Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2466/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Кашуби А.В.,

за участю секретаря - Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

18.08.2017 року позивачка звернулася в суд з позовом, посилаючись на те, що 06.11.2007 року помер її дідусь ОСОБА_4. За час свого життя він залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Веряцької сільської ради, Виноградівського району, Закарпатської області 25 січня 2006 року за реєстровим номером 6, згідно якого все належне йому майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме за законом право заповів своєму синові, батьку позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті дідуся позивача ОСОБА_4, її батько - ОСОБА_5, прийняв спадщину, оскільки почав доглядати за будинком, продовжував в ньому проживати, тобто прийняв спадкове майно і набув на нього права у відповідності до вимог чинного законодавства України. Зареєструвати за собою право власності батько позивача, ОСОБА_5, не зміг у зв'язку зі смертю, в зв'язку з чим, житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться по вулиці Заводська, №3 в селі Горбки, Виноградівського району Закарпатської області рахується за померлим дідусем позивача - ОСОБА_4. 09.06.2009 року померла бабуся позивача ОСОБА_6, 07.12.2009 року помер батько позивача - ОСОБА_5. За час свого життя останній заповіт не залишав. За оформленням спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5, позивач звернувся до нотаріальної контори, але в усній формі отримав розяснення відмову, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на будинок. ОСОБА_5 справі є інші спадкоємці, а саме: дружина померлого ОСОБА_2, яка не заперечують проти оформлення спадщини на ОСОБА_7. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явився, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини вказані в позовній заяві підтвердила.

Відповідач в судове засідання не зявилась, проте надала заяву в якій позов визнала, просила розгляд справи провести у її відсутності.

Третя особа до суду не з'явилась, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутність

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Судом встановлено, що 06.11.2007 року помер ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 07.11.2007 року виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №33 (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в с. Горбки по вул. Заводській, 3, Виноградівського району Закарпатської області. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, літня кухня, корівник, сарай, свинарник, вбиральня, ворота та огорожа, (а.с.16-18), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 184 435 грн. (а.с.15).

За час свого життя ОСОБА_4 залишив заповіт від 25.01.2006 року, посвідчений секретарем Веряцької сільської ради Виноградівського району ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №6, яким все належне йому на день смерті майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповідав своєму сину ОСОБА_5 (а.с.14).

Родинні звязки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про народження серії VIІ-УР №0467172 від 21.07.1967 р.(а.с.11), де ОСОБА_4 записаний батьком ОСОБА_5.

07.12.2009 року помер ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 07.12.2009 року виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №35 (а.с.9).

Родинні звязки між ОСОБА_5, позивачем та відповідачем підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №152388 від 03.12.2009 р.(а.с.6), де ОСОБА_5 записаний батьком ОСОБА_9, а ОСОБА_2 матірю.

Позивач змінила прізвище «Поп» на «Чонка» у звязку з державною реєстрацією шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ №123875 від 24.01.2015 року (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка звернулася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак їй було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на будинок на імя спадкодавця, ОСОБА_5, у звязку з чим вона не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом.

Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, копії свідоцтв про шлюб та народження, копій довідок Веряцької сільської ради, технічного паспорту, довідки Виноградівського БТІ, інших документів.

Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації 15.08.2017 року, тобто після смерті ОСОБА_4.

У звязку з цим позивач звернувся з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності.

Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом.

Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, у звязку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.

Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що обєкт спадщини не є самочинним будівництвом.

Згідно листа завідуючої Виноградівської нотаріальної контори ГТУЮ у Закарпатській області від 05.12.2017 року №519/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_4, який помер 06.11.2007 року, ОСОБА_5, який помер 07.12.2009 року та ОСОБА_6, яка померла 09.06.2009 року не заводилась (долучено до матеріалів справи).

На підставі довідки наданої виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 11.10.2017 року №02-17/2267 (долучено до матеріалів справи) встановлено, що позивач на день смерті дідуся ОСОБА_4, проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним. Окрім неї, також проживали: дружина померлого ОСОБА_6, син померлого ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_2.

Оскільки померлий ОСОБА_5 в установленій формі від спадщини не відмовився, він вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

На підставі довідки наданої виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 11.10.2017 року №02-17/2268 (долучено до матеріалів справи) встановлено, що позивач на день смерті батька ОСОБА_5, проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним. Окрім неї, також проживали: дружина померлого ОСОБА_2.

Оскільки ОСОБА_1 в установленій формі від спадщини не відмовилась, вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

Своє право на звернення до суду позивач обґрунтовував ст. 1218 ЦК України, оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті спадкодавця ОСОБА_5, а останній за ОСОБА_4, а отже має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах.

На підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (житлова площа 58,4 кв.м., загальна площа 99,8 кв.м.) літню кухню, корівник, сарай, свинарник, вбиральню, ворота, огорожу, що розташовані за адресою: вул. Заводська, 3, в с. Горбки, Виноградівського району, Закарпатської області, які оцінені на загальну суму 184435 грн..

Зобовязати ОСОБА_1 на підставі рішення суду здійснити державну реєстрацію визнаного за нею нерухомого майна.

Судові витрати в справі, а саме: 1844 (одна тисяча вісімсот сорок чотири) грн. 35 (девятнадцять) коп. судового збору покласти на ОСОБА_1, яка сплатила їх при поданні позову.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_10