Справа № 760/1421/17-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району» про визнання осіб такими, що займають жиле приміщення без законних підстав, визнання надання кімнати незаконним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в Солом'янський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_3, Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що займають жиле приміщення без законних підстав, визнання надання кімнати незаконним.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року відкрито провадження у справі.

Представник позивачів звернулась до суду з заявою про забезпечення позову та посилається на те, що предметом спору є кімнати № 8 та № 20 в квартирі АДРЕСА_1. Зазначає, що відповідач виставив на продаж вказані кімнати.

Представник позивачів просить постановити ухвалу, якою накласти арешт на житлові кімнати № 8 та № 20 в квартирі АДРЕСА_1.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Представник позивачів просить накласти арешт на житлові кімнати № 8 та № 20 в квартирі АДРЕСА_1.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову також визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом спору між сторонами є визнання осіб такими, що займають жиле приміщення без законних підстав, безпосередньо стосовно самого нерухомого об'єкта спору майнового характеру між сторонами не існує.

Разом з тим, у випадку задоволення позову таке рішення суду не є майновим та не носить зобов'язального характеру.

За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову не призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання осіб такими, що займають жиле приміщення без законних підстав, визнання надання кімнати незаконним.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району» про визнання осіб такими, що займають жиле приміщення без законних підстав, визнання надання кімнати незаконним.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: