УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 рокуМ. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Павлоградської районної державної адміністрації, Державного агентства земельних ресурсів України, Головного управління Держземагенства у Дніпропетровської області, треті особи: Вербківська сільськарада Павлоградськогорайон Дніпропетровської області, Управління Держземагенства у Павлоградському районі Дніпропетровської області, ДругаПавлоградська Державна нотаріальна контора про визнання права наземельну частку (пай)в порядкуспадкування зазаконом,за касаційноюскаргою ОСОБА_3 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила поновити пропущений строк на звернення до суду, визнавши причину пропуску поважною, визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром - 9,26 умовних кадастрових гектарів, вартістю 183500,59 грн із земель колективної власності КСП «Рассвет» Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивовано тим, що після смерті матері чоловіка - ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловік позивача - ОСОБА_5 прийняв спадщину. Колгосп «Рассвет» 30 січня 1996 року був реорганізований у КСП «Рассвет», а у 2000 році КСП було реорганізовано в ТОВ «Рассвет». Державний акт на право колективної власності на землю колгоспу «Рассвет» згідно рішення суду від 16 березня 2000 року вважається таким, що виданий КСП «Рассвет» від 3 березня 1995 року і зареєстрований в книзі реєстрації державних актів під № 8. В списку осіб, який додається до державного акту прізвище мати чоловіка значиться під № 582, але земельну частку та сертифікат, який це право посвідчує, вона за життя не отримала. У зв'язку з чим позивач просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 померла до того, як було створено КСП «Рассвет», тому не була членом КСП «Рассвет» на час отримання ним державного акту на право колективної власності на землю. Сертифікат, який посвідчує право на земельну частку (пай) на її ім'я не видавався, тому у ОСОБА_6 не виникло право на земельну частку (пай) за життя і це право не увійшло до складу спадщини, яку міг прийняти її син - чоловік позивача ОСОБА_5, а після його смерті позивач ОСОБА_3 При цьому, позивач не вказувала коли вона дізналась про порушення своїх прав, не вказала причини пропущення строку позовної давності.

Залишаючи без змін рішення місцевого суду, апеляційний суд погодився з висновками останнього та, крім іншого виходив з того, що садкодавець ОСОБА_6 не була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, а тому у склад спадщини після її смерті не входить право на земельну частку (пай). Позивач не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, та позовні вимоги стосуються права на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки останній прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 Разом з тим, позивач не просила суд в порядку спадкової трансмісії визнати своє право на спадкування на те майно, яке на її думку мало належати її свекрові. Доказів прийняття спадщини чоловіком позивача після смерті вказаного спадкодавця на право на земельну частку (пай) не надано, вимог щодо спадкування в порядку трансмісії не заявлено.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_6 була членом колгоспу «Рассвет» Павлоградського району Дніпропетровської області з 1930 року.

Колгосп «Рассвет» Павлоградського району Дніпропетровської області реорганізовано в КСП «Рассвет» Павлоградського району Дніпропетровської області згідно рішення загальних зборів уповноважених членів КСП «Рассвет» протоколом №6 від 23 квітня 2000 року та зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності від 22 червня 2000 року.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки начальника управління Держземагенства у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 16 вересня 2013 року №6/03-4099 державний акт на право колективної власності на землю, виданий колгоспу «Рассвет» с. Вербки, згідно рішення Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2000 року вважається таким, що виданий КСП «Рассвет» від 3 березня 1995 року і зареєстрований в книзі реєстрації державних актів під № 8.

В списку осіб, який додається до державного акту на землю і затверджений рішенням загальних зборів від 16 листопада 1993 року №3, ОСОБА_6 зазначена за №582. Розмір земельної частки складає - 9,26 умовних кадастрових гектарів. Вартість земельної частки станом на 1 січня 2013 року складає 183500,59 грн.

Відповідно довідки управління Держземагенства у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 18 жовтня 2013 року №6/03-4645 у книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Рассвет», відомості щодо видачі сертифікату ОСОБА_6 відсутні.

Відповідно до архівної довідки Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 177 від 18 серпня 2014 року, - рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Рассвет» протокол № 1 від 5 січня 1996 року, колгосп «Рассвет» перейменовано в КСП «Рассвет» Павлоградського району Дніпропетровської області; згідно рішення загальних зборів уповноважених членів КСП «Рассвет» протоколом № 6 від 23 квітня 2000 року КСП «Рассвет» перейменовано в ТОВ «Рассвет» Павлоградського району Дніпропетровської області та зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності від 22 червня 2000 року.

Згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2003 року ТОВ «Рассвет» с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області ліквідовано і правонаступників у нього не має.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа.

В ході розгляду справи, судами попередніх інстанцій не перевірено доказів та не встановлено обставин на підтвердження того, що колгосп «Рассвет» був реорганізований в КСП «Рапссвет», не встановлена дата цього перетворення, і докази вступу ОСОБА_6 до членів КСП «Рассвет» на момент отримання державного акту. Не перевірено обставин щодо її внесення до списку, що додається до державного акту про право колективної власності на землю та не надано оцінки доказам, на які посилається позивач в огрунтування цього факту, зокрема не нагадано оцінки тим обставинам, що ОСОБА_6 значиться у відповідному списку, а згідно довідки управління Держземагенства у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 16 вересня 2013 року №6/03-4099 державний акт на право колективної власності на землю, виданий колгоспу «Рассвет» с. Вербки, згідно рішення суду від 16 березня 2000 року вважається таким, що виданий КСП «Рассвет» від 3 березня 1995 року і зареєстрований в книзі реєстрації державних актів під № 8.

Суди попередніх інстанцій не виконали вимог ст.10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не надали мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Допущені судами при розгляді справи порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому рішення судів першої та апеляційної інстанції не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року скасувати.

Справу передати до суду першої інстаі1 і на новии розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук
Судді: В.С. Висоцька
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська