Номер справи 623/1328/16-ц
Номер провадження 2/623/37/2017
РІШЕННЯ

іменем України

30 січня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю : секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника Максименка Р. С.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Ізюмської міської ради харківської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її дідусь, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати ОСОБА_5. Бабуся ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Після смерті дідуся, ОСОБА_4, відкрилась спадщина у вигляді будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Після смерті бабусі, ІНФОРМАЦІЯ_7 фактично прийняла спадщину, оскільки мешкала в спадковому будинку, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець першої черги за законом.

При зверненні до нотаріальної контори, відмовлено, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.

Просить суд визнати право власності на житловий будинок і побутово- господарські будівлі, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 та після смерті бабусі ОСОБА_6, які прийняли спадщину, але не оформляли своїх спадкових справ після смерті, дідуся ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судове засідання представник позивача - адвокат Мальцева Г.Ю. не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності без участі позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Ізюмської міської ради Харківської області - Кисельова Н.С. надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5.(а.с.12)

Згідно архівної довідки від 08 лютого 2016 року № 01-29/3-69,70,71 Державного архіву Харківської обласної державної адміністрації вбачається, що в книзі реєстрації актів громадянського стану про шлюб по м. Ізюм Харківського району Харківської області за 1931 рік є запис від 05 вересня 1931 року ( реєстраційний номер 113) про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ( а.с.14-15).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ( а.с.19).

Батьками ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 (матері позивачки) були ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ( а.с.17).

10 лютого 1957 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_5 ( а.с.18).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.16).

Батьками позивачки ОСОБА_2 були ОСОБА_7 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.9).

Позивачка в період з 26 червня 1976 року по 03 листопада 1992 року перебувала в шлюбі із ОСОБА_8 і після розірвання шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_2 ( а.с.10-11).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ч. 1, ч. 2 статті 328 ЦК України).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника ні підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Ізюмська державна нотаріальна контора надала суду відповідь про те, що після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкові справи не заводились.(а.с.42)

Згідно реєстраційного посвідчення Ізюмського міжміського бюро технічної інвентаризації, вбачається, що домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу посвідченого народним суддею Ізюмського району,03 липня 1936 року, за реєстром № 595 ( а.с.25).

Рішенням № 328 виконавчого комітету Ізюмської міської ради депутатів трудящихся Харківської області від 02 жовтня 1968 року АДРЕСА_1 ( а.с.26).

Із ксерокопії технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 вбачається відсутність самочинно збудованих будівель та спору ( а.с.27-29).

Вартість спадкового майна на 04.04.2016 року становить 129 158 гривень, що підтверджується довідкою Ізюмського міського БТІ ( а.с.30).

Будинок АДРЕСА_1 належить покійному ОСОБА_4 на підставі договору № 21 купівлі - продажу від 03 липня 1936 року між Ізюмською міською радою і ОСОБА_4 , нотаріально посвідчений народним суддею Ізюмського району і нотаріальним реєстром № 595.

08 квітня 1964 року державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори посвідчена вірність цієї копії, за реєстром № 1229.

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України ( далі ЦК), Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ « Про нотаріат» ( з відповідними змінами та доповненнями), Законом України від 23 червня 2005 року № 2709-ІV « Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до цих законів підзаконними нормативно - правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

За загальними положенням про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою ( ст.ст. 1220,1222).

Частиною 3 статті 1296 ЦК визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зволікання з виконання зобов'язань передбачених ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1299, щодо оформлення права на спадщину, в складі якої є нерухоме майно, або їх невиконання також не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як передбачено у ст.ст. 418,429,435 ЦК УРСР 1922 року, що діяв з 01 лютого 1923 року, та був чинним на час відкриття спадщини, спадкоємцями за законом є діти ( в тому числі усиновлені), дружина та непрацездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Якщо спадкоємець, присутній в місті відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному органу про відмову від спадщини він вважається таким, що прийняв її. Особи, покликані до спадкоємства, можуть просити у нотаріального органу, за місцем відкриття спадщини, видати їм свідоцтво, що підтверджує їх право на спадщину.

Статтями 548,549 ЦК України, 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

-якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

-якщо він надав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачка після смерті своє

бабусі ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно мешкала у спадковому будинку, що підтверджується будинковою книгою, довідкою від 12 квітня 2016 року виданою головою квартального комітету № 14 м. Ізюма ( а.с.20-24).

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28.12.2016 року встановлено факт спільного проживання ОСОБА_4,1900 року народження разом із дружиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочкою ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1 станом на день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5.(а.с.120-121)

При таких даних позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, статтею 418,429,435,Цивільного Кодексу України 1922 року, ст. ст. 529,548,549,560 ЦК України 1963 року, ст.ст. 328,392 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 61,5 кв. метра, житловою площею 38,4 кв.м. та побутово - господарські будівлі:

- гараж під літерою « Г»;

- погріб під літерою « Е»;

- літня кухня під літерою « В»;

- паркан № 1;

- хвіртки № 2 в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, які прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т. Д. Бєссонова