Справа № 755/858/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, припинення права власності на об'єкт нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, припинення права власності на об'єкт нерухомого майна.

Форма і зміст позовної заяви визначена в статі 119 Цивільного процесуального кодексу України, як передбачено нормою даної статті, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до положень ч.1 ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Як передбачено частиною п'ятою статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичної особою, сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.).

За подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, сплачується судовий збір в розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.).

Згідно положень ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як роз'яснено у п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону № 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Виходячи з предмету спору, позивачем заявлено декілька самостійних вимог як майнового характеру (звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на нерухоме майно), та вимога немайнового характеру (припинення права владності на квартиру), що зумовлює визначення у позовній заяві ціну позову в частині вимог майнового характеру виходячи з дійсної вартості об'єкту нерухомого майна ( за подання позову про визнання права власності на нерухоме майно) та загального розміру заборгованості за кредитним договором ( в частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки), та надання доказів сплати судового збору у розмірі визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи із ціни позову, а також окремо надати докази сплати судового збору в частині вимог немайнового характеру в розмірі 1378,00 грн.

Крім того, у позовній заяві позивачем визначено ціну позову - 437 778,00 грн., в той же час у прохальній частині позовної заяви позивачем визначено суму боргу по кредитному договору в іноземній валюті - доларах США, із зазначенням гривневого еквіваленту суми боргу з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України, на дату розрахунку (без зазначення дати), однак гривневий еквівалент суми боргу, виражений в іноземній валюті, розраховується на день подання позову до суду, що безпосередньо впливає на визначення ціни позову, яка має визначатись як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, а виходячи саме з ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті з урахуванням вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір».

При зверненні з позовом до суду позивачем долучено платіжне доручення №8143 від 21 грудня 2016 року про сплату судового збору в розмірі 6566,67 грн., що не може слугувати належним доказом сплати судового збору в повному обсязі, виходячи із загального обсягу заявлених позовних вимог, як майнового, так і немайнового характеру, що зумовлює вирішення питання про залишення позову без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків в частині надання доказів сплати судового збору, як це передбачено ч.1 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

Звертаю увагу, що пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Додатково роз'яснюю, що при зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: рахунок №0005, МФО №820019, відкритий в ГУ ДКС України в м. Києва, отримувач УДКСУ в Дніпровському районі м. Києва.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

За нормами ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, припинення права власності на об'єкт нерухомого майна залишити без руху, про що повідомити позивачу та надати строк до „03" лютого 2017 р. для виправлення вказаних недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Копію ухвали для відома направити представнику позивача Цимбалюк І.М.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я