Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/657/14-ц
№ 6/733/64/17
У Х В А Л А

Іменем України

"15" листопада 2017 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ічня справу за поданням старшого державного виконавця Ічнянського районного ВДВС ГТУЮ в Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Ічнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2, вказуючи на те, що згідно виконавчого листа № 2/733/373/14, № 733/657/14-ц від 06 травня 2014 року, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області 19 серпня 2014 року, збільшено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до 400 (чотириста) гривень щомісяця, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 17 квітня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01 листопада 2017 року ОСОБА_5 добровільно рішення суду не виконується, а тому виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 16681 гривня 78 копійок. На сьогоднішній день добровільно рішення суду ОСОБА_5 не виконується, останній ухиляється від сплати аліментів на дитину, незважаючи на неодноразові виклики до ВДВС, у зв'язку з чим держвиконавець просить встановити останньому тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні на виконанні у Ічнянському РВ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 2/733/373/14, № 733/657/14-ц від 06 травня 2014 року, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області 19 серпня 2014, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до 400 (чотириста) гривень щомісяця, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 17 квітня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

19 серпня 2014 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязання заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 20 Закону України Про державну прикордонну службу України передбачено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обовязків можуть залучатися до оперативно - службової діяльності для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право не пропускати через державний кордон України осіб, яким з мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України «Про виконавче провадження».

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду або інших органів, зобов'язань.

Факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Із матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 викликався до державного виконавця на 28 лютого 2017 року з метою сплати у добровільному порядку боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, що підтверджується копією виклику, але в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження отримання боржником даного виклику. Будь-які інші відомості про виклик ОСОБА_2 повторно відсутні.

Відсутній також і акт державного виконавця про вихід останнього до місця знаходження боржника, з метою встановлення наявності в останнього належного майна.

Таким чином, надані держвиконавцем матеріали не містять доказів про те, що у боржника є об'єктивна можливість сплати заборгованості, а відтак і є намір ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього зобов'язань, враховуючи також те, що останній не повідомлений належним чином про необхідність у добровільному порядку погасити заборгованість по аліментах на дитину.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 543, 544 ЦК України, ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України „ Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України , ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ічнянського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Карапиш Т.В.