Справа № 465/2879/17 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 22-ц/783/5577/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача - Назарко А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Львівенергомаш» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 22 травня 2017 року у справі за позовом приватного підприємства «Львівенергомаш» до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «Інвестиційна фінансова компанія «Арт-Капітал», товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-КАПІТАЛ Кастоді», Entrgy Technology Ltd про визнання правочинів недійсними, визнання права на акції, витребування з чужого незаконного володіння та зобов'язання внести зміни до системи обліку прав на цінні папери,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22.05.2017 року у відкритті провадження в даній справі відмовлено з тих підстав, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки підвідомчий господарському суду.

Ухвалу суду оскаржив позивач ПП «Львівенергомаш», просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що правовідносини, пов'язані з обігом акцій, до корпоративних прав не належать, а тому спори, зокрема, про визнання права власності на акції, та про визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій, крім спорів, пов'язаних з порушенням переважного права на придбання акцій, не є такими, що виникають з корпоративних відносин, і, залежно від суб'єктного складу сторін, підлягають розгляду господарськими або загальними судами. Звертає увагу на те, що позовними вимогами є визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів, укладеного від імені ОСОБА_3, та витребування із незаконного володіння акцій.

В судове засідання інші учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду справи всі були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.77-81), а тому, з урахуванням вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У травні 2017 року ПП «Львівенергомаш» звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №40БРА-11/01 від 16.11.2011 року, укладений від імені ОСОБА_3 ПАТ Інвестиційна фінансова компанія «Арт-капітал» та Energi Technologies Corp., та витребувати на користь ПП «Львівенергомаш» із незаконного володіння Global Financial Technologiy Ltd 24717 штук іменних акцій ПАТ «Львівелектромаш» номінальною вартістю 6179 грн. 25 коп.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір виник між юридичною особою та її учасником (засновником) щодо обліку прав на цінні папери, спір виник з корпоративних відносин, а тому підвідомчий господарському суду.

Однак з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

У відповідності до ст.3 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення судом оскаржуваної ухвали, було визначено, що кожна особа має право у встановленому цим Кодексом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.15 цього Кодексу, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі, суддя перевіряє, чи поширюється на спірні правовідносини юрисдикція судів по розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», при визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії слід керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним ч.1 ст.167 ГК України. У визначенні підвідомчості справ зі спорів, пов'язаних з обігом акцій, господарським судам необхідно розрізняти правовідносини щодо акцій як речей та правовідносини з приводу реалізації корпоративних прав, посвідчених акціями. Хоча змістом акцій є посвідчені ними корпоративні права, однак відповідно до статті 177 ЦК України, цінні папери (в тому числі акції) є речами. Корпоративними є відносини, пов'язані з реалізацією корпоративних прав, посвідчених акціями. Відносини, пов'язані з обігом акцій, до корпоративних не належать.

Відповідно до п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін спори про визнання права власності на акції, спори щодо укладення, розірвання, зміни, виконання, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій, та спори щодо інших правочинів з акціями, крім спорів, пов'язаних з порушенням переважного права акціонерів на придбання акцій.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Порядок витребування майна від добросовісного набувача та витребування грошей і цінних паперів встановлено положеннями ст.ст.388,389 ЦК України.

Зазначені положення процесуального і матеріального права залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до помилкового висновку, що даний спір не може розглядатися в порядку цивільного судочинства.

А відтак, оскільки предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів, витребування майна з незаконного володіння, спір не є корпоративним.

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального закону, що призвело до неправильного вирішення питання щодо відкриття провадження в справі, а тому відповідно до повноважень апеляційного суду, визначених на момент розгляду даної справи у пункті 6 частини першої статті 374 ЦПК України в редакції Закону від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, а не так, як просив апелянт у своїй апеляційній скарзі, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч. 1 п. 4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу приватного підприємства «Львівенергомаш» задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 22 травня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 05 січня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.