АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2857/17 Справа № 173/1071/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 30
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» - про стягнення коштів та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційнійних скаргах ОСОБА_2 та ПАТ «Державний ощадний банк України» просять змінити та скасувати відповідно рішення Верхньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 22 лютого 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір про відкриття карткового рахунку для здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою.

ОСОБА_2 ознайомився з Правилами користування міжнародними платіжними картками АТ «Ощадбанк» та Тарифами на обслуговування платіжних карток, про що свідчить підпис позивача на цих документах, та отримав від Банку картку.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 1 ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Встановлено, що з пенсійного карткового рахунку ОСОБА_2 6 травня 2016 року в період часу з 12.21 до 12.46 без його особистої згоди невідомими особами було знято кошти на загальну суму 21 922 грн. (101 грн. як операція розрахунку в торгово-сервісній мережі Easypay. Internet 720725; 101 грн. як операція розрахунку в торгово-сервісній мережі Easypay. Internet 720735; та 21 720 грн. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV DIAMANTRANSRANSFERMFPORTMO 720732). В зв*язку з цим позивач відразу звернувся до відділу поліції з відповідною заявою про злочин, після чого було відкрито кримінальне провадження, вжив заходів по блокуванню кредитної картки та просив відповідача повернути гроші на рахунок як такі, що викрадені внаслідок незабезпечення належного захисту рахунку з боку відповідача, порушення останнім ст.ст.57, 58 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з банку на користь позивача суму 21 922 грн., райсуд прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачем не доведено, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції. При цьому суд виходив із слідуючих встановлених ним дійсних обставин справи та вимог закону.

Доказів того, що ОСОБА_2 надавав банку розпорядження на переказ (зняття) коштів з його картки немає. Враховуючи, що 06.05.2016. на мобільний телефон позивача надійшло смс-повідомлення із зазначенням його шестизначного коду, грошової суми, райсуд дав вірну оцінку факту підтвердження позивачем невідомій особі цього шестизначного коду як такому, що не є підтвердженням з його боку переказу коштів, оскільки встановив відсутність належного розпорядження ОСОБА_2 як клієнта банку на списання грошових коштів з його рахунку, а тому вірно вважав перерахування цих коштів безпідставним та неправомірним. З таких обставин райсуд обгрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на п.п.9.14, 9.15 Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в АТ «Ощадбанк» щодо обовязку клієнта забезпечити (гарантувати) неможливість отримання третіми особами інформації про логін пароль та інше.

Райсудом також вірно враховано, що позивач негайно повідомив відповідача про здійснені операції і на підставі його повідомлення картку було заблоковано 6 травня 2016 року о 13.55.

Згідно правового висновку Верховного Суду України за наслідками розгляду справи № 6-71цс15 - відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223,- банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

На підставі наведеного райсуд прийшов до правильного висновку, що саме на відповідача покладається обовязок по відшкодуванню позивачу втрачених коштів. Доводи представника відповідача про те, що відшкодовувати ці кошти позивачу має особа, яка шахрайським шляхом заволоділа коштами позивача, суд вважав необґрунтованими, оскільки зняття коштів з картки позивача стало можливим саме через недосконалість захисту рахунків клієнта ПАТ «Державний ощадний банк України».

В той же час, суд вірно не вбачав підстав для стягнення з банку на користь позивача коштів в подвійному розмірі, оскільки останнім не доведено, що мав місце обман саме з боку відповідача.

Є також законним рішення в частині відмови у вимогах про стягнення відсотків за користування кредитом з посиланням суду на відсутність обґрунтування таких вимог у відповідності до умов договору та вимог закону, та розрахунку такої суми. В зв*язку з відсутністю доказів прямого умислу з боку банку на завдання позивачеві моральної шкоди, суд вірно відмовив у цій частині позовних вимог.

За наведених підстав не можуть визнаватись обгрунтованими доводи апеляційних скарг. Рішення повинне бути залишеним без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ПАТ «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3