Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/395/17
Провадження № 2/280/425/17
У Х В А Л А

30 березня 2017 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Коростишівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на добудову,

встановив:

До суду звернулися позивачі з вказаним позовом, в якому просить визнати за ними право власності на частини самочинно збудованого ними нерухомого майна добудови до житлового будинку.

Під час вирішення питання про відкриття провадження по справі у відповідності до положень статті 121 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог статей 119 та 120 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, в який подається заява, ім'я (найменування) заявника, їх місце проживання або місце знаходження, поштовий індекс, зміст позовних вимог, ціну позову відносно вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, вказівка доказів, підтверджуючих кожну обставину, перелік прикладених до заяви документів, а так само посилання на норму закону України, на підставі якого він просить суд захистити його права.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 Цивільного процесуального кодексу України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Згідно з вимогами частини 2 статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Оскільки суд не може заміняти органи, на які покладені обов'язки по видачі дозволів на будівництво та узгодженню забудови, визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку повинне залишатися винятковим способом захисту права. За таких обставин, позивачу необхідно вказати, чи зверталася вона до компетентних органів з питання узаконення самочинно переобладнаного нерухомого майна, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання, чи було нерухоме майно прийнято в експлуатацію з зазначенням документів, на підтвердження цього.

Відповідно до пункту 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

За таких обставин, позивачам необхідно вказати, чи зверталися вони до компетентних органів з питання узаконення самочинно переобладнаного нерухомого майна, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання, чи було нерухоме майно прийнято в експлуатацію з зазначенням документів, на підтвердження цього.

Позивачі вказують, що їм належить на праві часткової власності домоволодіння по вулиці М. Рильського, 42 у місті Коростишів, однак до матеріалів позовної заяви не додано документу, який підтверджував право власності позивачів на вказаний будинок.

Позивачам рекомендується уточнити позовні вимоги, оскільки останні вказують, що житловий будинок належить їм на праві часткової власності, проте позивачі просять визнати право власності за кожним з них на певні самовільно збудовані частини цього ж будинку.

Із врахуванням вимог частини 1 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачам п'ятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали суду.

Керуючись статей 118-121 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Коростишівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на добудову залишити без руху.

Надати позивачам п'ятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання позивачами вимог вказаних в ухвалі суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Щербаченко