Справа № 139/321/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 1991 року. У шлюбі мають двох спільних дітей, в тому числі неповнолітнього сина. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 19 квітня 2017 року звернулася до суду.

У судове засідання сторони не зявилися, просили справу слухати у їх відсутності зазначивши про підтримання та визнання позовних вимог (зворот а.с. 2, а.с. 10-12).

На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с 4) та свідоцтва про зміну імені (а.с. 5) слідує, що сторони з 15 грудня 1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України.

Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов і не заперечив проти розірвання шлюбу. На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище ОСОБА_2 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_3. 24 червня 2016 року у Мурованокуриловецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 змінила своє прізвище на дошлюбне ОСОБА_2, а імя на ОСОБА_4 на ОСОБА_2 (а.с. 5). Відтак, відсутні підстави для задоволення вимоги, передбаченої ст. 113 СК України.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 10, 60, 74, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 15 грудня 1991 року у виконавчому комітеті Лучинчицької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за актовим записом № 7 між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення протягом десяти днів з моменту проголошення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ___________