Провадження № 2/369/4349/17
20.12.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в 2006 році разом з батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обміняв за Договором міни квартири від 07.03.2006 р. свою частку 1/3 квартирі АДРЕСА_1 на 1/3 частки АДРЕСА_2.
Відповідно до Свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 12.10.2016 року позивач після смерті батьків став єдиним власником АДРЕСА_3.
Як вбачається із довідки № 58 від 20.07.2016 р., виданої КП УМГ Вишневої міської ради, в належній позивачу на праві власності квартирі був в 2009 році зареєстрований брат позивача ОСОБА_2.
Починаючи з лютого 2013 р. відповідач більше 4 років не проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_4. Відповідач має інше власне житло в м. Києві.
Враховуючи вище викладене позивач ОСОБА_1 просив суд визнати ОСОБА_2, особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_5 та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2 000 грн. 00 коп.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивач надав суду заяву, у якій просив розглянути справу відсутності позивача та його представника, позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки позивач в поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно Договору міни квартир від 07 березня 2006 року ТОВ «Спеціалізована пересування механізована колона № 1» міняє належному йому на праві приватної власності квартиру під № 62, що знаходиться у будинку під № 19, по вулиці Лесі Українки, в місті Вишневому, Києво-Святошинського району, Київської області, на належну громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 на праві приватної власності квартиру під № 7, що знаходиться у будинку під № 17, по вулиці Лесі Українки, в місті Вишневому, Києво-Святошинського району Київської області. Громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 міняють належну їм на праві приватної власності квартиру під № 7, що знаходиться у будинку під № 17, по вулиці Лесі Українки, в місті Вишневому, Києво-Святошинського району, Київської області, на належну ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 1» на праві приватної власності квартиру під № 62, що знаходиться у будинку під № 19, по вулиці Лесі Українки, в місті Вишневому.
Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 жовтня 2016 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 23 грудня 2015 року, є її син ОСОБА_1. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 2/3 часток квартири під № 62, в будинку під № 19, по вулиці Лесі Українки, що знаходиться в місті Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області. 1/3 частка квартири належить померлій, ОСОБА_3, на підставі Договору міни квартир. Право власності на 1/3 частку квартири зареєстровано Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 13359087, номер запису: 232/62 в книзі : 28, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10168345 від 22.03.2006 року, викладеного на бланку: серія СВУ № 001837, 1/3 частка квартири належить померлій, ОСОБА_3, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_5, державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області 12 травня 2009 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2/841.
З Довідки виданої КП «Управління міським господарством» від 20.01.2016 року за № 58, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 за даною адресою також зареєстрований ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3
Відповідно до ОСОБА_6 Вишневої міської ради №1/04-2407 від 18 грудня 2017, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, однак фактично не проживає за адресою реєстрації з лютого 2013 року.
Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., АДРЕСА_6 на підставі вимог ст. 405 ЦК України.
Щодо заявлених представником позивача ОСОБА_1 вимог про стягнення з відповідача витрат на правовому допомогу у розмірі 2000 грн. суд відмовляє з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу представником позивача ОСОБА_1 було надано: Витяг із Договору про надання правової допомоги № 02/10-17 ЮР від 16.10.2017 р., Ордер на надання правової допомоги серія КВ № 238184, та копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2729.
Однак, з наданих представником позивача документів неможливо встановити, які саме позивачу були надані юридичні послуги, з чого вони складалися. Також в матеріалах справи відсутній ОСОБА_6 приймання-передачі виконаних робіт № 1 від 18.10.2017 року на який посилався представник позивача ОСОБА_1 у позовній заяві.
Витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 405 ЦК України, ст. ст. 4, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд, --
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., АДРЕСА_6.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір у розмірі 640 грн. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.