Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-1344/2007 Головуючий у 1-й інст. Чернявський М.В.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Станишівської сільської ради Житомирського району про визнання права власності на житловий будинок та визначення додаткового строку для прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2007 року, яке ухвалене суддею Чернявським М.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2007 року ОСОБА_1, звернувшись до суду із позовом до територіальної громади, просила визнати право власності на житловий будинок № 49 по вул. Шевченка в с. Тарасівка Житомирського району за її батьком ОСОБА_4, який помер 29 червня 2005 року, а також визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки користується спадковим майном. Однак не може оформити свої спадкові права, бо не звернулася вчасно із відповідною заявою до нотаріальної контори. Окрім того спадкове майно не було зареєстроване у встановленому законом порядку за її батьком.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2007 року позов задоволено. Визнано право власності на житловий будинок №49 по вул. Шевченка в с. Тарасівка Житомирського району Житомирської області за ОСОБА_4 на день його смерті, який помер 29 червня 2005 року. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк до 24 грудня 2007 року для подання заяви про прийняття спадщини її покійного батька ОСОБА_4

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема зазначає, що вони із братом також є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька, але до участі в справі залучені не були, що перешкодило їм захистити свої спадкові права.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у якій вони посилаються на те, що суд, не залучивши їх до справи, вирішив питання про їх спадкові права, колегія суддів, вивчивши питання щодо прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, прийшла до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з частиною першою ст. 292 ЦПК України, яка діяла у такій редакції до 15 грудня 2017 року, тобто на час відкриття апеляційного провадження, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Аналіз наведеної правової норми дає підстави для висновку, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційне оскарження рішення суду, лише за умови, що суд вирішив питання про їх права та обовязки, з обовязковим обґрунтуванням цього свого права.

Копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №014115 доводиться, що 29 червня 2005 року помер ОСОБА_4 (а.с.3). Місце смерті село Тарасівка Житомирського району Житомирської області.

Із копій свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_4 є їх батьком (а.с.7-8,52-53).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлого, що доводиться копіями свідоцтва про її народження серії І-ТП №053041 та про укладення шлюбів серій ІІ-ЯК №0019096 та І-ТП №280633 (а.с.4-6).

Відповідно до змісту частини першої ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця, зокрема, мають право на спадкування за законом у першу чергу.

Проте спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Із змісту довідки Ліщинської сільської ради від 14 травня 2007 року №530 слідує, що на час відкриття спадщини ніхто із дітей з батьком постійно не проживав (а.с.22).

Відповідно до належно завіреної копії спадкової справи, яка витребувана апеляційним судом, убачається, що після смерті батька із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ОСОБА_1 звернулася 06 листопада 2007 року, тобто після спливу шестимісячного строку, подавши одночасно рішення Житомирського районного суду від 24 вересня 2007 року, що оскаржується у даній справі, яким їй визначено додатковий строк до 24 грудня 2007 року для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька (а.с.2, 9 спадкової справи).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини не подавали. Натомість ОСОБА_2, діючи у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_3, звернувся до нотаріальної контори із заявою від 23 червня 2017 року про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.35 спадкової справи).

Постановами державного нотаріуса від 23 червня 2017 року за №№503/02-31,504/02-31 відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку №49, що знаходиться по вул. Шевченка в с. Тарасівка Житомирського району Житомирської області, кожному, в звязку з пропуском ними строку для прийняття спадщини (а.с.41,42 зворот спадкової справи).

Під час проведення судового засідання у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що в судовому порядку ні йому, ані його брату ОСОБА_3 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, не визначався.

За таких обставин, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надали належних та допустимих доказів про прийняття ними спадщини після смерті батька. Так, із спадкодавцем на час відкриття спадщини вони постійно не проживали, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, а рішень судів, якими б останнім був визначений додатковий строк для прийняття спадщини, не надали. Відтак рішенням від 25 вересня 2007 року, яке вони намагаються оскаржити в апеляційному порядку, питання про їх спадкові права, свободи або інтереси не вирішувалося, враховуючи ту обставину, що спадщини у встановленому законом порядку після смерті батька вони не прийняли. Саме по собі віднесення спадкоємця до відповідної черги за законом у даному випадку автоматичного прийняття спадщини не тягне, а реалізація цього права повязується та залежить від своєчасного прийняття спадкоємцем спадщини, чого й не доведено.

Відповідно до пункту третього частини першої ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обовязки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.259,268,362,368-369 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у інтересах якого діє за дорученням ОСОБА_2, закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 01 січня 2018 року.

Головуюча Судді: