Справа № 2-н-74/2008
Провадження №4-с/145/5/2017
У Х В А Л А

"07" листопада 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу КС «Альянс України» на постанову державного виконавця ВДВС ГТУ у Вінницькій області про повернення виконавчого документа стягувачеві,

установив:

Судовим наказом Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.05.2008року (справа №2-н-74/2008р.) із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь КС «Альянс України» присуджено заборгованість за кредитним договором в сумі 21357,26 грн. та судові витрати в сумі 212,79 грн.

Постановою головного державного виконавця Тиврівського районного відділу ДВС ОСОБА_3 від 02.03.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання даного судового наказу відносно ОСОБА_1

Постановою головного державного виконавця Тиврівського районного відділу ДВС ОСОБА_3 від 21.09.2017 року виконавчий документ повернено стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

02.10.2017 року КС «Альянс» звернувся до суду із скаргою про скасування даної постанови, мотивуючи тим, що державним виконавцем не у повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника; в порушення п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводились півроку, а не протягом року.

У судове засідання представник заявника та державний виконавець не з'явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Заявник КС «Альянс Україна» просить справу розглянути у відсутності його представника, скаргу задоволити.

Державний виконавець Олійник Н.А. просить справу розглянути у її відсутності, проти прийнятого рішення не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали скарги, надані суду матеріали виконавчого провадження, вважає за необхідне скаргу задоволити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається із наявних у суду матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем не повністю вжиті можливі заходи щодо відшукання майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Так, відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно із ч. 8 ст. 48 Закону виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вбачаться з матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_1 був викликаний до державного виконавця на 09.03.2017 року з метою з'ясування відомостей про його доходи, місце роботи, майно, кошти, в тому числі на рахунках у банку. Проте доказів про отримання даного виклику ОСОБА_1, про з'ясування у нього вказаних відомостей державним виконавцем у справі не має. Декларація про його доходи та майно у нього не витребувано. Акт про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення складено у відсутності сторін виконавчого провадження. Доказів про повідомлення сторін виконавчого провадження про час проведення перевірки майна боржника за місцем його проживання не надано.

Згідно із ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Частиною 1 статті 41 Закону, визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення, а тому підстави для додаткового зобов'язання державного виконавця вчиняти дії щодо виконання рішення суду відсутні.

Суд також звертає увагу на те, що до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачалась повернення стягувачу виконавчого документу у разі, якщо здійсненні протягом року виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, виявились безрезультатними, Законом № 1798-VIII від 21.12.2016 ( який набрав чинності 05.01.2017 року, тобто до відкриття виконавчого провадження ), внесено зміни, а саме слова «протягом року» виключено.

Тому підстав для застосування п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції закону до змін, внесених законом № 1798-VIII від 21.12.2016 ), на який в скарзі посилається заявник, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 208, 210, 213, 218, 293, 294, 386, 387 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Постанову головного державного виконавця Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області ВП №53504997 від 21.09.2017 року про повернення стягувачу виконавчого документу скасувати.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Кіосак Н. О.