Справа № 308/2360/17
Справа №308/2360/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 жовтня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 05.03.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Ужгородським міським відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №67. Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. Останній рік відповідачка проживає окремо, дитина залишилася на вихованні батька. Оскільки збереження сімї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 05.03.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Ужгородським міським відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №67, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, 03.05.2011 року в розмірі 1500грн. щомісячно від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, малолітню доньку ОСОБА_3 залишити проживати із батьком ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги, а саме просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 05.03.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Ужгородським міським відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №67, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, 03.05.2011 року в розмірі 5500грн. щомісячно від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Також представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та відсутності ОСОБА_1, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 05.03.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Ужгородським міським відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №67, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 І-ФМ №147340 від 19.11.2016 року (Повторно).

Згідно ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із ст.55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження ОСОБА_4 1 ФМ №195884 від 11.05.2011 року).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Судом встановлено, що останній рік відповідачка проживає окремо, дитина залишилася на вихованні батька.

Факт проживання дитини з ОСОБА_1 підтверджується наявною в матеріалах справи копією Довідки №14 від 02.02.2017 року, виданою ОСББ «Тиса Уж».

З наявної в матеріалах справи копії ОСОБА_5 ААГ №006363, виданого 01.09.2013 року вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, визнана недієздатною.

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Із п.2 ч.1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.

Однак, судом встановлено, що вимога позивача про стягнення аліментів з відповідачки ОСОБА_2 в розмірі 5500грн. щомісячно є необґрунтованою, не підтвердженою жодним доказом про матеріальне становище відповідачки, наявності в неї банківських рахунків чи інших доходів.

А тому, суд приходить до переконання, що дана вимога підлягає до частково задоволення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 2000грн. на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведене та, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню, з відповідачка підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини.

Керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 179, 212, 214, 215 ЦПК України, 104, 105, 110, 112, 180, 182, 191 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, укладений 05 березня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Ужгородським міським відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №67 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер суду невідомий), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний номер суду невідомий), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000/дві тисячі/грн. щомісячно починаючи з 09 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер суду невідомий), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640/шістсот сорок/грн. 00коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти діб до Апеляційного суду Закарпатської області і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_6