Справа №731/470/17
Провадження №2-з/731/6/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року смт.Варва

Суддя Варвинського районного суду Чернігівської області Савенко А.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про порушення виконання договірних зобовязань за договором процентної позики, -

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявоюпро порушення виконання договірних зобовязань за договором процентної позики. 30 жовтня 2017 року позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків. 06.11.2017 р. позивач усунула недоліки та надіслала додаток до заяви про забезпечення позову. 06.11.2017 р. було відкрито провадження по справі.

Разом із позовною заявою, ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій зазначає, що причиною, у звязку з якою необхідно забезпечити позов, є попередження можливості відчуження майна відповідачем ОСОБА_3 та враховуючи досить високу вартість спірного майна. Просить постановити ухвалу про забезпечення позову, якою накласти арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с/р Русанівка, кадастровий номер :02:020:0075 та квартиру розташовану за адресою: с.м.т. Варва, АДРЕСА_1, (підстава свідоцтво про право власності б/н від 01.03.1999 року, який видав виконавчий комітет Варвинської селищної ради).

У відповідності до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», клопотання про забезпечення позову розглядається після відкриття провадження у справі.

Розгляд справи суд проводить відповідно до ст. 153 ЦПК України.

Вивчивши заяву ОСОБА_2Л про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні поданої заяви з наступних підстав.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Підстави для забезпечення позову передбачено статтею 151 ЦПК України. Так, відповідно до п. 2 ч. 2 згадуваної статті у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності.

Як зазначено в п. 4 Рішення Конституційного Суду від 31.05.2011 року № 4-рп/2011 інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову. Аналіз зазначених положень Кодексу дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, яка ініціює питання про застосування заходів забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

Пленум Верховного суду України у п.1 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Згідно з п.4, 10 вказаної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Досліджуючи матеріали заяви, судом встановлено, що представником позивача додано відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 19.10.2017 року, згідно якого ОСОБА_3 належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с/р Русанівка, кадастровий номер :02:020:0075 та на праві спільної сумісної власності квартира розташована за адресою: с.м.т. Варва, АДРЕСА_1, (підстава набуття: свідоцтво про право власності б/н від 01.03.1999 року, який видав виконавчий комітет Варвинської селищної ради).

Однак, судом здійснено запит до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та отримано Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 24.10.2017 року та встановлено, що квартира за адресою: с.м.т. Варва, АДРЕСА_2, належить ОСОБА_4, підстави набуття: договір купівлі продажу від 09.08.2013 року.

Отже згадувана квартира не належить ОСОБА_3, оскільки 09.08.2013 року продана новому власнику - ОСОБА_4. Зважаючи на що, суд відмовляє у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на вказане майно.

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 24.10.2017 року встановлено, що ОСОБА_3 дійсно належить земельна ділянка, площею 0,105 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, сільська рада Русанівка, кадастровий номер :02:020:0075, цільове призначення земельної ділянки для індивідуального садівництва.

Заявником не наведено обставин, які свідчать про те, що виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим, відповідач здійснює дії що свідчать про реальну загрозу відчуження вказаного майна, а тому доводи позивача суд оцінює критично.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В матеріалах заяви про забезпечення позову та матеріалах цивільної справи відсутні відомості про вартість майна (земельної ділянки), що виключає можливість визначити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, його позовним вимогам.

З урахуванням викладеного і керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (справа про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду) N 12-рп/2010 від 28.04.2010, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про порушення виконання договірних зобовязань за договором процентної позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.І.Савенко