Справа № 333/4909/17
Провадження № 2-з/333/73/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименко С.Г., розглянувши заяву адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Представник позивачів подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на тимчасову споруду для роздрібної торгівлі насінням, що розташована на Привокзальному майдані станції «Запоріжжя-1», реєстрація № ТС-00174-К та тимчасову споруду по продажу продовольчих товарів на Привокзальному майдані станції «Запоріжжя-1», реєстрація № ТС-00173-К.

Заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В силу ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, серед іншого, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Виходячи зі змісту ст. ст. 151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Предметом спору в даній справі є зокрема вимоги витребування із незаконного володіння ОСОБА_4 тимчасової споруди для роздрібної торгівлі насінням, що розташована на Привокзальному майдані станції «Запоріжжя-1», реєстрація № ТС-00174-К та тимчасової споруди по продажу продовольчих товарів на Привокзальному майдані станції «Запоріжжя-1», реєстрація № ТС-00173-К.

Відповідно, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, до вирішення спору по суті, в разі задоволення позову могло б утруднити виконання рішення суду, оскільки реєстрація права власності на вищезазначене майно за іншими особами створила б нові обставини, які б ускладнювали поновлення прав позивачок та зумовили б у подальшому необхідність повторно використовувати правові засоби захисту її порушених прав.

Відтак, на основі наведеного суд прийшов до висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольни та накласти арешт на тимчасову споруду для роздрібної торгівлі насінням, що розташована на Привокзальному майдані станції «Запоріжжя-1», реєстрація № ТС-00174-К та тимчасову споруду по продажу продовольчих товарів на Привокзальному майдані станції «Запоріжжя-1», реєстрація № ТС-00173-К, які зареєстровані за ОСОБА_4, що не позбавляє її права користування даним майном та не порушить право на справедливий суд.

Керуючись ст. ст.151-153, 293 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасову споруду для роздрібної торгівлі насінням, що розташована на Привокзальному майдані станції «Запоріжжя-1», реєстрація № ТС-00174-К та тимчасову споруду по продажу продовольчих товарів на Привокзальному майдані станції «Запоріжжя-1», реєстрація № ТС-00173-К, які зареєстровані за ОСОБА_4.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в Апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів зі дня отримання її копії.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя С.Г. Герасименко