ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2194/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р.Дарницький районний суд міста Києва в складі :

головуючого судді - Лужецької О.Р.

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київська ПМК-237» про визнання права користування житловим приміщенням та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду з позовом до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа: ПАТ «Київська ПМК-237» про визнання права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її чоловік ОСОБА_3 отримав ордер № 135 від 10 серпня 1982 року на право заняття з сім'єю двох кімнат, загальною площею 18 кв.м. в квартирі АДРЕСА_4 в яку він вселився в 1982 році. Ордер видано на підставі рішення виконкому Бориспільської районної Ради народних депутатів від 09.08.1982 року, в якому крім чоловіка зазначені дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік помер. Зазначає, що користується квартирою з 1982 року, з того ж часу зареєстрована і фактично проживає в ній. Проте, станом на сьогоднішній день відповідачами не визнається право позивача на правомірне користування майном, у зв'язку з чим звернулась до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Представник Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заперечення та прохання слухати справу без їх участі.

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Київська ПМК-237» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Бориспільської ради депутатів від 09.08.1982 року видано ордер на сім'ю з 3-х осіб: дружину ОСОБА_2 та сина ОСОБА_4 на житлове приміщення - 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1.

14.10.1993 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно з довідкою форми № 3 від 07.10.2016 року, виданою КК «Центр комунального сервісу» Дарницького району у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані дві особи: ОСОБА_2 з 04.02.1983 р. та ОСОБА_4 з 09.04.1997 р.

Судом встановлено, що будинок № 2 по вул. Червоноармійській в с. Бортничі знаходилися на балансі Київського спеціалізованого БМУ № 3 тресту «Укррадгоспспецбуд», правонаступником якого є ПрАТ «ПМК-237».

З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2015 року рішенням КМР № 130/2033 "Про перейменування вулиць, провулків у Дарницькому районі" перейменована вулиця Червоноармійська на вулицю Заплавну.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що в листопаді 2016 року позивач зверталась до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з приводу приватизації займаної нею квартири, однак додатково було витребувано документи, що підтверджують право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх повнолітніх членів сім'ї, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним їх місцем проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем та членами сім'ї певний порядок користування жилим приміщенням».

Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до правових позиції Європейського суду з прав людини, а саме до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Це покладає на державні органи обов'язок вживати відповідні заходи для захисту прав як власників, так і наймачів житлових приміщень.

Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров'я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Встановлено, що квартирою АДРЕСА_1 позивач, як член сім'ї наймача, користується з 1982 року, зареєстрований в ній з 1983 року і фактично постійно в ній проживає.

Отже, з моменту реєстрації за вказаною адресою, і до цього часу, квартира АДРЕСА_3 (мкр-н Бортничі) знаходиться у правомірному користуванні позивача.

Матеріали справи не містять даних про те, що користування позивачем спірною квартирою порушує чиїсь права та інтереси та/або правомірність користування оскаржується у встановленому законом порядку.

За наявності встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 47 Конституції України, ст. 9, 58, 64, 65 Житлового Кодексу, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Київської міської ради, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київська ПМК-237» про визнання права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА