У х в а л а

іменем україни

8 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів:Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» про відшкодування моральної шкоди стягнення суми страхового відшкодування за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 7 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просив стягнути на свою користь із ОСОБА_7 на відшкодування моральноїшкоди 2 000 грн та з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» ( далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») суму страхового відшкодування у розмірі 110 980 грн, витрати за правову допомогу в розмірі 15 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що між ним та ПрАТ «СК «АХА Страхування» укладено договір страхування наземноготранспорту № 3702614 від 24грудня 2014 року на 1 рік, відповідно до умов якого застраховано (Каско «Все включено») належний позивачеві автомобіль «Nissan Almero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

25 січня 2015 року під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) застрахований автомобіль було пошкоджено, однак страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування. Оскільки причиною ДТП стали дії пішохіда ОСОБА_7, просив стягнути з останнього 2 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 4 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнено з ПрАТ «СК«АХА Страхування»на користь ОСОБА_6 122 292,88 грн страхового відшкодування, 1 101 грн витрат зі сплатисудового збору та 4 396,80 грн витрат, пов'язаних із проведенням судових автотоварознавчих експертиз, а на користь держави - 121,93 грн.

У іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 7 червня 2016 року рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 4 березня 2016 року скасовано в частині вирішення позовних вимог до ПрАТ «СК «АХА Страхування» і у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до помилковості скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування.

Обґрунтовування незаконності рішення у іншій частині касаційна скарга не мітить.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 25 січня 2015 року о 0 год30 хв ОСОБА_8, керуючи автомобілем «Nissan Almero Classic», не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на металеве бар'єрне огородження, внаслідок чого вказаний автомобіль та металеве огородження отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 4 лютого 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Між ОСОБА_8 і ПрАТ «СК «АХА Страхування» укладено договір страхування наземного транспорту № 3702614 (далі - Договір) від 24 грудня 2014 року (Каско «Все включено» - базова), за яким забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Nissan Almero Classic»; відповідно до п.11.1 договору страхова сума становить 124 000 грн.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що договір, укладений сторонами, є добровільним і Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» правовідносини, які виникли, не врегульовані, дійшов правильного висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженим ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобовґязаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (982 ЦК України).

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ст. 990 ЦК України).

Відповідно до п. 15.1 договору страховик зобов'язувався компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, у тому числі збитки внаслідок ДТП.

Повною загибеллю транспортного засобу, згідно п. 24.2.8 договору є випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення договору.

Згідно звіту № 055/15 від 2 лютого 2015 року, проведеного за замовленням ПрАТ «СК «АХА Страхування», дійсна вартість застрахованого автомобіля становить 140 970,89 грн, а вартість відновлювального ремонту - 183 141 грн.

У справі проведено дві судові експертизи, які встановили значне перевищення вартості відновлювального ремонту над дійсною вартістю транспортного засобу 140 971 грн та 194 999 грн і 144 907 грн та 226 625,88 грн відповідно.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що транспортний засіб є знищеним, і цей висновок сторони не оспорюють.

Згідно з п.20.8 договору при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування оплачується у розмірі страхової суми (з урахуванням умов п.20.24 договору) за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування (п. 11 та 24.2.14 договору), вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 12 договору франшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціону з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна») або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку).

Сторони договору погодилися з тим, що організацію продажу залишків транспортного засобу проводить страховик, який здійснює доплату за нереалізовані залишки, а також проводить перерахунок розміру страхового відшкодування з доплатою від реальної ціни продажу залишків у разі відмови покупця, який надав максимальну ціну, або зміни максимальної ціни зобов'язуючої пропозиції, зміни пропозиції з причин некоректного відображення стану автомобіля при розміщенні пропозиції на онлайн-аукціоні (п.п.20.8.1, 20.8.1.1 договору).

Апеляційним судом встановлено, що страховик повідомив позивача про повну загибель транспортного засобу і визначену за правилами п. 20.8 договору вартість залишків та запропонував контактну інформацію переможця аукціону. Факт надходження пропозиції про купівлю залишків транспортного засобу за 4 000 доларів США та відповідної відмови від неї позивач визнав.

Оскільки отримання у власність транспортного засобу, складових частин, деталей обладнання транспортного засобу, відносно яких страхове відшкодування виплачено у повному обсязі, є правом страховика (п. 17.3 договору), а не обов'язком, останній від такої пропозиції відмовився.

Пунктом 20.8.1.2 договору страхування визначено, що страховик не здійснює перерахунку суми страхового відшкодування та знімає з себе гарантії щодо здійснення доплати за залишки в обумовлені в цьому пункті строки, якщо зміна максимальної ціни зобов'язуючої пропозиції, що сформована за результатами проведення онлайн-аукціону з продажу автомобілів та платформі «Автоонлайн» або відсутність попиту на такі залишки обумовлені недотриманням строку дії зобов'язуючої пропозиції (чотирнадцять календарних днів), а також в разі відмови страхувальника від можливості скористуватися пропозицією за результатами онлайн-аукціону.

Апеляційний суд, дослідивши умови договору страхування, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки розрахований за п. 20.8 договору його розмір має від'ємне значення ( 124 000 грн (страхова сума) - 1 087,12 грн, (знецінення транспортного засобу) - 124 900 грн (вартість залишків) - 620 грн, (франшиза)= -2 607,12 грн).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки якого доводами касаційної скарги не спростовані.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки висновків суду не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості. Проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та вірно застосовано норми матеріального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 7 червня 2016 року залишити без змін.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: О.І.Євтушенко О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова