Справа № 175/2781/17
Провадження № 4с/175/34/17
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, ОСОБА_3 на бездіяльність та неправомірне рішення державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо не направлення йому, ОСОБА_1 повідомлення №54186546/24 від 26.06.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у строки, передбачені ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати неправомірним рішення повідомлення №54186546/24 від 26.06.2017 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу, йому, ОСОБА_1 без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»; повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 №54186546/24 від 26.06.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання скасувати; зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, або іншого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, прийняти до виконання виконавчий лист по справі №4с-175/4187/2016-ц, виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 07.06.2017 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України за довіреністю ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог скаржника та просила відмовити в їх задоволенні, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши сторони, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають права оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року по справі №175/4187/16-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі, визнано бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519 неправомірною; зобовязано директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 прийняти та направити ОСОБА_1 постанову про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519.

07 червня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області видав ОСОБА_1 виконавчий лист №175/4187/16-ц для предявлення його до примусового виконання. 08 червня 2017 року оригінал виконавчого листа по справі №175/4187/16-ц рекомендованим листом №069 ОСОБА_1 направив до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України для прийняття до виконання. Відповідно до інформації Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» вказаний рекомендований лист №069 був доставлений до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України 13 червня 2017 року.

25 липня 2017 року ОСОБА_1 отримав від Департаменту ДВС Міністерства юстиції України рекомендований лист №038 разом з повідомленням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 №54186546/24 від 26.06.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та оригіналом виконавчого листа по справі №4с-175/4187/2016-ц.

Відповідно до повідомлення №54186546/24 від 26 червня 2017 року підставою для повернення ОСОБА_1 виконавчого листа по справі №175/4187/16-ц без прийняття до виконання є його невідповідність вимогам п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у виконавчому листі по справі №4с-175/4187/2016-ц не зазначено прізвище, імя, по-батькові особи, яка видала виконавчий документ. Не погодившись з прийнятим рішенням головного державного виконавця Назаровця А.Т., Линник А.О. звернувся до суду з даною скаргою.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по-батькові та посада посадової особи, яка його видала.

Згідно п. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Отже, судом встановлено, що виконавчий лист по справі №4с-175/4187/2016-ц, виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 07 червня 2017 року повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останній, зокрема, містить підпис уповноваженої посадової особи із зазначенням її прізвища та ініціалів та скріплений гербовою печаткою. Посилання державного виконавця на відсутність прізвища, імя, по-батькові посадової особи, що видала виконавчий лист є незрозумілим, оскільки у вказаному виконавчому листі зазначені прізвище, імя та по-батькові, а також посада особи, яка видала виконавчий лист, виконавчий лист скріплений печаткою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Оскільки іншої причини, ніж те, що у виконавчому документі не зазначено ім'я та по батькові судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, виконавчою службою не зазначено, суд дійшов висновку, що повідомлення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є незаконним, що є підставою для його скасування судом.

Таким чином, відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, а тому суд прийшов до висновку, що бездіяльність головного державного виконавця Назаровця А.Т. є неправомірною.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 384 ЦПК України). Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Згідно ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6: за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Про прийняте рішення головного державного виконавця Назаровця А.Т., Линник А.О. дізнався 25 липня 2017 року, тому десятиденний строк, установлений ст. 385 ЦПК України, на оскарження вищезазначеного прийнятого рішення розпочався 26 липня 2017 року та скаржником не пропущено.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

З урахуванням вищезазначеного, на підставі ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-385 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо не направлення ОСОБА_1 повідомлення №54186546/24 від 26 червня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття виконання у строки, передбачені ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнати неправомірним рішення - повідомлення №54186546/24 від 26 червня 2017 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу, ОСОБА_1, без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 кону України «Про виконавче провадження».

Скасувати повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 №54186546/24 від 26 червня 2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, або іншого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, прийняти до виконання виконавчий лист по справі №4с-175/4187/2016-ц, виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 07 червня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Озерянська Ж.М.