Провадження № 6/492/109/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина за межі України

03 листопада 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Варгаракі С.М.,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області подання старшого державного виконавця Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_3 за межі України до виконання зобовязань, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2017 року старший державний виконавець Заволокіна К.О. звернулася до суду з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повного та реального виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 520/17078/15-ц, виданим Київським районним судом м. Одеси від 01.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості в розмірі 13 000,00 грн.

В своєму поданні посилається на те, що боржник вимоги за виконавчим документом в добровільному порядку не виконує, тому старший державний виконавець звертається до суду для вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Старший державний виконавець ВДВС ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, але в поданні просила суд розглянути подання без її участі.

Боржник та стягувачі в силу положень ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Арцизькому районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/17078/15-ц від 05.07.2016 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості в розмірі 13 000,00 грн.

19.10.2016 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом. Старшим державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження направлені запити до Пенсійного фонду України, територіального сервісного центру та отриманні відповіді, згідно яких інформація щодо сум доходу, нарахованого податковим агентомна користь платників податку та сум утриманого з них податку відсутня; інформацію про осіб-боржників, які працюють за трудовими чи цивільно-правовими договорами та про останнє місце роботи не знайдено; відомостей про перетинання державного кордону в базі даних не виявлено; паспорт громадянина України для виїзду за кордон боржник не оформляв. Державним виконавцем зроблено витяги з реєстру обмежень рухомого майна за вказаними параметрами запиту у реєстрі обтяжень рухомого майна інформація відсутня.

Крім того, старшим державним виконавцем до матеріалів справи не додані відповіді, отримані з установ на запити державного виконавця.

У поданому ж до суду поданні старший державний виконавець просить суд обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, вказуючи на те, що боржником рішення суду не виконується, на виклики державного виконавця він не зявляється, при цьому в поданні державний виконавець не наводить переконливих обґрунтувань, не зазначає обставин, які підтверджують необхідність обмежити право ОСОБА_3 на виїзд за межі України. Крім того, державним виконавцем не надано суду доказів фактів ухилення боржника від виконання рішення суду, в чому саме полягає таке ухилення, можливість виїзду ОСОБА_3 за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, а також наявність у нього закордонного паспорта, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки в матеріалах, доданих до подання наявна постанова про відкриття виконавчого провадження від 19 жовтня 2016 року, та відсутні повторні запити державного виконавця до відповідних установ з метою встановлення наявного у боржника майна та доходу, на які можливо звернути стягнення.

Крім того, старший державний виконавець Заволокіна К.О. у своєму поданні посилається на те, що 24.10.2017 року державним виконавцем повторно здійснено виїзд за адресою працевлаштування боржника, хоча в матеріалах справи наявний акт державного виконавця від 23.01.2017 року та в матеріалах справи взагалі відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 повідомлений про наявність виконавчого провадження щодо нього, крім посилання державного виконавця на виконавчі дії, вчинені Малиновським відділом державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Мінюсту України від 02.04.2012 р. № 512/5 (далі - Інструкція). Розділом ХІІІ зазначеної інструкції передбачений порядок обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну.

На думку суду, подання подане з суттєвим порушенням вимог зазначеної інструкції, а саме: в порушення ч.9 п. 2. Розділу ХІІІ Інструкції подання не містить підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Таким чином, на думку суду, державним виконавцем виконавчі дії проведено лише формально, і до кінця не зясовано відомості про наявність у боржника майна, яке належить йому на праві власності та на яке можна б було звернути стягнення, а докази, надані державним виконавцем, в підтвердження ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду не підтверджують необхідність обмежити право ОСОБА_3 на виїзд за межі України та висновки, що наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у виїзді за межі України на підставі ст. 3771 ЦПК України є помилковими. Крім того, державний виконавець не надав відомостей про те, що ОСОБА_3 дійсно збирається виїхати за межі України та у нього взагалі є закордонний паспорт. Більш того, у державного виконавця є інші дієві повноваження щодо примусового виконання виконавчих документів, які не виконані у повному обсязі.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості вчинення державним виконавцем з 23.01.2017 року для встановлення дійсного місцезнаходження ТОВ «СК Фамільний Дім», яке державний виконавцем не мав можливості знайти (в матеріалах справи відсутні запити державного виконавця до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 23.01.2017 року по день звернення до суду з наявним поданням).

При вирішенні даного питання суд враховує той факт, що право громадян України на пересування є конституційним правом (ст. 33 Конституції України), тому обмеження такого права може бути передбачено тільки Законами України.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Разом із тим, в сенсі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, яка є частиною національного законодавства, та ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Також, при вирішенні даного питання, суд керується узагальненнями Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Виходячи зі змісту подання, а також відсутності у матеріалах справи документів, які могли б підтвердити злісне ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або доказів про те, що боржника було повідомлено про наявність виконавчого провадження, про те, що боржник дійсно бажає виїхати за межі України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3, так як можуть бути порушенні конституційні права громадянина ОСОБА_3, встановлені та закріплені ст. 33 Конституції України, а тому внесене до суду подання старшого державного виконавця не доведене та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 8, 10, 57-60, 197, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені подання старшого державного виконавця Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи ОСОБА_3 за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні при її оголошенні у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_6