УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна О.М., розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору,

встановила:

До Токмацького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ПАТ «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 01.11.2017 року позовна заява ПАТ «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишена без руху, позивачу надано строк пять днів з моменту отримання ухвали суду для надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

На виконання ухвали суду від 01.11.2017 року про залишення прозову без руху позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому просить відстрочити сплату ним судового збору до винесення рішення, посилаючись на те, що згідно постанови Правління Національного банку України № 138 від 13.03.2009 р. «Про призначення тимчасової адміністрації у Відкритому акціонерному товаристві «РОДОВІД БАНК» із наступними змінами та доповненнями в АТ «РОДОВІД БАНК» у зв'язку із істотною загрозою його платоспроможності було введено тимчасову адміністрацію в період з 16.03.2009 р. до 15.09.2011 р., в період дії тимчасової адміністрації АТ «РОДОВІД БАНК» було капіталізоване державою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 580 від 10.06.2009 р. «Про капіталізацію публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», в зв'язку з чим на сьогодні 99,99% статутного капіталу Банку належить державі в особі Міністерства фінансів України. АТ «РОДОВІД БАНК» має велику кількість проблемних кредитів, однак коштів, які передбачені внутрішнім бюджетом Банку, не вистачає на покриття судових витрат в повному обсязі, а тому не має змоги сплатити судовий збір. Зазначає, що обставини щодо неплатоспроможності та важкого фінансового становища банку є загальновідомими та не потребують доказування. У звязку з наведеними підставами представник позивача просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Розглянувши клопотання, суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору.

При розгляді клопотання суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Згідно вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч, зазначеним вимогам, позивач не надав суду жодного документа, який би підтверджував відсутність у позивача коштів на сплату судового збору.

В абз.2 п.29 постанови Пленуму №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ також зазначив, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення (відстрочки) від такої сплати.

Враховуючи викладене, при розгляді клопотання про відстрочення сплати судового збору суддя не вбачає достатніх підстав для його задоволення, оскільки позивач є субєктом господарювання, банківською установою, Законом у звязку із введенням тимчасової адміністрації не звільнений від сплати судового збору, передача статутного капіталу державі також позивача від сплати судового збору не звільняє.

Відомості, які містяться в клопотанні ПАТ «РОДОВІД БАНК» не свідчать про тяжкий матеріальний стан останнього, будь-яких доказів на підтвердження тяжкого матеріального стану позивачем не надано, підстав, достатніх для звільнення його від сплати судового збору, позивачем не наведено, а тому підстав для застосування положень ч.1 ст.82 ЦПК України не вбачається, зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами, за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На 01 січня 2017 року прожитковий мінімум визначений у розмірі 1600 гривень.

Тому, позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі та на реквізити, зазначені в ухвалі Токмацького районного суду Запорізької області від 01.11.2017 року.

Крім того, з матеріалів позовної заяви вбачається, що 15.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 47/АА-001.08.2. Крім того, 06.10.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 47/АА-001.08.2 від 15.01.2008 року.

Однак, до суду з позовною заявою за захистом порушених прав звертається Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», зазначаючи в тексті позовної заяви, що найменування «Відкрите акціонерне Товариство «Родовід Банк» з 17.06.2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінене на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК». Позивач не надав доказів переходу Відкритого акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» у форму Публічного акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», що унеможливлює для суду ідентифікацію позивача як належного позивача, враховуючи той факт, що вказана інформація не є загальновідомою, а тому позивачу слід надати усі наявні документи на підтвердження вказаного факту.

Керуючись ст.ст.82, ч.1 ст.121 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,

ухвалила:

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Продовжити строк дії ухвали судді про усунення недоліків на пять днів з моменту отримання позивачем копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: