Номер провадження: 22-ц/785/5723/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний», треті особи - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання неправомірними та скасування свідоцтв, скасування записів про державну реєстрацію, усунення перешкод у користуванні шляхом виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_5, ПАТ АБ «Південний», треті особи - Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ, приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання неправомірними та скасування свідоцтв, скасування записів про державну реєстрацію, усунення перешкод у користуванні шляхом виселення посилаючись на те, що 13.09.2016 року заступником начальника відділу ДВС МЮУ розглянуто заяву ПАТ АК «Південний» про примусове виконання виконавчого листа № 1138 виданого 01.09.2016 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5

Позивач посилається на те, що нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчих написів, тобто не дотримано вимог Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зокрема нотаріус не пересвідчився, що розмір заборгованості, з приводу погашення якої видаються виконавчі написи - є безспірним.

Крім того позивач зазначив, що виконавчі дії, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки здійснювалися державним виконавцем за наявності ухвали, що зупиняє стягнення, а свідоцтва про право власності на предмети іпотеки були видані неправомірно, оскільки свідоцтво про придбання заставленого майна на аукціоні видається нотаріусом на підставі акта про проведений аукціон, який видається організатором аукціону та має бути затверджений нотаріусом, який вчинив виконавчий напис.

Уточнивши свої позовні вимоги ОСОБА_4 просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1138 від 01 вересня 2016року вчинений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 про звернення стягнення на нерухоме майно - виробничі будівлі і споруди, що знаходяться за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул.Базова, 12-Е та належать на праві власності ОСОБА_2; визнати неправомірними та скасувати свідоцтво серія та номер 24 виданий 20.01.2017 року, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 на об'єкт нерухомого майна земельна ділянка, що розташована за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова, 12-Е кадастровий номер :02:002:0024; визнати неправомірними та скасувати свідоцтво серія та номер 23 виданий 20.01.2017 року, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 на об'єкт нерухомого майна невиробничі будівлі та споруди, адреса місця розташування - Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова, 12-Е, земельна ділянка місця розташування кадастровий номер :02:002:0024, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних, і допоміжних будівель та споруд, що пов'язані з користуванням надрами, що в цілому складаються з складу під літ."Е", матеріальних складів під літ."И,З,К", операторської кабіни АБЗ під літ."Ж"; скасувати запис про державну реєстрацію за ПАТ АБ "Південний", місцезнаходження 65059, м.Одеса, вул.Краснова,6/1, код платника податків на об'єкт нерухомого майна, земельна ділянка, адреса Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул.Базова, 12-Е кадастровий номер :02:002:0024; скасувати запис про державну реєстрацію за ПАТ АБ "Південний" на об'єкт нерухомого майна невиробничі будівлі та споруди, адреса Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул.Базова, 12-Е, земельна ділянка місця розташування кадастровий номер :02:002:0024, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних, і допоміжних будівель та споруд, що пов'язані з користуванням надрами, що в цілому складаються з складу під літ."Е", матеріальних складів під літ."И,З,К", операторської кабіни АБЗ під літ."Ж"; усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення ПАТ АБ "Південний" з об'єкту нерухомого майна, земельна ділянка, адреса Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул.Базова, 12-Е кадастровий номер :02:002:0024 та об'єкт нерухомого майна невиробничі будівлі та споруди, адреса Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова, 12-Е, земельна ділянка місця розташування кадастровий номер :02:002:0024, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних, і допоміжних будівель та споруд, що пов'язані з користуванням надрами, що в цілому складаються з складу під літ."Е", матеріальних складів під літ."И,З,К", операторської кабіни АБЗ під літ."Ж"

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2016 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Південний» на підставі виконавчого напису № 1138 від 01.09.2016 року вчиненого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 про зверення стягнення на нерухоме майно виробничі будівлі та споруди, що знаходяться за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард. Вул. Базова, 12-Е, земельну ділянку, що знаходиться за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова, 12-Е, та належать на праві власності ОСОБА_4

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року у задоволенні заяви ПАТ АБ «Південний» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2017 року та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 23 січня 2008 року між АТ АБ «Південний» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № В 27 2008г та додаткові угоди до нього від 27.02.2008 року, від 19.12.2011 року.

12.12.2012 року між банком, ОСОБА_7, ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № В 27 2008г від 23.01.2008, у звязку з якою боржником перед банком щодо виконання зобовязань по кредитному договору став ОСОБА_2 В подальшому, до кредитного договору неодноразово вносились зміни та доповнення згідно додаткових угод від 26.04.2013 року, 10.12.2013 року, від 31.03.2014 року, від 13.06.2014 року, від 01.09.2014 року, від 24.09.2014 року, від 22.01.2015 року, від 31.03.2015 року, від 03.08.2015 року та від 21.01.2016 року.

З урахуванням всіх внесених змін та доповнень, АБ "Південний", відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_2 було надано кредит в розмірі 740000 доларів США, строком повернення до 28.04.2016 року зі сплатою процентної ставки за користування кредитними коштами в розмірі 8% річних. АБ "Південний" зобов'язання щодо надання кредитних коштів за кредитним договором виконані у повному обсязі.

В забезпечення виконання умов кредитного договору ОСОБА_2 в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме земельна ділянка та розташовані на ній невиробничі будівлі і споруди за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 12-Е. Зазначена нерухомість була передана згідно Договору іпотеки від 25.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та АБ «Південний», посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 за реєстровим № 547 із змінами та доповненнями від 05.04.2013 року реєстровий № 818.

Позичальник в порушення умов кредитного договору не виконав зобов'язання передбачені п.3.2.2., 3.2.3. кредитного договору, та не здійснив повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами у встановлені кредитним договором строки, в результаті чого у нього перед Банком виникла прострочена заборгованість.

В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору банк, звернувся до позичальника з вимогою від 24.06.2016 року вих.№ 86-33861БТ, про усунення порушень за кредитним договором та попередив про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання позичальником/іпотекодавцем даної вимоги у 60-ти денний строк. Факт направлення банком позичальнику/іпотекодавцю та факт отримання позичальником/іпотекодавцем зазначеної вимоги підтверджується курєрською накладною ТОВ «Одекспресс» № 0000067.

Після невиконання позичальником вимог банку, викладених у вимозі № 86-33861БТ від 24.06.2016 року, банк 31.08.2016 р. звернувся до приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_5 з заявою вих №14-47183 про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки, посвідченому 25.01.2008 року ОСОБА_5 за Р№547 з метою звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметами зазначеного договору іпотеки, а саме невиробничі будівлі та споруди та земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0024, що розташовані за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова, 12-Е.

01.09.2016 р. приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис Р№1138 про звернення стягнення на невиробничі будівлі та споруди та земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0024, що розташовані за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова, 12-Е, право власності на якій належить ОСОБА_2

На підставі зазначеного виконавчого напису, банк звернувся із заявою до відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС МЮУ про відкриття виконавчого провадження та просив вжити всіх передбачених законодавством заходів для виконання вказаного виконавчого напису та задовольнити вимоги АБ «Південний» за кредитним договором.

13.09.2016 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_8, на виконання виконавчого напису посвідченого 01.09.2016 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 за Р№1138, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52212065.

04.10.2016 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, а 14.11.2016 року, на підставі постанови від 20.10.2016 року про призначення субєкта господарювання для участі у виконавчому проваджені, зроблено оцінку предмету іпотеки.

В подальшому майно, передане в іпотеку, відповідно до діючого законодавства було передано на реалізацію за допомогою Системи електронних торгів арештованим майном, аукціон був призначений на 03.01.2017 року.

03.01.2017 року торги з реалізації земельної ділянки та розташованих на ній невиробничих будівель і споруд не відбулися у звязку із відсутністю допущених учасників торгів. Також, 03.01.2017 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Приморського районного суду від 27.09.2016 року. Постановою відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС від 18.01.2017 року, у звязку зі скасуванням ухвали Приморського районного суду м. Одеси, від 27.09.2017 року, вчинення виконавчих дій було продовжено.

В подальшому АБ «Південний» було видано акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки із зазначенням про те, що торги не відбулися. Цей акт відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» став підставою для звернення до приватного нотаріуса Овідіопольського РНО ОСОБА_6 для видачі свідоцтв про право власності.

20.01.2017 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_6 було видано АБ «Південний» свідоцтва Р№23 та Р№24, якими було посвідчено, що Акціонерному банку «Південний» на праві власності належить земельна ділянка та розташовані на ній невиробничі будівлі і споруди за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 12-Е.

З огляду на встановлені обставини, суд обгрунтовано вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Однією з позовних вимог є визнання виконавчого напису, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5 01.09.2016 року за Р№1138, таким, що не підлягає виконанню.

В силу ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення здійснюється, зокрема, на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначені положення узгоджуються з правилами ст. ст. 589, 590,591 ЦК України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для вчинення виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Положеннями ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

З п. 2.3. глави 16 вказаного Порядку вбачається, що виконавчий напис вчиняється в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору та здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Згідно п.3.5. Глави 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Положеннями п. 3.5. Глави 16 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Відповідно до п. 1 даного Переліку для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Підпунктом 2.1. пункту 2 глави 16 Порядку, встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Проаналізувавши положення наведених нормативних актів суд правильно дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише здійснює перевірку наявності документів з урахуванням положень Переліку, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Такого самого висновку дійшов ВСУ у своїй правовій позиції, висловленій у постанові від 20.05.2015 р. по справі 6-158цс15.

Так, з матеріалів справи вбачається, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису Банком в підтвердження наявності заборгованості було подано наступні документи: оригінал нотаріально посвідченого договору іпотеки із змінами та доповненнями до нього, розрахунок заборгованості за Кредитним договором станом на 24.06.2016 року, копія вимоги від 24.06.2016 року вих. №86-33861, докази направлення вказаної вимоги боржнику/іпотекодавцю, копія Кредитного договору як підтвердження спливу строку для повернення кредиту. При цьому судом також встановлено, що заява Банка вих.№ 14-47183 про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки, повністю відповідає приписам законодавства, закріпленим підпунктом 2.1. пункту 2 глави 16 Порядку.

Таким чином суд обгрунтовано вважав, що Банк звернувшись до нотаріуса із заявами про вчинення виконавчих написів реалізував право на захист свого цивільного права, а приватним нотаріусом ОСОБА_9 не допущено порушень законодавства при вчиненні виконавчого напису.

Позивач не надав суду будь-яких доказів того, що на момент здійснення виконавчого напису він оспорював розмір заборгованості. З пояснень представника банку вбачається, що незважаючи на направлену на адресу позивача вимогу, до дати вчинення виконавчого напису на адресу Банку або нотаріуса жодних заперечень щодо розміру заборгованості не надходило.

Та обставина, що в звязку з невиконанням іпотекодавцем зобовязань по страхуванню предмету іпотеки Банк звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, реалізуючи передбачене ст. 33 Закону України «Про іпотеку» право на звернення стягнення, не свідчить про оспорювання заборгованості позивачем та не є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, суд обгрунтовано врахував, що факт прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором позивачем не оспорюється, жодних доводів чи доказів, які б стосувалися відсутності заборгованості, існування заборгованості в іншому розмірі ніж той, що зазначено у виконавчому написі чи виконання договірних зобов'язань належним чином, на час вчинення виконавчого напису та на дату ухвалення рішення - позивачем не надано.

На підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 01.09.2016 року з реєстровим № 1138, Банк звернувся до відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС МЮУ про відкриття виконавчого провадження.

13.09.2016 року, на підставі поданої Банком заяви, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_8, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52212065, відповідно до якої, боржнику було запропоновано самостійно виконати виконавчий напис нотаріуса у термін до 19.09.2016 року включно. У строк, встановлений для самостійного виконання виконавчого напису нотаріуса, боржником порушення умов Кредитного договору усунені також не були, у звязку з чим, 04.10.2016 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, а 14.11.2016 року, на підставі постанови від 20.10.2016 року про призначення субєкта господарювання для участі у виконавчому проваджені, зроблено оцінку предмету іпотеки.

В подальшому майно, передане в іпотеку, відповідно до діючого законодавства було передано на реалізацію за допомогою Системи електронних торгів арештованим майном, аукціон було призначено на 03.01.2017 року (лот 186397). 03.01.2017 року на електронній сторінці в мережі Інтернет www.setam.net.ua було розміщено протокол електронних торгів № 224627 за лотом 186397, в якому зазначено, що торги з реалізації земельної ділянки та розташованих на ній невиробничих будівель і споруд не відбулися у звязку із відсутністю допущених учасників торгів.

03.01.2017 року Акціонерний банк «Південний» звернувся до ДП «СЕТАМ» та відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ з повідомленням про придбання предмету іпотеки, в порядку ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» та гарантійним листом.

Акт державного виконавця, що відповідно до норм діючого законодавства є підставою для видачі свідоцтва на майно, у разі якщо торги не відбулися, Акціонерному банку «Південний» видано не було, у звязку із тим, що 03.01.2017 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Приморського районного суду від 27.09.2016 року.

Твердження позивача про те, що всі зазначені виконавчі дії проводились державним виконавцем незважаючи на ухвалу суду від 27.09.2016 року про зупинення стягнення, про існування якої державному виконавцю було відомо, на підтвердження чого представник позивача надав суду роздруківку з сайту Укрпошти до уваги суду обгрунтовано не взято, у звязку з тим, що з вказаної роздруківки не можливо встановити чи була отримана Департаментом ДВС МЮУ належним чином засвідчена копія ухвали суду від 27.09.2016 року. Відсутність в матеріалах виконавчого провадження вказаної ухвали до 03.01.2017 р. підтвердив в судовому засіданні і представник ДВС.

Суд правильно врахував, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.01.2017 року було задоволено апеляційну скаргу Акціонерного банку «Південний», якою ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2016 року по справі № 522/17725/16-ц скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення відмовлено.

Факт скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2016 року про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій підтверджує законність вчинення посадовими особами виконавчої служби комплексу виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52212065 оскільки у разі скасування судового акту, такий акт не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. Такої думки додержується й Верховний суд України по справі № 6-1382цс16, № 6-449цс15.

Постановою відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС від 18.01.2017 року, у звязку зі скасуванням Ухвали Приморського районного суду м.Одеси, від 27.09.2016 року, що слугувала підставою для зупинення виконавчого провадження, вчинення виконавчих дій було продовжено.

В подальшому АБ «Південний» було видано акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, що став підставою для звернення до приватного нотаріуса Овідіопольського РНО ОСОБА_6 для видачі свідоцтв про право власності.

Безпідставними на думку колегії суддів є доводи позивача про порушення приватним нотаріусом Овідіопольського РНО ОСОБА_6 вимог порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо порядку видачі свідоцтв про придбання заставленого майна на аукціоні, при видачі Акціонерному банку «Південний» свідоцтв Р№23 та Р№24 від 20.01.2017 року, оскільки Законом України «Про нотаріат» визначено, що видача свідоцтв на майно, яке було предметом застави (іпотеки), здійснюється нотаріусом за місцем знаходження такого нерухомого майна на підставі акту. Нотаріальні дії приватного нотаріуса ОСОБА_6 здійснені з дотриманням вимог Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 (надалі Порядок), яким регламентовано порядок видачі свідоцтв про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо вони не відбулися.

Статтею 2 глави 13 Порядку визначений зміст акту про те, що торги не відбулися. Нотаріус, при видачі свідоцтва зобовязаний перевірити акт державного виконавця на відповідність чинному законодавству.

Приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_6, видаючи свідоцтва Р№23 від 20.01.2017 року та Р№24 від 20.01.2017 року, керувався приписами глави 13 Порядку та приписами Закону України «Про нотаріат», якими регулюється видача свідоцтв про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо вони не відбулися.

Натомість, позивач свої позовні вимоги, щодо порушення приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_6 вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України обґрунтовував посилаючись на п.3.3. глави 12 розділу ІІ Порядку, згідно з яким свідоцтво про придбання заставленого майна на аукціоні видається нотаріусом на підставі акта про проведений аукціон. Складений організатором аукціону акт про проведений аукціон подається на затвердження нотаріусу, який вчинив виконавчий напис про необхідність звернення стягнення на заставлене майно або який прийняв рішення.

Як вбачається з глави 12 Порядку, зазначені положення регулюють порядок видачі свідоцтв про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів у випадку коли публічні торги відбулися, який в даному випадку не має відношення до глави 13 Порядку, застосованого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_6 та не може застосовуватися до спірних правовідносин, у звязку з тим, що торги, що мали відбутися 03.01.2017 р. не відбулись, у звязку з відсутністю зацікавлених учасників.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що, суд дійшов правильного висновку, що виконавчі написи вчинено, а свідоцтва видані у відповідності до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Закону України «Про нотаріат»» та вимог чинного законодавства України.

Нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису та нотаріус при видачі свідоцтв, діяли в межах та у відповідності до діючого законодавства. Позивачем не доведено жодної з обставин, які могли б зумовити визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, або послугували підставою для визнання неправомірними та скасування оскаржуваних свідоцтв. Не підлягають задоволенню також позовні вимоги про скасування записів про державну реєстрацію, усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, які є похідними від вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та визнання неправомірними та скасуванню свідоцтв.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з`ясування судом обставин, неправильну оцінку судом підстав для зупинення виконавчого провадження, неправомірність дій представників державної виконавчої служби, неповне з`ясування нотаріусом обставин безспірності вимог та розміру заборгованості, нез`ясування судом процесуальних порушень при проведенні опису майна та неповна характеристика зазначенго майна в акті, що унеможливлювало проведення оцінки спірного майна, порушення прав на оскарження зазначених дій, порушення процедури проведення електроних торгів, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необгрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_10