Справа № 263/5554/16-ц
Провадження № 2/263/53/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Скрипниченко Т.І.,

при секретарі Молчановій С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів ( повернення депозиту та процентів).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.07.2011 року між позивачем та ПАТ КБ «Приват Банк» в особі «Кримського регіонального управління» був укладений договір №SAMDN2368 про банківський строковий вклад (депозит) на суму 2226,35 Євро з шомісячною виплатою 7% річних. Відповідно до умов договору, відповідач прийняв від позивача грошові кошти на депозитний рахунок з процентною ставкою, визначеною умовами договору під 7% річних. При підписанні договору позивачем було внесено на депозитний рахунок 2226,35 Євро. Договір було укладено на строк з 25.07.2011 року по 25.07.2012 року та у разі, якщо клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу після закінчення строку вкладу , вклад автоматично продовжується неодноразово. Крім того 31.08.2012 року між позивачем та ПАТ КБ «Приват Банк» в особі «Кримського регіонального управління» був укладений договір №SAMDN1330 про банківський строковий вклад (депозит) на суму 2400 Євро з шомісячною виплатою 8% річних. Договір було укладено на строк з 31.08.2012 року по 31.08.2013 року та у разі, якщо клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу після закінчення строку вкладу, вклад автоматично продовжується неодноразово. Протягом 2013 року по тепершній час відповідач кошти та відсотки позивачу не сплачував за вкладами. Позивач 22.03.2016 року звернулась до відповідача з вимогою про розірвання договорів та виплати суми боргу та процентів за вкладами, але відповідач не повернув суми вкладів та відсотків, та продовжив користуватися грошовими коштами позивача, тому позивач просила суд стягнути із відповідача суму вкладу у розмірі 2226,35 Євро, суму відсотків у розмірі 890,54 Євро за користування депозитом та суму вкладу у розмірі 2400 Євро, суму відсотків у розмірі 960 Євро за користування депозитом.

Позивач в судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вмиоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, в подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутність.

Представник вдповідача ОСОБА_3 проти позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити, надавши письмові заперечення, згідно яких позивач не надав оригиналів договорів, тобто не довів укладення договорів, та у звязку із припиненням діяльності окремих структурних підрозділів банку на рериторії АРК, конфіскацією окупованою владою з травня 2014 року частини майнового комплексу відповідача у відповідача відсутній доступ до майна та договорів з клієнтами, здійсненням виплат вкладів АНО «Фонду захисту вкладників», тому виплати є фактично покладенням на банк подвійної відповідальності за одним тим самим догогвором. В подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутність.

Треття особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не прибув, про розгляд справи було повідомлено належним чином. На адресу суду Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надано заяву, відповдно до якої жодних рішень НБУ щодо віднесення ПАТ КБ «Приват Банк» до категорії неплатоспроможних не приймалось, а тому жоднх виплат вкладникам банку Фондом гарантування не здійснюється.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що між позивачем 25.07.2011 року та ПАТ КБ «Приват Банк» у м.Фєодосія був укладений договір «Стандарт» №SAMDN2368 про банківський строковий вклад (депозит) на суму 2226,35 Євро з шомісячною виплатою 7% річних. Відповідно до умов договору, відповідач прийняв від позивачки грошові кошти на депозитний рахунок з процентною ставкою, визначеною умовами договору під 7% річних. Договір було укладено на строк з 25.07.2011 року по 25.07.2012 року та відповідно до п. 3 договору у разі, якщо клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу після закінчення строку вкладу , вклад автоматично продовжується неодноразово.

31.08.2012 року між позивачем та ПАТ КБ «Приват Банк» у м.Фєодосія був укладений договір «Стандарт» №SAMDN1330 про банківський строковий вклад (депозит) на суму 2400 Євро з шомісячною виплатою 8% річних. Договір було укладено на строк з 31.08.2012 року по 31.08.2013 року та згідно п.3 умов договору у разі, якщо клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу після закінчення строку вкладу , вклад автоматично продовжується неодноразово.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою України та з 29.07.2011 року та по цей час зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 161а, кв. 3-а, що підтверджується ксерокопією її паспорту.

На підтвердження укладення між сторонами договору банківського вкладу та внесення суми вкладу, суду було надано квитанції про внесення грошових коштів позивачем до ПАТ КБ «Приват Банк» в розмірі 2226,35 Євро 25.07.2011 року та 2400 Євро 31.08.2012 року.

Відповідно до пункту 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, пункту 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003р. № 337, письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

Оригиналів договорів банківського вкладу «Стандарт» №SAMDN2368 від 25.07.2011 року та «Стандарт» №SAMDN1330 від 31.08.2012 року (місцем укладення договорів було м. Фєодосія) та заяв на оформлення зазначених вкладів, суду надано не було.

28.11.2016 року представником позивача з метою встановлення розміру грошових коштів на банківських депозитних рахунках позивача, було подано заяву про витребування доказів, в якій вона просила витребувати від відповідача виписки станом на 28.11.2016 року рахунків в ПАТ КБ «ПриватБанк», відкритих на ім'я позивача за договорами вкладів.

В поданій до суду 19.12.2016 року відповіді ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомив про неможливість надання будь-якої інформації по договорах і рахунках ОСОБА_1 у зв'язку із окупацією території АР Крим та конфіскації частини майнового комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк», доступ до первинної документації обмежений.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала копії заяв на оформлення вищезазначених вкладів «Стандарт» та квитанції про внесення грошових коштів на депозит. Також позивачем надано копію звернення до ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.03.2016 року про повернення вкладів.

Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» у своїх запереченнях проти позову заявляв про неможливість виконання зобов'язання у зв'язку із окупацією Криму та закриттям на цих територіях філій банку та відсутності документів, інформації по вкладах та виконання зобов'язання АНО «Фонд захисту вкладників».

Відповідачем не спростовано в суді факту наявності вкладу позивача, а лише вказано на неможливість виконання банком зобов'язань по депозитному вкладу, що не є спростованою обставиною, відповідно до вимог ст.60, ч.1 ст.61 ЦПК України. На спростування того, що депозитні договори із позивачем не укладалися відповідач не надав належних та достовірних доказів.

Позивачем доведено факт укладення договорів банківських вкладів (депозиту) і внесення коштів на рахунки, а банк не довів виконання покладених на нього договором обов'язків щодо умов договору банківського вкладу, збереження грошей і їх повернення. Неможливість доведення останнім цих обставин не звільняє його від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань за договорами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За правилами ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Тому посилання відповідача на те, що він не повинен виконувати зобов'язання за договорами, кошти за якими вносились у відділенні банку на території АР Крим, котра на даний період часу окупована, суд вважає необґрунтованими, оскільки договір вкладу був укладений між позивачкою та ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою, місцезнаходженням якої є м. Дніпропетровськ.

Згідно зі ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відомостей про те, що філія «Кримське регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» має статус юридичної особи суду не надано.

Відповідно до п.5 Постанови Правління Національного Банку України від 06 травня 2014 року №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», банки, в тому числі ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

Отже, обов'язок щодо припинення діяльності філій було покладено саме на банки, як юридичні особи, і будь - яких нормативних актів, які б звільняли ПАТ КБ «Приватбанк» від відповідальності за невиконання зобов'язання, прийнято не було.

Доводи відповідача у запереченнях про виконання зобов'язання за укладеними з позивачем договорами АНО «Фонд захисту вкладників», яке знаходиться на території АР Крим є безпідставними, оскільки ст.58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст.527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до умов депозитного договору від 25.07.2011 року заборгованість складає: по вкладу - 2226,35 Євро; відсотки по вкладу у розмірі 890,54 Євро, та за договором від 31.08.2012 року заборгованість складає: по вкладу - 2400 Євро; відсотки по вкладу у розмірі 890,54 Євро. При цьому суд погоджується із наданим позивачем розрахунком відсотків за вкладами, відповідачем заперечень щодо вказаного розрахунку суду не надано.

Вказану суму необхідно стягнути в іноземній валюті, оскільки правовідносини виникли при здійсненні валютних операцій, відповідно до вимог ч. 2 ст. 192 ЦК України, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету КМУ № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

На підставі ст.88 ЦПК України з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1321,20 грн. та на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1532,19 грн

Керуючись ст. ст. 215-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк",третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів та стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором №SAMDN2368 про банківський вклад "Стандарт" від 25.07.2011 року у сумі 2226,35 євро та 7% річних у розмірі 890,54 євро.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором №SAMDN1330 про банківський вклад "Стандарт" від 31.08.2012 року у сумі 2400 євроу розмірі та 8% річних у розмірі 960,00 євро.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1321,20 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь держави судовий збір у розмірі 1532,19 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко