Справа № 630/746/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Коломацької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 З червня 2013 року позивач разом з сином проживають окремо від відповідача. З того часу відповідач не бере участі у вихованні сина, не провідує його, не цікавиться станом здоров'я та навчанням дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання дитиною освіти, дитина знаходиться на утриманні позивача з моменту припинення фактичних шлюбних відносин. Відповідач ніколи не цікавився ні здоров'ям, ні розвитком сина.Тому позивач звернулась до суду з позовом.

Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що сторони проживали однією сім'єю з вересня 2010 року. В період сумісного проживання у сторін народився син. З червня 2013 року сторони проживають окремо. З того часу відповідач не бере участі в житті дитини, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Крім того, відповідач не надає згоди на реєстрацію дитини, що є необхідним для вступу його у школу, що відповідно шкодить інтересам сина.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та зазначив, що до 2014 року він періодично відвідував сина. В зв'язку з тим, що під час його візитів завжди виникали скандали між ним та позивачем, він перестав відвідувати сина. Крім того, відповідач вказав, що позивач створює перешкоди у його спілкуванні з дитиною.

Разом із тим, відповідач на пропозицію суду не скористався своїм правом подати зустрічний позов.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей Коломацької районної державної адміністрації, в судове засідання не з'явився,подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує та просить розглядати справу без його участі.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

З вересня 2010 року сторони проживали однією сім'єю.

В період сумісного проживання у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, який на теперішній час проживає разом із матір'ю, позивачем по справі, за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області № 929 від 19.08.2016 р. (а.с. 9).

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення

та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів справи суд вбачає, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дитини, що підтверджується зібраними у справі доказами.

Відповідно до висновку Коломацької районної державної адміністрації Харківської області № 01-44/126 від 12.01.2017р.позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Згідно характеристики довідки про стан виховання та догляд за дитиною ОСОБА_3, наданого Шелестівським навчально-виховним комплексом (дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа I-III ступенів) Коломацької районної ради Харківської області № 08-17/289 від 05.09.2016 р. ОСОБА_3 до вказаного навчального закладу був зарахований в 2013 році. Дитину систематично проводять мати, бабуся та дідусь. Мати хлопчика приділяє велику увагу навчанню та вихованню сина, прислухається до порад вихователів, дбає про добробут дитини, вчасно забезпечує його необхідними речами, бере активну участь у діяльності дошкільного навчального закладу, відвідує батьківські збори. Батько до дошкільного навчального закладу жодного разу не з'являвся.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка є вихователем дошкільного навчального закладу, в якому навчається ОСОБА_3, пояснила, що вихованням дитини займалась позивач, її теперішній чоловік та батьки, а батька дитини ОСОБА_2 вона ніколи не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка є сусідкою позивача, вказала, що після повернення позивача до с. Шелестове батька дитини, відповідача у справі, вона майже не бачила. Вихованням дитини займаються позивач, її чоловік та батьки. З 2013 року бачила відповідача двічі.

Відповідач пояснив, що для нього створюються погані психологічні умови позивачем та її батьками коли відповідач намагався спілкуватись з дитиною, після чого він припинив приїжджати до дитини.

Судом були вжиті заходи щодо надання сторонам можливості врегулювати спір мирним шляхом, а саме надано час для вжиття заходів, направлених на визначення порядку спілкування батька з дитиною. Однак, сторонами спір вирішено не було. Позивач пояснила, що за час, наданий судом, відповідач направив лише одне повідомлення позивачу, однак жодного разу не приїхав а ні до позивача, а ні до дитини, не надав згоди на реєстрацію дитини. Дані обставини підтвердив відповідач в судовому засіданні.

Згідно інформації служби у справах дітей Коломацької РДА, викладеної в листі № 12-35/70 від 24.01.2017р. ОСОБА_2 не звертався ні до служби у справах дітей, ні до комісії з питань захисту прав дитини Коломацької РДА з питання щодо прийняття участі у вихованні своєї дитини ОСОБА_3

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову в судовому засіданні, не вживав активних дій, направлених на збереження батьківства як протягом останніх років, так і після початку судового розгляду, що давало б суду можливість зробити висновок про бажання відповідача зберегти батьківство та приймати участь у вихованні дитини.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач, не позбавлений права ініціювати питання поновлення батьківських прав згідно ст. 169 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 213-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Коломацької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав у відношенні його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Зінченко

Повний текст рішення виготовлений 30.01.2017 р.