Провадження № 2/369/4466/17
05.12.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
У листопаді 2017 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, посилаючись на те, що 14.09.2015 р. в м. Києві по вулиці Ломоносова, буд. 28, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: транспортного засобу «Дачія», номерний знак НОМЕР_1, власник ОСОБА_3 та легкового автомобіля «Ніссан Мікра», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.
24.02.2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_1 було укладено Договір обов'язкового страхування АІ2586249, за яким позивач застрахував майнові інтереси Відповідача, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля Відповідача.
Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження відповідно до Довідки ДАЇ про пошкодження ТЗ від 14.09.2015р. Акту огляду пошкодженого ТЗ від 16.09.2015р., доданих до цієї позовної заяви.
Керуючись ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення під час ДТП Голосіївським районним судом м. Києва постановою від 20.11.2015 р.
Враховуючи вище викладене, позивач ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» просив суд прийняти рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 1711 грн. 16 коп. а також витрати по сплаті судового збору.
У судове засідання представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява у якій позивач просив справу розглянути в його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлялася належним чином причини не явки суду не відомі.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.09.2015 р. в м. Києві по вулиці Ломоносова, буд. 28, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Дачія», номерний знак НОМЕР_1, власник ОСОБА_3 та легкового автомобіля «Ніссан Мікра», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києві від 20.11.2015 року ОСОБА_1. 14.09.2015 року о 13:00 годині по вул. Ломоносова, 28-а в м. Києві, керуючи автомобілем «Ніссан» д.н. НОМЕР_1, на ділянці дороги, яка має спуск, не вжила заходів, щоб не допустити його самовільний рух, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Дачія» д.н. НОМЕР_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 15.12. Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнала повністю, вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до Довідки виданої Управлінням патрульної служби МВС України в м. Києві, виданої ОСОБА_3 В тому, що 14.09.2015 р. о 13 год. 00 хв. на віл. Ломоносова, 28 а внаслідок ДТП автомобіль марки «DACIA» ном. знак НОМЕР_6, отримав механічні пошкодження заднього бампера, заднього д/нз та його підствітки.
Згідно з розрахунку суми матеріального збитку по справі № 230008606 сума збитку завданого автомобілю «DACIA LOGAN», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_7 - становить - 1711,16 грн..
Відповідно до Платіжного доручення № 0006725 від 17 лютого 2016 року ПрАТ «СК «Провідна» сплатила згідно договору № АІ/2586249/1042/15, згідно акту № 230008606 за ТЗ д/н НОМЕР_6 на рахунок ОСОБА_3 суму у розмірі 1 711,16 грн.
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок настання страхового випадку ПрАТ «СК «Провідна» виплатила страхове відшкодування у розмірі 1711,16 грн. на користь ОСОБА_3 оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю.
За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За правилами ст. 38 Закону України Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлене право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до особи, яка заподіяла шкоду.
Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).
Оскільки в судовому порядку було встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобіля, суд дійшов висновку, що вимога позивача ПрАТ «СК «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «СК «Провідна».
Керуючись п.п. 2, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 6, 22, 29, 38, 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88, 213-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.