Справа № 452/508/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" квітня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 114 в будинку № 37 «б» по вулиці Шухевича в місті Самборі Львівської області. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житлова квартира за адресою: м. Самбір, вул. Шухевича, 37 «б»/114, Львівської області. У вказаній квартирі зареєстрований батько позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також у квартирі зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно типового договору найму житлового приміщення, укладеного 30.10.2015 року між нею та попереднім власником квартири ОСОБА_3, що підтверджується записом у будинковій книзі.

Із договору найму відомо, що попередній власник квартири ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 право проживати у квартирі терміном до 30.10.2018 року. Однак відповідач у квартирі фактично не проживає та ніколи не проживала. Там немає її особистих речей, комунальні послуги вона не сплачує та не несе інших витрат, пов»язаних із утриманням житла.

Відповідач була зареєстрована у вказаній квартирі за згодою попереднього власника квартири, постійно проживає за іншою адресою, а саме: м. Самбір, вул.Шухевича, 35 «б»/41, позивачу як новому власнику квартири фактом лише реєстрації ОСОБА_2 у квартирі чиниться порушення прав власника квартири на сплату комунальних послуг відповідно до кількості осіб, зареєстрованих у квартирі та порушується право на отримання субсидій по оплаті комунальних послуг, жодних домовленостей щодо збереження за нею права користування квартирою немає, тому з врахуванням наведеного просить суд задовольнити поданий нею позов.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, зайнята доглядом за дітьми.

Представник позивачки ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала та зазначила, що раніше проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 «б»/114, Львівської області.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачки, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із копії договору дарування від 30.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_5 відомо, що ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 квартиру за № 114, що знаходиться в будинку № 37 «б» і розташована по вул.Шухевича в м. Самборі Львівської області. ( а.с. 4-5).

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.11.2015 року № 48691144 відомо про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру за адресою: м. Самбір, вул. Шухевича, 37 «б»/114, Львівської області. (а.с.6).

Із копії будинкової книги відомо, що у квартирі за адресою: м. Самбір, вул.Шухевича, 37 «б»/114, Львівської області, значаться зареєстрованими ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. ( а.с. 7-8).

Як вбачається із копії типового договору найму житлового приміщення від 30.10.2015 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір найму житлового приміщення за адресою м. Самбір, вул. Шухевича, 37 «б»/114, Львівської області. Згідно договору найму відомо, що попередній власник квартири ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 право проживати у квартирі терміном до 30.10.2018 року. ( а.с. 10).

Із наведених документів вбачається, що ОСОБА_3, будучи власником квартири що розташована за адресою: м. Самбір, вул. Шухевича, 37 «б»/114, Львівської області, 30.10.2015 року уклав договір найму даного житлового приміщення із ОСОБА_2 та зареєстрував її за наведеною адресою. У подальшому він згідно договору дарування передав право власності на дане майно ОСОБА_1, яка і стала новим власником квартири.

Позивачка у позовній заяві зазначила, що відповідачка у її квартирі ніколи не проживала. Там немає її особистих речей, комунальні послуги вона не сплачує та не несе інших витрат, повязаних із утриманням житла.

Відповідачка у судовому засіданні ствердила, що раніше проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 «б»/114, Львівської області, однак на даний час проживає у ІНФОРМАЦІЯ_7 «б»/41, Львівської області.

Із копії довідки від 12.01.2017 року № 7 виданої обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Пролісок» відомо, що ОСОБА_2 у квартирі № 114 в м. Самборі по вул. Шухевича, 37 «б» не проживає, а проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 «б»/41, Львівської області. ( а.с. 9).

Статтею 167 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення

вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Оскільки відповідач у квартирі АДРЕСА_1 «б» в м.Самборі не проживає, а постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 «б»/41, Львівської області, то вона вважається такою, що відповідно до ст. 167 ЖК України вибула на постійне місце проживання в інше жиле приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до п. 5 постанови Пленуму ВС України № 2 від 12.04.1985 року (зі змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України», при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Положення ч.2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначають, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала.

Оскільки, відповідач зареєстрована в житловій квартирі позивачки за №114 в будинку №37 «б» по вул. Шухевича в м.Самборі Львівської області за згодою попереднього власника квартири ОСОБА_3, вона не є членом сім'ї позивачки, постійно проживає в іншому житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2, не несе витрат по утриманню квартири, жодних домовленостей щодо збереження за нею права користування квартирою не має, то відповідно до ст.167 ЖК України та ст.391 ЦК України вона втратила право користування квартирою №114 в будинку №37 «б» по вул. Шухевича в м. Самборі Львівської області.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов до висновку, що предявлений ОСОБА_1 позов є підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 174, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 167 ЖК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, такою, що втратила право користування квартирою № 114 в будинку № 37 «б» по вулиці Шухевича в місті Самборі Львівської області.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя