Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, треті особи: Тернопільське обласне управління у справах захисту споживачів, товариство з обмеженою відповідальністю «Туроператор ILTОUR», про стягнення матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг, за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 14 квітня

2016 року, ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 11 червня 2014 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5.) було укладено договір на замовлення туристичних послуг в агенції горящих путівок «Tour de I'аmооur», за умовами якого вона замовила у ФОП ОСОБА_5 туристичну послугу - відпочинок у Болгарії з 26 червня по 01 липня

2014 року, за що заплатила 435,78 євро.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_5 своїх зобов'язань за договором не виконала, поїздка не відбулася, сплачені грошові кошти не повернуті, просила стягнути на свою користь 435,78 євро матеріальної шкоди та на відшкодування моральної шкоди - 8 000 грн.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 19 березня 2015 року рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 435,78 євро матеріальної шкоди, що еквівалентно 10 794 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 21 жовтня 2015 року рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 19 березня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Останнім рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 04 серпня 2016 року, позовні вимоги

ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 435,78 євро матеріальної шкоди, що еквівалентно 12 554 грн 82 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог

ОСОБА_4, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій не оскаржуюються, а тому не підлягають перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних у кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що договірні відносини щодо надання туристичних послуг виникли між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5, яка своїх зобов'язань за договором про надання туристичних послуг від 11 червня 2014 року не виконала, а тому відшкодування завданої ОСОБА_4 матеріальної шкоди має бути здійснено саме ФОП ОСОБА_5

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

За змістом ч. ч. 1, 2, 10 ст. 20, ч. 2 ст. 30, ч. ч. 1, 2 ст. 32, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про туризм», ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 610 і 611, ч. 5 ст. 653, ч. 1 ст. 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

У разі встановлення судом фактів видачі туроператором ваучера, який є формою письмового договору на туристичне обслуговування, зміни туроператором в односторонньому порядку істотних умов договору на туристичне обслуговування та невжиття ним необхідних заходів про попередження туриста щодо такої зміни, відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб'єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13.

Враховуючи, що договір про надання туристичних послуг був укладений між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4, доказів того, що ФОП ОСОБА_5 діяла як турагент туроператора «ILTОUR», а також перерахувала отримані від ОСОБА_4 за поїздку кошти на рахунки вказаного туроператора не надано, при цьому наявний в матеріалах ваучер не містить всіх необхідних реквізитів та фактично виданий ОСОБА_4 лише після ухвалення судового рішення в суді першої інстанції, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення з ФОП ОСОБА_5 завданої ОСОБА_4 матеріальної шкоди.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися із характером спірних правовідносин, надали оцінку наявним в матеріалах справи доказам, законно та обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від

04 серпня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Т.О.Писана