Провадження № 2/638/1689/17
18 квітня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Шишкіна О.В.,
при секретарі Голуб Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Уповноважений представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засiдання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Клопотання про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Зі згоди представника позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 13 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ML 708/169/2008, згідно умов якого банк зобовязувався надати Позичальнику кредит у розмірі 50 000,00 дол. США зі строком повернення до 14.08.2023 року, а Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені Кредитним договором.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Банком виконані взяті на себе зобовязання за кредитним договором №ML 708/169/2008 від 13.08.2008 року щодо видачі кредиту.
Умовами договору у пункті 1.5.1 визначено порядок виконання боргових зобовязань Позичальника, зокрема передбачено, що повернення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим Договором.
Відповідно до п.1.4 частини №2 Кредитного договору за користування Кредитом Позичальник зобовязаний сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, визначених у договорі. Зокрема, у п. 1.4.1.1.1 Договору встановлено, що у разі використання Фіксованої процентної ставки, проценти за користування Кредитом розраховуються на основі Фіксованої процентної ставки, з розрахунку Річної бази нарахування процентів.
Відповідно до п.2 частини №1 Договору кредиту, річна база нарахувань процентів становить 360 днів у році.
Відповідно до п.3 частини №1 Договору, сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка, яка становить 5,99% відсотків річних.
При цьому пунктом 1.4.1.2. Договору проценти нараховуються щомісяця у день сплати процентів, але не пізніше дати повернення Кредиту, визначеної у Графіку Платежів (Додаток №1) на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються Позичальником відповідно до умов ст.1.5 цього Договору.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Так, пунктом 1.9 Договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобовязань за цим Договором.
Пунктом 4.1.1 Договору передбачено, що за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних Боргових зобовязань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум.
Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК України).
Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений строк.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Судом встановлено, що 13 жовтня 2009 року між Банком та Поручителем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №SR 708/169/1/2009, згідно п. 1.1 якого поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобовязань перед Кредитором за Кредитним договором №ML 708/169/2008 від 13.08.2008 року.
Згідно ст. 553 ЦК України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Пунктом 1.2 Договору поруки визначено, що Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно.
За таких обставин, беручи до уваги, що зобов'язання за кредитним договором боржником не виконується, а Поручитель відповідач по справі несе перед кредитором солідарну відповідальність за невиконання боржником своїх зобовязань, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 525, 526, 549, 551- 554, 610, 611, 626, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 88, 208, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 12 268 (дванадцять тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 50 копійки.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий - суддя: О.В.Шишкін