АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 59
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Придніпровська академія будівництва та архітектури», третя особа Міністерство освіти та науки України про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії та інфляційних витрат,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі Державний вищий навчальний заклад «Придніпровська академія будівництва та архітектури» просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року навчався в ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» за напрямком підготовки «Будівництво» за рахунок державного бюджету.

Батько позивача ОСОБА_3 працював на підземних роботах, за якими мав стаж роботи станом на 20.04.2012 року - 19 років 6 місяців.

Таким чином, є обґрунтованим висновок районного суду, що ОСОБА_2 належить до категорії студентів, які є дітьми шахтарів.

З вересня 2012 року по серпень 2016 року позивачу виплачувалась стипендія, розмір якої є значно нижчим, ніж встановлено ЗУ «Про державний бюджет на 2012 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2013 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік», яка гарантована йому як особі на яку поширюється дія ст.. 5 ЗУ України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Врахувавши виплачені відповідачем позивачу суми стипендії, районний суд прийшов до висновку, що заборгованість по її виплаті за період з 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2016 року складає 29 587,68 грн.

Посилаючись на вимоги ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», згідно якої передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - районний суд дійшов обґрунтованого висновку, що дії відповідача щодо відмови в нарахуванні стипендії, саме в цьому розмірі є неправомірними, та законно стягнув з навчального закладу суму недорахованої та невиплаченої стипендії, на які позивач має право відповідно до вказаного Закону. При цьому, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, в тому числі із застосуванням індексів інфляції, - районний суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат в розмірі 15 102,50 грн.. В той же час, слід зазначити, що при стягненні суми інфляційних витрат посилання суду на ст.. 625 ЦК України є помилковим, оскільки позовна заява посилання на дану норму не містить, а нарахування позивачем у його розрахунку інфляційних сум здійснювалось у відповідності до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.191 року та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Доводи апелянта про те, що Академія є бюджетною установою, що фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету, а тому не має права самостійно здійснювати виплату студентам стипендій, передбачених ст.. 5 вказаного Закону, - є необґрунтованими, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, не може бути поставлена в залежність від наявності на це коштів у кошторисі навчального закладу, в якому навчається студент.

Посилання скаржника на фактичне призупинення ст.. 5 Закону іншим Законом Бюджетним Кодексом України, - є також безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Твердження апелянта, що ст.. 5 Закону у редакції 2016 року взагалі не вказує на те, що розмір стипендії у студентів з числа дітей шахтарів дорівнює прожитковому мінімуму для працездатних дітей, - є безпідставними, оскільки при ухваленні оскаржуваного рішення 25 листопада 2016 року зазначена стаття містила таке посилання, а зміни до неї було внесено вже після проголошення рішення 06.12.2016 року. А згідно ст.. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення повинне бути залишене без змін, як таке, що відповідає вимогам матеріального чи процесуального законів, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Придніпровська академія будівництва та архітектури» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4