Справа № 304/1196/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області Новікова А.А. на рішення Перечинського районного суду від 28 грудня 2016 року по справі за позовом Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави до Перечинської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у власність держави,

в с т а н о в и л а :

Ужгородська місцева прокуратура в інтересах держави звернулася в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 28 грудня 2012 року розпорядженням голови Перечинської РДА №484 передано в оренду земельну ділянку площею 2,4530 га в довгострокову оренду строком на 49 років ОСОБА_1 для рибогосподарських потреб. На виконання вказаного розпорядження укладено договір між Перечинською РДА та ОСОБА_1, який зареєстровано у відділі Держкомзему в Перечинському районі 28 грудня 2012 року за №00052, згідно з умовами якого в оренду для рибогосподарських потреб надається земельна ділянка площею 2,4530 га, а оренда плата за користування такою встановлюється згідно розрахунку у кількості 35 земельних податків на земельну ділянку, нормативно правова оцінка якої не проведена, що складає 4532,85 грн. на один календарний рік. Оскільки, в порушення ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 20, 21, 23 Закону України «Про оцінку земель», ч. 1 ст. 632 ЦК України та ч. 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, вказаний договір оренди укладено без затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, просив визнати недійним договір оренди земельної ділянки площею 2,4530 га, укладений між Перечинською РДА та ОСОБА_1, який зареєстровано у відділ Держкомзему в Перечинському районі 28 грудня 2012 року за реєстраційним номером 00052 та зобовязати ОСОБА_1 повернути у власність держави вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Перечинського районного суду від 28 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

На рішення подав апеляційну скаргу заступник прокурора Закарпатської області. Посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції в своєму рішенні констатував, що договір оренди суперечить приписам чинного законодавства, оскільки основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, проте технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки затверджено не було. В той же час, суд вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності, і відмовив у позові з цих підстав.

Проте такі висновки суду не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що розпорядженням голови Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області від 28 грудня 2012 року № 484 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права користування земельної ділянки для передачі в довгострокову оренду ОСОБА_1І.»: 1. затверджено ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо посвідчення права користування земельної ділянки площею 2,4530 га для передачі в довгострокову оренду терміном на 49 років в урочищі «Шипот» за межами населеного пункту на території Тур'я-Полянської сільської ради, для рибогосподарських потреб; 2. надано ОСОБА_1 в довгострокову оренду терміном на 49 років вказану земельну ділянку; 3. затверджено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку державної власності, грошова оцінка якої не проведена станом на 01 січня 2012 року площею 2,4530 га.; 4. встановлено орендну плату в кількості 35 земельних податків, що складає 4532,85 грн. на один календарний рік (а.с.13).

На підставі вказаного розпорядження 28 грудня 2012 року між Перечинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду (для рибогосподарських потреб), яка знаходиться в урочищі «Шипот» за межами населеного пункту на території Тур'я-Полянської сільської ради Перечинського району (а.с.9-12).

Згідно з п. п. 4, 5 договору земельна ділянка передається в оренду разом: площею 2,4530 га для рибогосподарських потреб. Орендна плата встановлюється згідно розрахунку у кількості 35 земельних податків на земельну ділянку нормативно грошова оцінка якої не проведена, що складає 4532 грн. 85 коп. на один календарний рік.

Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк (п. 8 договору).

Пунктами 9, 10, 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 377 грн. 73 коп. на один календарний місяць. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щомісячно не пізніше 10 числа, наступного за звітним місяця.

Відповідно до п. п. 14, 15 договору земельна ділянка передається в оренду для рибогосподарських потреб. Цільове призначення земельної ділянки землі водного фонду.

Положеннями п. 17 договору передбачено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням технічної документації щодо посвідчення права користування земельної ділянки. Підставою розроблення технічної документації щодо посвідчення права користування земельної ділянки є розпорядження голови Перечинської РДА від 21 грудня 2012 року №428 та ч. 5 ст. 16 Закону України «Про оренду землі». Організація розроблення технічної документації щодо посвідчення права користування земельної ділянки і витрати, пов'язані з цим, покладаються на орендаря.

В самому розпорядженні голови Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області від 28 грудня 2012 року № 484 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права користування земельної ділянки для передачі в довгострокову оренду ОСОБА_1І.» зазначено, що затверджено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку державної власності, грошова оцінка якої не проведена станом на 01 січня 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку землі» (тут і далі нормативні акти у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частиною 2 цієї статі на час укладення договору оренди було передбачено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст. ст. 4 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель» у відповідній редакції).

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності. Оскільки нормативна грошова оцінка земельної ділянки, переданої ОСОБА_1 в оренду, не проводилась, відтак не можна вважати, що така істотна умова договору як орендна плата відповідає закону.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 13, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Суд першої інстанції, врахувавши правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах від 8 квітня 2015 року у справі № 3-41гс15, від 20 травня 2015 року у справі № 3-70гс15 та від 01 липня 2015 року у справі №3-297гс15, вірно констатував, що оспорюваний договір оренди суперечить приписам чинного законодавства, оскільки законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Представник Перечинської РДА в суді першої інстанції заявила про застосування позовної давності, оскільки договір було укладено 28 грудня 2012 року, а прокурор звернувся до суду з даним позовом у вересні 2016 року.

Відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Розпорядження голови Перечинської РДА від 28 грудня 2012 року № 484 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права користування земельної ділянки для передачі в довгострокову оренду ОСОБА_1І.» є актом ненормативного характеру, відтак оприлюдненню не підлягає. Так само не передбачено оприлюднення договорів, які укладаються відповідно до розпоряджень голови районної державної адміністрації.

У матеріалах справи міститься Вимога прокурора Перечинського району від 24.10.2013 про надання інформації у звязку з вивченням стану законності з питань додержання вимог Земельного кодексу України, іншого законодавства в діяльності органів місцевої виконавчої влади, органів місцевого самоврядування при наданні для використання земель запасу та резервного фонду (а.с.47). Відповідь Перечинської РДА на такий запит було надіслано прокурору 29 жовтня 2013 року, де у додатку в переліку розпоряджень про надання земель для несільськогосподарських потреб, зокрема, міститься інформація про розпорядження голови Перечинської РДА від 28 грудня 2012 року № 484 (а.с.48-49).

Будь-яких інших належних і допустимих доказів того, що прокуратурі було відомо про оспорюваний договір (як от, дані про надіслання прокурору Перечинського району копії розпорядження голови Перечинської РДА від 28 грудня 2012 року № 484 або копії оспорюваного договору) відповідачами надано не було.

Таким чином, судом встановлено, що про розпорядження голови Перечинської РДА від 28.12.2012 № 484 прокуратурі Перечинського району стало відомо з інформації Перечинської РДА від 29 жовтня 2013 року. З даним позовом прокурор звернувся в суд 26.09.2016. Відтак, висновок суду першої інстанції про пропуск прокурором строку позовної давності не відповідає обставинам справи, а рішення ухвалено з порушенням судом норм матеріального й процесуального права.

Зважаючи на викладене, з підстав, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,4530 га, укладений між Перечинською РДА та ОСОБА_1, який зареєстровано у відділ Держкомзему в Перечинському районі 28 грудня 2012 року за реєстраційним номером 00052.

Щодо вимоги про зобовязати ОСОБА_1 повернути у власність держави вищевказану земельну ділянку судова колегія зазначає, що земельна ділянка була передана ОСОБА_1 в оренду, а відтак, не вибувала із власності держави. Тому ОСОБА_1 слід зобовязати повернути державі земельну ділянку, що використовується ним на підставі недійсного договору оренди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні позовної заяви прокуратурою Закарпатської області було сплачено судовий збір в сумі 2756 грн. (а.с.1), та при поданні апеляційної скарги 3031,60 грн. (а.с.67), а всього 5787,60 грн., які на користь прокуратури Закарпатської області слід стягнути з відповідачів - по 2893,80 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 307 ч. 1 п. 3, ст. 309 ч. 1 п.п.2, 3, 4, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області Новікова А.А. задовольнити частково.

Рішення Перечинського районного суду від 28 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави задовольнити частково.

Визнати недійним договір оренди земельної ділянки площею 2,4530 га, укладений між Перечинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1, який зареєстровано у відділі Держкомзему в Перечинському районі 28 грудня 2012 року за реєстраційним номером 00052.

Зобовязати ОСОБА_1 повернути державі земельну ділянку, що використовується ним на підставі договору оренди земельної ділянки площею 2,4530 га, укладений між Перечинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1, який зареєстровано у відділі Держкомзему в Перечинському районі 28 грудня 2012 року за реєстраційним номером 00052 .

Стягнути з ОСОБА_1 та Перечинської РДА на користь Прокуратури Закарпатської області 5787,60 грн. по 2893,80 грн. з кожного - у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді