Справа № 639/1770/17
Провадження № 2/639/1196/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 18.01.1991 Московським відділом запису актів громадянського стану міста Харкова, актовий запис № 89.

Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей.Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинено. Позивач вважає подальше сумісне життя та збереження сімї неможливим через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги.

Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть.

Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «Мельник».

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та пояснила , що сторони не підтримують шлюбно-сімейнівідносини п'ятнадцять останніх років , не ведуть спільного господарства шість років. На примирення позивачка не згодна.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та також не згоден на примирення з позивачем.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, тривалий час єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ № 480586, виданого 18.01.1991 Московським відділом запису актів громадянського стану міста Харкова, вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Чернова» на прізвище чоловіка «Мельник». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище позивача - «Мельник».

Керуючись ст.ст. 3, 4, 57, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 січня 1991 року Московським відділом запису актів громадянського стану міста Харкова, актовий запис № 89.

Після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище «Мельник».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк