Справа № 305/1791/16-ц
Провадження по справі 2/305/169/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря Орос С.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позов мотивує тим, що 20 грудня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, в той же день було складено акт прийомки-передачі та надана розписка про отримання відповідачем у повному обсязі 10000 гривень за проданий підйомник гірськолижний буксировочний марки БКД-2, 1989 року випуску виробничого об'єднання "Київтрактородеталь", з технічною документацією щодо його правильної установки, пусконалагоджувальних робіт, експлуатації та обслуговування. Розписка про отримання коштів за підйомник була написана відповідачем особисто у присутності свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Отже, відбулося повне виконання договору купівлі-продажу підйомника, але від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу підйомника, попри неодноразові нагадування Позивача, відповідач відмовляється, мотивуючи браком вільного часу. У зв'язку з наведеним позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу підйомника гірськолижного буксировочного марки БКД-2 1989 року випуску, який встановлений біля приватної садиби «Журавель», на полонині «Драгобрат» у смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області від 20 грудня 2014 року, що був укладений між ОСОБА_2 (як Продавцем) та ОСОБА_1 (як Покупцем), а також визнати за позивачем право власності на підйомник гірськолижний буксировочний марки БКД-2, 1989 року випуску виробничого обєднання «Київтрактордеталь», який розташований біля приватної садиби «Журавель», на полонині «Драгобрат» у смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги повністю підтримав, наполягав на задоволенні позову. Пояснив, оплату за підйомник він здійснив у повному обсязі, однак відповідач не погоджується на нотаріальне укладання договору, у звязку з чим порушеного його право.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно між ним та відповідачем було здійснено купівлю-продаж гірськолижного підйомника, який встановлений біля приватної садиби «Журавель» гірськолижного курорту «Драгобрат» смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області. Позивач вимагав укладення нотаріального договору купівлі-продажу, однак через постійну зайнятість він не зміг зробити цього. Не заперечує щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наданими доказами суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дані правовідносини регулюються цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Нормами статті 218 Цивільного кодексу України встановлено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно й одна зі сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З частини 1 статті 334 Цивільного кодексу України вбачається, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами статті 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 15-16 Цивільного кодексу України передбачено право на захист цивільних прав та інтересів, відповідно до яких кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 20 грудня 2014 року між ОСОБА_2 (як Продавцем) та ОСОБА_1 (як Покупцем) було укладено договір купівлі-продажу підйомника гірськолижного буксировочного, марки БКД-2 1989 року випуску виробничого обєднання «Київтрактордеталь» з технічною документацією (інструкцією) щодо його правильної установки, пуско-налагоджувальних робіт, експлуатації та обслуговування. Згідно з п.4 даного договору сторонами була визначена вартість вищезазначеного гірськолижного підйомника 10000 гривень. Своїм підписом під цим договором Продавець підтвердив факт повного розрахунку за проданий транспортний засіб і відсутність до Покупця будь-яких претензій фінансового характеру.

Тоді ж 20 грудня 2014 року ОСОБА_2 було написано розписку про отримання від ОСОБА_1 грошей в повному обсязі за проданий гірськолижний підйомник, який є предметом даного позову.

Судом встановлено, що після підписання сторонами договору купівлі-продажу й отримання Відповідачем в повному обсязі грошової суми за проданий підйомник, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 документацію на підйомник та й самий підйомник, який змонтований, обкатаний, запущений в експлуатацію та встановлений біля приватної садиби «Журавель» на полонині «Драгобрат», у смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області. Відповідач запевняв Позивача, що невдовзі вони здійснять нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу зазначеного майна.

Таким чином, всі покладені на Позивача ОСОБА_5 купівлі-продажу від 20 грудня 2014 року, ОСОБА_1 виконав.

Однак, як було встановлено в ході розгляду справи після виконання позивачем умов договору, ОСОБА_2 почав ігнорувати численні звернення ОСОБА_1 з'явитися до нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Згідно зі статтями 638-639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно з частиною 2 статті 219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

За правилами ч.2.ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, сторонами фактично був укладений договір купівлі-продажу підйомника гірськолижного буксировочного марки БКД-2, було досягнуто домовленості щодо усіх умов договору, були виконані всі обв'язки сторін за цим договором, позивач (покупець) передав обумовлену суму коштів за підйомник, а його власник - Відповідач прийняв оплату та передав Позивачу самий підйомник в експлуатацію та документи на нього.

З огляду на вищезазначене є підставною та такою, що підлягає до задоволення позовна вимога про визнання дійсним договору купівлі-продажу підйомника гірськолижного буксировочного марки БКД-2 1989 року випуску, який встановлений біля приватної садиби «Журавель», на полонині «Драгобрат» у смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області.

Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Питання про стягнення судових витрат позивачем не ставилося.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 131, 209, 212 215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу підйомника гірськолижного буксировочного марки БКД-2 1989 року випуску, який встановлений біля приватної садиби «Журавель», на полонині «Драгобрат» у смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області від 20 грудня 2014 року, що був укладений між ОСОБА_2 (як Продавцем) та ОСОБА_1 (як Покупцем).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на підйомник гірськолижний буксировочний марки БКД-2 1989 року випуску виробничого обєднання «Київтрактордеталь», який розташований біля приватної садиби «Журавель», на полонині «Драгобрат» у смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області Судові витрати залишити за позивачем.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.