Справа № 583/2496/17
10 листопада 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Сидоренка Р.В.,
при секретарі Зубатовій І.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника третьої особи Гмирі В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Охтирської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна,
13 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що із нею в одному складі сім'ї проживають позбавлені батьківського піклування двоюрідні брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сестра ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно свідоцтв про народження їх матір'ю записана ОСОБА_4, запас про батька зроблений в порядку ст. 135 СК України. ОСОБА_4 участі у вихованні дітей не приймає, їх долею, станом здоров'я та розвитком не цікавиться, не відвідує дочку та сина та проживає окремо. На початку 2017 року діти разом із ОСОБА_4 проживали в с. Мартинівка Карлівського району Полтавської області. Під час спільного проживання відповідач утриманням та вихованням дітей не займалася, вела аморальний спосіб життя, залишала дітей без материнської уваги та піклування. 10.01.2017 року ОСОБА_4 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків. 14.08.2017 року ОСОБА_4 склала заяву про відмову від своїх дітей, яку посвідчила в Халтуринській сільській раді Полтавської області. ОСОБА_1 за станом свого здоров'я та матеріального забезпечення має можливість одноосібно виховувати та утримувати дітей. Вона та інші члени її сім'ї сприймають дітей як повноцінних членів родини, між ними існує повне порозуміння, взаємна повага та турбота один за одного. В теперішній час діти проживають разом із ОСОБА_1 в будинку, що належить її батьку, де є все необхідне для нормального та повноцінного розвитку дітей та їх навчання. В зв'язку з чим, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити її опікуном над дітьми.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, вважається повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України.
Представники третьої особи Гмиря В.П. в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити та позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.
Заслухавши думку позивача та її представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5, батьками яких в свідоцтві про народження записані ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.7, 8).
Згідно довідки, виданої 07.09.2017 року Кириківською селищною радою Великописарівського району, ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1, та має такий склад сім'ї: батько ОСОБА_8, мати ОСОБА_9, брат ОСОБА_10 та діти ОСОБА_6, ОСОБА_5 (а.с.9).
Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.
Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.
Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду у з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Частиною 1 ст. 164 Сімейного кодексу України визначено, що підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно інформації наданої В-Писарівським ВП ГУНП в Сумській області від 23.08.2017 року, ОСОБА_4 10.01.2017 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.17).
Крім того, 14.08.2017 року ОСОБА_4 написала відмовну, посвідчену секретарем Халтуринської сільської ради, якою відмовилася від своїх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 (а.с.18).
Відповідно до довідки - характеристики виданої 11.08.2017 року виконавчим комітетом Халтуринської сільської ради, ОСОБА_4 немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, в нічний час дітей залишає на сторонніх людей (а.с.19).
Встановлені в ході судового розгляду обставини, знайшли об'єктивне підтвердження, зокрема орган опіки та піклування Охтирської міської ради в своєму висновку від 08.11.2017 року вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянку ОСОБА_4 по відношенню до її неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, як крайній захід, що відповідає інтересам дітей.
Разом з тим, згідно з положеннями ст. 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.
Згідно з ч.1 ст. 58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Відповідно до ч.3 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно з ч. 2, 3, 4 ст. 63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника; при призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.
Позивач ОСОБА_1 за станом свого здоров'я, соціальним положенням та матеріальним становищем може виконувати обов'язки опікуна, вона звернулася із письмовою заявою до органів опіки та піклування та до суду про призначення її опікуном над неповнолітніми братом та сестрою, між ними склалися гарні стосунки і вона має можливість і бажає реально виконувати обов'язки опікуна.
Оскільки відповідач в судове засідання не з'явилася, доказів на спростування фактів свого ухилення від виконання батьківських обов'язків суду не надала, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 вимоги, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, опікуном над неповнолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути із ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 640,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк із дня проголошення рішення, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення рішення - з моменту отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів із дня отримання його копії.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Р.В. Сидоренко