Справа № 203/4331/16-ц
Провадження № 2/0203/195/2017
01.03.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Заярній А.Ю.,
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та стягнення коштів,
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, вказувала, що на даний час кошти по депозиту банком не повернуті, проти розгляду справи в заочному рішенні не заперечувала.
Представник відповідача у судові засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до умов обох договорів у випадку , якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично рахується продовженим ще на строк, визначений договором, строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта до банку (а.с. а.с. 24, 27).
В 2014 року позивачка переїхала з АР Крим до м. Дніпропетровська та виявила намір повернути свої депозитні вклади, на що банк відмовив, оскільки ще не проведення реструктуризації її депозитних вкладів, які було відкрито на території АР Крим (а.с. а.с. 21, 29-31).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Згідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно з ч. 1, 2, 4 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.
Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи №6-140цс13 передбачає, що відповідно до змісту ст.ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В матеріалах справи відсутні докази повернення позивачці грошового вкладу та процентів по договору тому суд вважає за необхідне в судовому порядку стягнути суму вкладу та відскоків з урахуванням наданої банком інформації щодо процентної ставки, що становить 934 долари 99 центів США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення (2716,37 грн. за 100 доларів США) становить 25 397 грн. 79 коп.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приймаючи до уваги, що відповідачем було порушено зобовязання щодо повернення грошового вкладу, суд вважає, що у позивача наявні підстави вимагати від відповідача сплати трьох проценти річних від прострочених сум вкладу, починаючи з часу звернення позивачки до відповідача із заявою про повернення вкладу, що становить 2 280 грн. 12 коп.
Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від плати судового збору відповідно до ст.22 Закону України про судовий збір та у звязку з повним задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 526, 611, 625, 1058, 1060, 1061, 1066, 1068, 1074 Цивільного кодексу України, ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та стягнення коштів задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», ідентифікаційний код 14360570, адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, буд. 14 заборгованість за депозитним договором та відсотками в розмірі 25 397 грн. 79 коп. (еквівалент 934 доларів 99 центів США), три відсотки річних в розмірі 2 280 грн. 12 коп., а разом: 27 677 (Двадцять сім тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 91 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», ідентифікаційний код 14360570, адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (Пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Повний текст рішення складено 03 березня 2017 року.
Суддя С.В. Єдаменко