Справа № 183/4629/17
№ 2/183/2951/17
21 грудня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Дем'яненка Р.К.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також позивач просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини.
В обґрунтуваннях позовних вимог позивач посилається на те, що 29.01.2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 року мати хлопчика ОСОБА_4 померла. Після смерті дружини відповідач ОСОБА_2 почав систематично вживати наркотичні засоби, припинив працювати, відвіз дитину до своєї похилої матері та взагалі припинив піклуватися про дитину. Позивач являлася близької подругою померлої матері хлопчика та є його хрещеною матір'ю, і у жовтні 2015 року, на прохання бабусі хлопчика ОСОБА_5, яка в силу свого похилого віку не змогла опікуватися дитиною, ОСОБА_6 забрала дитину приживати у свою сім'ю, де він мешкає до теперішнього часу.
Протягом двох років позивач опікується малолітнім ОСОБА_7, створює дитині всі умови для фізичного, духовного розвитку, навчання, гідного життя, тоді як відповідач за весь цей час провідував дитину лише декілька разів, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, життям, здоров'ям не цікавиться, ніяких стосунків з дитиною не підтримує, матеріально його не утримує. Відповідач є наркозалежним, періодично лікується від вживання наркотичних засобів, не має постійного місця проживання, з останнього місця проживання був знятий 19.10.2006 року, не працює, живе за рахунок родичів.
У зв'язку з зазначеним, ОСОБА_1 просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
До початку судового розгляду позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, а тому суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, провів заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів, що є у справі.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Полтавець Н.В. в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також надала суду висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, у якому зазначають наступне. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 року мати хлопчика померла, після її смерті малолітній ОСОБА_7 проживав з бабусею та дідусем. Бабуся влаштувала хлопчика до 1 класу СЗОШ №2 м. Новомосковська. В силу свого похилого віку не змогла опікуватися дитиною, тому з жовтня 2015 року на її прохання, хрещена матір хлопчика ОСОБА_1 забрала ОСОБА_7 проживати у свою сім'ю. З пояснень ОСОБА_1, вона опікується дитиною, перевела її до СЗОШ № 18 м. Новомосковська, створила належні умови для всебічного та гармонійного розвитку хлопчика, утримує його матеріально, тоді як відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що підтверджується документами наданими від суб'єктів соціальної роботи. На неодноразові запрошення спеціалістів служби у справах дітей, з метою з'ясування думки щодо позбавлення батьківських прав, батько дитини ОСОБА_2 так і не з'явився, таким чином ігнорування запрошень служби наводить на думку про байдужість батька до подальшої долі сина. Рідний батько дитини, знаючи про місце проживання своєї сина, не відвідує його, не виявляє бажання спілкуватися із дитиною, матеріально не утримує, тобто повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, у зв'язку з чим, виконавчий комітет Новомосковської міської ради, в інтересах малолітньої дитини, вважає за можливе позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов до наступного висновку.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і його батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.10).
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про її смерть ( а.с. 9).
У відповідності до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 проживає в сім'ї ОСОБА_1, яка, в силу ст. 165 СК України має право на звернення до суду з зазначеним позовом.
Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.
До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Таким чином, вимоги ст.150 СК України, свідчать про спільний обов'язок батьків виховувати дитину.
Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він):
- не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
- ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини;
- жорстоко поводяться з дитиною;
- є хронічними алкоголіками або наркоманами;
- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
- засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер.
Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.
Згідно правил, викладених у ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України стосовно того, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.
Суду надано висновок повноважного органу опіки та піклування за місцем проживання відповідача, який є достатньо обґрунтованим і не суперечить інтересам дитини, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, точки зору позитивного впливу на малолітню дитину, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
У період з жовтня 2015 року і до сьогоднішнього дня батько жодних обов'язків щодо виховання та утримання свого сина не виконує, про що також свідчать акт обстеження умов проживання учня та характеристика учня 2 - г класу СЗОШ №18 ОСОБА_3 (а.с.14,15).
В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що всі обов'язки, визначені ст. 150 СК України, з жовтня 2015 року і до цього часу виконує позивач, відповідач свої обов'язки щодо виховання дитини не виконує, а дитина фактично росте під опікою, моральною та матеріальною забезпеченістю позивача.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, ОСОБА_2 повинен бути позбавлений батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини -ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а суд одночасно з позбавленням батьківських прав може на вимогу позивача або за власною ініціативою може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути аліменти на утримання дитини з ОСОБА_2 на користь позивача у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття.
На підставі вищевикладеного керуючись ст. 164, 150, 166 СК України, ст.ст. 12,81,141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 18 вересня 2017 року.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати в Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено заочне рішення у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області в тридцятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.