Номер провадження 2/754/5109/17
Справа №754/8836/17
10 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Журавської О.В.
з участю секретаря - Касян А. Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Деснянська районна у м. Києві державна адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Деснянська районна у м. Києві державна адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності, в рівних долях, йому, його батьку - ОСОБА_4, його матері - ОСОБА_3 та його брату - ОСОБА_5. Відповідачка по справі є знайомою позивача, яка в 2012 році вступила до вищого навчального закладу і оскільки у неї не було реєстрації в м. Києві, вона попросила зареєструвати її в квартирі позивача на час навчання за умовою, що в квартирі вона жити не буде. Позивач та інші власники квартири дали на це згоду і в жовтні 2012 року зареєстрували відповідачку, проте вона в квартирі ніколи не жила і своїх речей не завозила. В 2015 році відповідачка закінчила навчання і обіцяла добровільно знятися з реєстрації, але не зробила цього. Відповідачка повністю припинила зв'язок з позивачем, де зараз знаходиться йому невідомо. Комунальні послуги подорожчали і він не може сплачувати їх за відповідачку. На підставі наведеного просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити, не заперечує порти винесення заочного рішення.
В судові засідання відповідачка не з'являлась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись за адресою реєстрації, про поважність причин неявки суд не повідомляла.
Треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, просили проводити розгляд справи у їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи - Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи у її відсутності та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Враховуючи інтереси позивача, тривалий час розгляду справи суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що спірним житловим приміщення є квартира АДРЕСА_1, яка належить на праві власності, в рівних долях, позивачу ОСОБА_1, його батьку - ОСОБА_4, його матері - ОСОБА_3 та його брату - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 31 грудня 1998 року та зареєстрованим в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації 21.01.1999 р. (а.с.5).
На даний час в квартирі зареєстровано п'ять осіб (а.с. 7).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.
Проживання та реєстрація сторонніх осіб в квартирі є перешкодою для власника здійснювати свої передбачені законом права власності в повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не належать до членів сім'ї позивача.
Відповідно до Акту від 21.06.2017 р., складеного ЖЕД-316, відповідачка ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 протягом двох років (а.с. 6).
Відповідачка ніколи не була та не є на даний час власником квартири АДРЕСА_1, будь-яких договірних зобов'язань між позивачем та відповідачем пов'язаних з наймом (орендою) цієї квартири не існує.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування жилим приміщенням є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яку за рішенням суду позбавлено право користування жилим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов'язав його вчинити цю дію.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 346, 391 ЦК України, ст.. 156, 64 ЖК України, ст. 3 СК України, суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя