Справа № 634/8/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10.05.2017 року смт Сахновщина Харківська область
Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді: Зимовського О.С.,
при секретарі: Ковбаса С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
11 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову зазначив, що 01 березня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики № 01-03/6, згідно якого ОСОБА_2 отримав від нього грошові кошти в розмірі 155000 грн., що еквівалентно 5720,65 доларів США за курсом Національного банку України на день укладання договору (станом на 01.03.2016 року 100 доларів США дорівнює 2709,48 грн.). Також на підтвердження отримання вищевказаних коштів, відповідач надав позивачу розписку №1 від 01.03.2016 року. Згідно умов договору позики відповідач зобов'язується повернути позику позивачу готівкою за його першою письмовою вимогою у строк, що не перевищує більш ніж десять календарних днів, з моменту поштового надіслання позивачем такої вимоги відповідачу цінним листом з описом вкладення за місцем реєстрації відповідача або в будь який інший спосіб, проте за наявністю відповідних підтверджуючих документів, що підтверджують факт повідомлення позивачем відповідача про необхідність повернути позику. 16.12.2016 року позивач надіслав відповідачу письмову вимогу про повернення грошових коштів за договором позики, проте відповідачем на вказану вимогу відповіді надано не було. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики, а також просив стягнути витрати на правову допомогу та судовий збір.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву в якій заперечував проти задоволення позову та просив перенести розгляд справи в зв'язку з тим, що має намір подати клопотання, надати докази, але йому потрібна допомога адвоката, а оскільки він не працює тому не має можливості оплатити послуги адвоката і у зв'язку з чим просить відкласти розгляд справи не раніше 20 травня 2017 року.
Вирішуючи питання щодо поважності причин неявки в судове засідання відповідача, суд враховує, що провадження по справі відкрито 10.02.2017 року, в судові засідання призначені на 01.03.2017 року, 05.04.2017 року та 10.05.2017 року відповідач не з'являвся та надавав до суду заяви про перенесення розгляду справи у зв'язку з тим , що бажає укласти угоду з адвокатом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Таким чином, суд вважає, що відповідачу був наданий достатній час для можливості укласти угоду з адвокатом (протягом трьох місяців). Тому причину неявки відповідача ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 10.05.2017 року, суд визнає неповажною і відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
01 березня 2016 року між ОСОБА_1, з однієї сторони, та ОСОБА_2, з іншої сторони, укладено договір позики №01-03/6, згідно умов якого ОСОБА_2 отримав від нього грошові кошти в розмірі 155000 грн., що еквівалентно 5720,65 доларів США за курсом Національного банку України на день укладання договору (станом на 01.03.2016 року 100 доларів США дорівнює 2709,48 грн.) (а.с. 12-14).
На підтвердження отримання вказаних вище грошових коштів, відповідач надав позивачу розписку № 01 від 01.03.2016 року, яка є додатком № 1 та невід'ємною частиною вказаного договору позики, згідно якої ОСОБА_2 підтвердив факт отримання від ОСОБА_1 позики грошових коштів в розмірі 155000 грн. і зобов'язується повернути її в строк, визначений у договорі позики (а.с. 15).
Виходячи з положень пункту 4.1. зазначеного договору позики, відповідач зобов'язується повернути позику позивачу готівкою за його першою письмовою вимогою у строк, що не перевищує більш ніж 10 (десять) календарних днів, з моменту поштового надіслання позивачем такої вимоги відповідачу цінним листом з описом вкладення за місцем реєстрації відповідача або в будь який інший спосіб, проте за наявністю відповідних підтверджуючих документів, що підтверджують факт повідомлення позивачем відповідача про необхідність повернути позику.
Однак, відповіді на вказану вимогу відповідачем надано не було та кошти не повернуто.
З метою захисту власних прав та законних інтересів, позивач звернувся за правовою допомогою до Приватного підприємства «Центр правового сприяння та захисту», уклавши Договір № 19-12-ФО/16 від 27 грудня 2016 року про надання юридичних послуг вартість яких, згідно додатку №1 до зазначеного договору складає 3200 грн., які були сплачені позивачем згідно квитанції №18 від. 30.12.2016 року (а.с. 18-26).
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Тому суд вважає, що необхідно застосувати курс долару США до гривні на час укладання договору позики.
Договір позики від 01.03.2016 року укладений в письмовій формі, в договорі зазначається, що позикодавець передав, а позичальник прийняв в позику грошові кошти в сумі 155000 грн., що еквівалентно 5720,65 доларів США, і зобов'язується повернути позику позивачу готівкою за його першою письмовою вимогою у строк, що не перевищує більш ніж 10 (десять) календарних днів, з моменту поштового надіслання позивачем такої вимоги відповідачу цінним листом з описом вкладення за місцем реєстрації відповідача або в будь який інший спосіб, проте за наявністю відповідних підтверджуючих документів, що підтверджують факт повідомлення позивачем відповідача про необхідність повернути позику. Договір підписаний сторонами.
Таким чином, укладений 01.03.2017 року договір позики повністю відповідає вимогам чинного законодавства України та містить всі істотні умови, передбачені законом для таких договорів.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Так позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1582 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в сумі 3200 грн., що підтверджується квитанцією №18 від 30.12.2016 року про сплату позивачем ОСОБА_1 ПП «Центр правового сприяння та захисту» зазначеної суми (а.с. 26).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212, 214- 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Катеринівка Сахновщинського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, суму позики у розмірі 155000 грн. (сто п'ятдесят п'ять тисяч гривень), що еквівалентно 5720,65 доларів США за курсом Національного банку України станом на день укладання договору позики.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Катеринівка Сахновщинського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати на правову допомогу в розмірі 3200 грн. та судовий збір в сумі 1582 грн., а разом 4782 грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят дві гривні).
Заочне рішення може бути переглянуто Сахновщинським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти діб з дня проголошення рішення суду.
Суддя:
Копія вірна. Суддя :