання договору оренди землі недійсним - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок сторін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: