АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 59
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського національного університету ім.. ОСОБА_3 про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати (фактично в частині) рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, вважає за необхідне оскаржуване рішення скасувати в частині відмови ОСОБА_2 у стягненні на її користь ненарахованої та недовиплаченої стипендії з урахуванням інфляційних втрат з вересня 2012 року по серпень 2013 року та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 з вересня 2012 року по 2016 рік навчалася на денній формі навчання факультету психології Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара.

Батько позивачки працював на підземних роботах, за якими мав стаж роботи більше 15 років.

Таким чином, є обґрунтованим висновок районного суду, що ОСОБА_2 належить до категорії студентів, які є дітьми шахтарів.

З вересня 2012 року по серпень 2016 року позивачці виплачувалась стипендія, розмір якої є значно нижчим, ніж встановлено ЗУ «Про державний бюджет на 2012 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2013 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік», яка гарантована їй як особі, на яку поширюється дія ст.. 5 ЗУ України «Про підвищення престижності шахтарської праці», згідно якої особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Керуючись ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», врахувавши виплачені відповідачем позивачці суми стипендії, районний суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог по виплаті заборгованості за період з вересня 2013 року по червень 2016 року 25096,68 грн., з яких: 16267,88 грн. недовиплачена стипендія та 8828,80 грн. інфляційні втрати. При цьому, в задоволенні вимог по виплаті заборгованості за період з вересня 2012 року по серпень 2013 року суд відмовив з підстав пропуску позивачкою строків позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Рішення в частині стягнення заборгованості за період з вересня 2013 року по червень 2016 року у сумі 25096,68 грн. апеляційним судом не переглядається, так як не є предметом апеляційного оскарження. Більш того, згідно наданих відповідачем документів в апеляційній інстанції вбачається, що рішення у вказаній частині на момент розгляду скарги - виконане, що свідчить про згоду відповідача із розрахунком, наданим позивачкою, з якого виходив і районний суд.

Що ж стосується рішення в частині відмови ОСОБА_2 у стягненні на її користь ненарахованої та недовиплаченої стипендії з вересня 2012 року по серпень 2013 року з урахуванням інфляційних втрат, апеляційний суд вважає за необхідне його скасувати та ухвалити нове, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З пояснень позивачки, наданих в її апеляційній скарзі вбачається, що про недовиплату стипендії вона дізналася після закінчення навчання, та звернення до закладу із запитом щодо надання Довідки про виплачені їй стипендії з вересня 2012 року по червень 2016 року. На вказаний запит відповідачем надано довідки про доходи з сумами розміру стипендій за вказаний період, з яких вбачається, що стипендія Університетом сплачувалась не в повному обсязі. Вказане свідчить про те, що лише 06.07.2016 року позивачка дізналася про порушення її права, а тому перебіг позовної давності повинен починатися із зазначеної дати і, таким чином, строк давності вважається не пропущеним.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначала, що Університетом їй було надано усно розяснення, що при призначенні стипендії, вищі навчальні заклади керуються діючим Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженим Постановою Кабунету Міністрів України від 12 липня 2004 року №882 «Питання стипендіального забезпечення», яким не передбачена виплата стипендій соціальних чи академічних особам, батьки яких є шахтарями та мають стаж підземної роботи не менше як 15 років, у підвищеному розмірі.

Районний суд на вказане та норми закону уваги не звернув, не перевірив наявність причин пропуску позивачкою строку позовної давності, в звязку з чим допустив порушення норм матеріального та процесуального законів.

Дослідивши зазначені ОСОБА_2 доводи, - апеляційний суд визнає їх поважними та вважає за необхідне захистити порушене право позивачки, стягнути з відповідача на її користь ненараховану та недовиплачену стипендію з урахуванням інфляційних втрат за період з вересня 2012 року по серпень 2013 року згідно наданого розрахунку в розмірі 18 908,34 грн., з яких заборгованість по стипендії 9 998,00 грн., інфляційні втрати 8910,34 грн.

Керуючись ст. 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року - скасувати в частині відмови ОСОБА_2 у стягненні на її користь ненарахованої та недовиплаченої стипендії з урахуванням інфляційних втрат з вересня 2012 року по серпень 2013 року.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету ім.. ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ненараховану та недовиплачену стипендію з урахуванням інфляційних втрат за період з вересня 2012 року по серпень 2013 року в розмірі 18 908,34 грн., з яких заборгованість по стипендії 9 998,00 грн., інфляційні втрати 8910,34 грн..

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4