Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3154/16-ц
Провадження №: 2/332/47/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалпегіної О.Л.

за участю секретаря Кравець І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про розподіл майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про розподіл майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, вимоги якого збільшив під час розгляду справи.

Відповідно до заявленого позову, ОСОБА_1 просить суд провести розподіл майна, яке він вважає спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на: ? частину квартири АДРЕСА_1, ? частину земельної ділянки за адресою: Люцернянська с/рада СТ «Волна», ділянка № 106 та ? частину конструктивних елементів, будівельних матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використано в процесі будівництва будинку та господарських споруд на зазначеній вище земельній ділянці. Також позивач просить розподілити боргові зобовязання за кредитним договором від 21.11.2007 р., який, на його думку, було укладено у інтересах сімї.

Позивач ОСОБА_1 повторно не зявився в судове засідання. Про час та місце розгляду справи він був повідомлений через свого представника ОСОБА_3 за адресою, зазначеною у позовній заяві: м. Запоріжжя, вул. Республіканська, б. 63а, кв. 39 (а.с. 165, 178), оскільки за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку: м. Запоріжжя, вул. Перспективна, б. 13, кв. 10, позивач не проживає (а.с. 167, 179). Будь-якої іншої адреси місця проживання позивач суду не повідомив. Крім того, про дату судового засідання 12.04.2017 р., позивач згідно з вимогами ч. 6 ст. 74 ЦПК України був повідомлений засобами телефонного звязку, що зафіксовано текстом телефонограми, переданої секретарем судового засідання 30.03.2017 р. (а.с. 174). Суд враховує положення ч. 5 ст. 76 ЦПК України, відповідно до вимог якої вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Представник позивача ОСОБА_3, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду (а.с. 165, 178), повторно до суду не зявився. Причини неявки до судового засідання 30.03.2017 р. представник позивача суд не повідомив, а розгляд справи, призначений на 12.04.2017 р. просив відкласти у звязку з його зайнятістю у іншому суді під час розгляду іншої цивільної справи про поділ майна подружжя (а.с. 181-183).

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_4 до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 173). ОСОБА_2 суду було подано заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у звязку з його повторною неявкою (а.с. 184).

Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином (а.с. 180), до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду з таких підстав.

Згідно з положеннями, викладеними у п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічні положення містяться у ч. 3 ст. 169 ЦПК України.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, закон не вказує на врахуванням судом поважності причин у разі повторної неявки позивача до суду. Ці положення закону кореспондуються з таким принципом цивільного судочинства, як диспозитивність, відповідно до якого кожен учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, вказані процесуальні норми направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс між захистом прав як позивача, який повторно не зявився у судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у звязку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

За змістом ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

На підставі наведеного, суд не повинен зясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, але зобовязана здійснювати їх добросовісно (ч. 3 ст. 27 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція була викладена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 21.12.2016 р. за результатами розгляду справи № 761/200016/15ц.

Крім зазначеного вище, суд, вирішуючи питання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, виходить з таких обставин.

Справа перебуває в проваджені суду з 21.09.2016 р., тобто більше шести місяців.

28.12.2016 р. судом було задоволено клопотання позивача та його представника і призначено будівельно-технічну експертизу (а.с. 146), але 15.03.2017 р. експертною установою справу було повернуто до суду у звязку з несплатою вартості проведення експертизи позивачем (а.с. 159).

Після повернення справи з експертної установи, судом двічі призначались судові засідання: 30.03.2017 р. та 12.04.2017 р., до жодного з яких позивач та його представник, належним чином повідомлені про розгляд справи, не зявились. Заяв про розгляд справи за їх відсутності ні від ОСОБА_1, ні від ОСОБА_3 до суду не надходило.

За таких обставин, існують підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про розподіл майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя залишити без розгляду.

Розяснити позивачеві, що особа, заяву якої залишено без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Копії ухвали надіслати особам, які брали участь у розгляді справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Л.Шалпегіна