Справа №333/4358/17
Провадження №2/333/2120/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
при секретарі Некрашевич Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми, -
В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив слухати справу без його участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце сповіщався належним чином, рекомендованим листом, направленим на адресу її реєстрації, який повернутий неврученим з відміткою «За закінченням терміну зберігання», тому вважається повідомленим належним чином.
Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.
06.11.2013 року ОСОБА_2 підписана анкета-заява на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку на підставі якої видана платіжна картка з кредитними коштами, тобто укладений кредитний договір.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 09.07.2017 р. у ОСОБА_2 перед позивачем існує заборгованість по тілу кредиту в сумі 203,31 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Процентами за кредитним договором є плата позичальника за кредитним договором (ст. 903 ЦК України) або ціна кредитного договору (ч. 1 ст. 632 ЦК України).
Склад, розмір, база нарахування, порядок внесення плати за кредитом (процентів), її окремих частин та інші можливі умови про ціну кредитного договору встановлюються за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 632, ч. 2 ст. 6 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Ч. 4 ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Ч. 5 цієї ж статті передбачає, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.
Так, за змістом анкети-заяви на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не передбачена сплата процентів, штрафів, пені на користь Банку. Ці платежі не зазначені в грошовому виразі, не вказані строки їх внесення, що суперечить вимогам ст.. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому суд вважає, що розрахунок процентів, пені та штрафів позивачем проведений необґрунтовано та відповідач не повинний її сплачувати.
Суд не приймає доводи позову, що розмір процентів пені та штрафів встановлений в Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах.
Суд звертає увагу на те, що зазначені у позові Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи не підписані відповідачем, тобто, у суду не має підстав вважати, що саме про ці розміри процентів, пені та штрафів домовились сторони, отже вони не можуть вважатися умовами договору.
У заяві від 13.12.2012 визначено, що відповідач, підписавши її, приєднався до Умов та правил, тобто мало місце укладання договору приєднання.
Згідно із ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Умовами та правилами, долученими до позову передбачено, що зміни до цих умов і правил надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України (п. 1.1.6.1). Зміни, внесені в Умови та правила, діють з моменту їх публікації на сайті, але не пізніше підтвердження змін діями клієнта щодо використання послуг банку (п.1.1.6.4).
Тобто, банк залишив за собою вносити зміни до цих Умов та правил. Суду не надано доказів, що відповідач 06.11.2013 року був ознайомлений з Умовами та правилами, які встановлювали розмір процентів, штрафів та приєднався саме до таких Умов та правил.
Зі змісту ст. 639 ЦК України витікає, що якщо сторони домовились укласти договір у письмовій формі, то такий договір є укладений з моменту його підписання сторонами.
Відповідно до ч. ч. 1-3, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Так, в анкеті-заяві на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не міститься будь-яких розмірів процентів, штрафів, пені. Ця заява підписана відповідачем, що свідчить про те, що він надав свою згоду на отримання кредиту саме на таких умовах.
В свою чергу, банк, надавши кредит на підставі цієї заяви також висловив свою згоду на надання кредиту саме на цих умовах. На теперішній час, звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просить про стягнення з відповідача заборгованості, в тому числі з пені, комісії та штрафів, нарахованих на підставі Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів, а не на підставі умов анкети-заяви, що суперечить вимогам чинного законодавства.
Як вбачається з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів, долучених до позову позивачем, вони не підписані відповідачем, тому у суду не має підстав вважати, що відповідач погодився на умови викладені в них.
Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. Оскільки позов задоволено частково, на 1,161%, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно - в сумі 18,58 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 1048, 1054 Цивільного Кодексу України ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номеру від 06.11.2013 року в розмірі 203 (двісті три) грн. 31 коп., в решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» судовий збір в сумі 18 грн. 58 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем в Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення позивачем, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Головуюча Л.О. Варнавська