Справа № 660/1000/17
Номер провадження 2/660/347/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2017 року смт.Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Каневського В.О.

при секретарі Білоїд Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 15.11.2011 року між ОСОБА_2 акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1600,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов вище зазначеного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.07.2017 року виникла заборгованість в сумі 42489,89 грн. Тому, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав клопотання про слухання справи у його відсутність, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Щодо заявлених позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, застосувавши строк позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, 15.11.2011 року між ОСОБА_2 акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 1600,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, який складається з Заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості.

В порушення умов вище зазначеного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.07.2017 року виникла заборгованість в сумі 42489,89 грн., яка складається з наступного:

-1795,00 грн. заборгованість за кредитом;

-34395,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-3800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

-500,00 грн. штраф (фіксована частина);

-1999,52 грн. штраф (процентна складова).

Згідно з ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За умовами договору, відповідач зобовязувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного договору, що спричинило порушення умов договору.

Проте, відповідачем, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, подано клопотання про застосування строку позовної давності, посилаючись на ту обставину, що позивачем пропущено такий строк, оскільки, як вбачається з розрахунку заборгованості, 12.06.2014 року здійснився останній платіж в розмірі 150,00 грн. Тому, оскільки інші платежі не здійснювались, а трирічний строк позовної давності минув підстави для задоволення позову відсутні.

Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, суд виходив з наступного.

Формою кредитного договору між ОСОБА_2 акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 є укладення Договору за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів та підтверджував що підписавши заяву, ознайомилася та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам. Таким чином, укладений договір регулюється правилами, встановленими Умовами та Тарифами, які діяли на час укладення договору.

Конституцією України встановлений принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а тому всі рішення банку у будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо зміни умов договору в односторонньому порядку після 10 січня 2009 року є неправомірними (рішення Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 «У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)».

Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За Умовами надання кредиту, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно з частиною четвертої статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт перший статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Таким чином, судом встановлено, що останній платіж відповідача датований 12.06.2014 року, інших платежів відповідачем проведено не було, датою подачі позовної заяви є 30.10.2017 року, що є датою подачі позовної заяви після спливу трирічного строку з дня виникнення у позивача права звернення до суду із позовом. Тому, враховуючи те, що відповідач заявила клопотання про застосування строку позовної давності, а позивач не зазначив поважні причини пропуску строку давності і не надав суду доказів, що підтверджують поважність причини пропуску, суд вважає можливим застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 253, 256, 257, 261, 265, 267 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо Апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О. Каневський