Ухвала

іменем україни

25 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,

КарпенкоС.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою Фермерського господарства «БуркаВ.В.», подану представником Бурка Валерієм Володимировичем, на заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 рокуФермерськегосподарство «Бурка В.В.», (далі -

ФГ «Бурка В.В.» звернулося до суду із позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 18 квітня 2013 року

у справі № 454/567/13-к суддя Сокальського районного суду Львівської області постановив ухвалу, якою залишив без задоволення заяву представника ФГ «БуркиВ.В» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами постанови Сокальського районного суду Львівської області

від 08 грудня 2005 року.

Вважає дану ухвалу незаконною, оскільки вона не ґрунтується на вимогах законності, верховенства права, постановлена з порушенням Конституції Українита законів України.

Також зазначає, що ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 18 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2013 року скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2014 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стверджує, що внаслідок порушення норм Конституції Українийому було спричинено моральні страждання, які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних страждань у зв'язку з позбавленням права доступу до правосуддя.

Ураховуючинаведене,позивач просив стягнути на його користь з відповідача грошові кошти у сумі 1 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ФГ «Бурка В.В.» - БуркаВ.В. просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції,

з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено обставин, на які він посилався, як на підставу заявлених вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ФГ «Бурка В.В.» звернувся до Сокальського районного суду Львівської області із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами постанови Сокальського районного суду Львівської області від 08 грудня 2005 року, яка ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 18 квітня 2013 року залишена без задоволення.

У подальшому ухвала Сокальського районного суду Львівської області від 18 квітня 2013 року та ухвала апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2013 року, якою ухвала районного суду залишена без змін, скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2014 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач вважає, що у зв'язку з скасуванням вищевказаної ухвали Сокальського районного суду Львівської області йому спричинені моральні страждання, які полягають у приниженні його честі, гідності та ділової репутації, а тому просить стягнути з відповідача 1 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 56 Конституції Україникожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ст. 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1176 ЦК Українишкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

А у відповідності до п. 3 вище згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не навів доводів про те, якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача було заподіяно моральну шкоду.

Докази та обставини, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В.В.», подану представником Бурка Валерієм Володимировичем, відхилити.

Заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова