Справа № 589/1236/17
Провадження № 2-о/589/60/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.

з участю секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб: виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області, ОСОБА_2 про встановлення факту належності на праві власності за життя померлим по 1/2 частки будинку,-

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2017 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з заявою про встановлення факту належності за життя ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви заявник посилається на правомірність набуття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на вказаний будинок та неможливість оформлення заявником своїх спадкових прав через невизначеність частки спадкодавця (ОСОБА_3) у нерухомому майні.

Заявник в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши заяву, згідно з якою просив вирішити справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечував.

Ухвалою суду від 18.07.2017р. до участі у справі в якості заінтересованої особи було залучено ОСОБА_2, яка була дружиною померлого ОСОБА_4.

Вказана особа, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, заперечень, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надала, у зв'язку з чим судом було визнано можливим провести розгляд справи за її вісутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 12/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 13/.

За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належав будинок АДРЕСА_1, згідно з договором дарування, посвідченим 08 травня 1974 року державним нотаріусом Шосткинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за №969 /а.с.6-7/.

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, оскільки в документах були виявлені розбіжності в написанні родового прізвища, що поставило під сумнів родинний зв`язок спадкоємців зі спадкодавцем.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі № 589/2730-16ц від 01.09.2017 було встановлено факт, що ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, є чоловіком ОСОБА_7 (матері заявника) та батьком ОСОБА_1, а також братом ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отримавши вказане рішення, позивач повторно звернувся до нотаріуса, однак цього разу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що договором дарування від 08.05.1974р., на підставі якого було набуто спадкове майно, не визначено кому із співвласників, яка частка належить у нерухомому майні, у тому числі не зазначено частку спадкодавця (ОСОБА_3), а тому ОСОБА_1 був вимушений звернутись до суду з вказаною заявою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця).

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно з п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті свого батька через те, що частки у спільній сумісній власності на будинок не виділені.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Вирішуючи питання про визначення часток, суд враховує те, що право власності на житлового будинку АДРЕСА_1 набуто ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в 1974 році.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На час чинності Цивільного кодексу УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права.

При цьому, ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

З матеріалів справи вбачається, що будь-яких спорів між співвласниками вказаного будинку за життя щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності не виникало, судові рішення з вказаного питання не постановлювалися. Жодних домовленостей щодо розмірів часток співвласники також не досягали.

З огляду на викладене, суд вважає, що частки кожного із співвласника житлового будинку АДРЕСА_1 є рівними.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі вищевикладеного суд вважає правомірним задовольнити заяву ОСОБА_1

Керуючись статтями 11, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити, що факт належності на праві власності ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року, по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова