АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/5636/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову вказувала, що з 09 листопада 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 30 травня 2016 року шлюб між ними фактично припинено, сторони проживають окремо, відповідач добровільної участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, при цьому має можливість надавати допомогу. Посилаючись на викладене та з урахуванням збільшених позовних вимог, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі Ѕ частини всіх доходів відповідача щомісячно до досягнення нею повноліття.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2016 року і до досягнення повноліття.

Допущено негайне стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючий в інтересах позивачки ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції представник позивачки підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 09 листопада 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.7).

Від даного шлюбу мають доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Судом встановлено і дана обставина не заперечувалась відповідачем, що дочка сторін ОСОБА_4 проживає зі своєю матір'ю - позивачкою по справі, що підтверджується довідкою Форми №3 за №961 від 23.11.2016 року (а.с.9), та перебуває на її утриманні.

Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини та її виховання.

Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Донька сторін проживає з матір'ю й знаходиться на її утриманні, батько - відповідач по справі, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо надання допомоги по утриманню малолітньої дитини, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.

Судом також встановлено і дана обставина не заперечувалась сторонами, що відповідач ОСОБА_3 працює директором ТОВ «Тайнек» з 01 липня 2011 року та відповідно до довідки про заробітну плату від 13 лютого 2017 року, видану ТОВ «Тайнек», отримав заробітну плату в період з серпня 2016 року по січень 2017 року на загальну суму 22 367 грн. 92 коп. (а.с.22).

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить 1689 гривен.

Відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний щомісячний дохід, тому суд першої інстанції, з урахуванням інтересів неповнолітньої доньки сторін, прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтовано задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_2 частково.

Доводів, які б спростовували висновки суду, апеляційна скарга не містить.

Рішення суду відповідає встановленим по справі обставинам та вимогам матеріального і процесуального закону, й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не з'ясував всі доходи відповідача та не стягнув аліменти в розмірі Ѕ частини від всіх доходів відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки суд при визначенні розміру аліментів врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює, має регулярний дохід, й інші обставини, що мають значення для справи, та прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісячно. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримує більший заробіток, ніж зазначений в довідці про доходи, або має й інші види доходів.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: