Справа № 191/909/17
Провадження № 2/191/784/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Гречко Ю.В.

при секретарі Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення перебування на утриманні спадкодавця, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на 1/3 житлового будинку в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення перебування на утриманні спадкодавця, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на 1/3 житлового будинку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй, ОСОБА_1, її0 матері - ОСОБА_3 та її вітчиму (колишньому чоловікові матері) - ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної власності квартира АДРЕСА_1 області в рівних частках (по 1/3). Зазначена квартира належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 січня 1994 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради та зареєстрованого Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 88/272.

Її мати, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 15 січня 1993 року. Шлюб зареєстрований міським відділом загсу м.Синельникове Дніпропетровської області, актовий запис № 3. В квітні 1996 року офіційно цей шлюб було розірвано у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. Але її мати та вітчим продовжували проживати однією сім'єю в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та вести спільне господарство, що підтверджується довідкою з місця проживання від 23 травня 2006 року та актом № 179 від 06.12.2016 року. ОСОБА_3 з 1986 року хворіла на ревматоїдний артрит з переважною поразкою колінних і голеностопних суглобів, з 26.11.1987 року є інвалідом третьої групи, що підтверджується епікризом та виписками з і хвороби, повідомленням про рішення ВТЕК та витягами з медичної карт хворого. Також в листопаді 1997 року мати потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, в зв'язку з чим отримала перелом берцової кістки правої голені, струс головного мозку. У зв'язку з загостренням хвороби-ревматоїдним артритом і втратою працездатності ОСОБА_3 перестала працювати в березні 1996 року, і з цього часу перебувала на утриманні с чоловіка, який постійно працював на Синельниківському ресорному заводі слюсарем механоскладальних робіт з 17.12.1992 року по 04.05.1998 року, що підтверджується довідкою № 91/05, виданою 22.11.2016 року ПАТ «Синельниківський ресорний завод».

Факт перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4 буде підтверджувати також показами свідків.

04 травня 1998 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку вищезазначеної квартири, яка належала померлому на праві приватної власності.

Заповіту ОСОБА_4 не залишив. Єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом є колишня дружина спадкодавця (її мати ОСОБА_3),так як вона знаходилася на утриманні померлого більше одного року, як це передбачено ст.531 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р.

Спадщину ОСОБА_3 прийняла згідно із п. 1 ч. 1 ст.541 ЦК Української РСР,так як проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,тому фактично вступила в управлінні володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою з місця проживання.

Спадщину ОСОБА_3 прийняла, але спадкових прав не оформила.

13 лютого 2016 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3, яку вона прийняла після смерті ОСОБА_4,а спадкових прав не оформила.

Заповіту її мати ОСОБА_3 не залишила. Єдиними спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом є діти спадкодавця та її рідний брат, відповідач по справі - ОСОБА_2

Спадщину після смерті матері вона прийняла, згідно із ст. 1269 ЦК Украй так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на підставі ст. 1273 ЦК України.

Вона звернулася до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право н спадщину за законом на спадкове майно. Але нотаріус відмовив мені у її видачі, оскільки вона не підтвердила факт родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_4, не проживала з ним, а також тому що були виявлені розбіжності в імені спадкодавця саме: у свідоцтві про право власності на житло вказано «Валерій»,а у свідоцтві про смерть «Валеріан», що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 січня 2017 року.

Вважає, що в свідоцтві про право власності на житло,виданого 19 січня 1994 року зроблено помилку в імені одного з власників - ОСОБА_4 саме: його ім'я записано як «Валерій». Згідно Закону України від 19.06.1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду в Україні» право на приватизацію житла мали громадяни, що проживали та були зареєстровані на момент приватизації в квартирі (будинку). Згідно акту № 179 від 06.12.2016 року, виданого ЖЕК-2, на момент приватизації в квартирі АДРЕСА_4, а саме з січня 1993 року проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 Валеріан Володимирович, його жінка ОСОБА_3 та вона, ОСОБА_3 Тетяна Миколаївна, тому і свідоцтво про право власності на зазначену квартиру видано їм трьом, а ім'я її вітчима ОСОБА_4 було вказано в ньому помилково як «Валерій».

Просить встановити факт належності ОСОБА_4, який помер 04 травня 1998 року, правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 січня 1994 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради та зареєстрованого Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації і записаного у реєстрову книгу за № 88/272; Встановити факт перебування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 13 лютого 2016 року на утриманні ОСОБА_4, який помер 04 травня 1998 року, з березня 1996 року і до 04 травня 1998 року; Визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_5 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка настала 13 лютого 2016 року.

Позивач до початку відкритого судового засідання надала суду заяву якою просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд справу розглянути без його участі, позов визнає у повному обсязі та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, імям, по-батькові, зазначеним в паспорті.

З наданого суду заявником свідоцтва про смерть серії І-КИ № 190213 від 08 травня 1998 року, вбачається факт того, що імя померлого 08 травня 1998 року ОСОБА_4 «Валеріан», що також підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 серії IV-КИ № 412798 від 15 січня 1993 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 серії І-КИ № 029793 від 04 квітня 1996 року.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19 січня 1994 року, видане згідно з розпорядженням від 18 листопада 1993 року № 286, квартира АДРЕСА_6 належить ОСОБА_3 та членам її сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_6.

Отже, з наданих позивачем письмових доказів вбачається, що в свідоцтві про право власності на житло від 19 січня 1994 року, видане згідно з розпорядженням від 18 листопада 1993 року № 286 на квартиру АДРЕСА_6 помилково зазначено імя ОСОБА_4 як ОСОБА_6, та вірне імя власника - ОСОБА_4, а отже свідоцтво про право власності на житло, видане 19 січня 1994 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради та зареєстроване Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації і записане у реєстрову книгу за № 88/272 дійсно належить одному з власників, окрім ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_4.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 1902013 від 08 травня 1998 року ОСОБА_4 помер 08 травня 1998 року.

Відповідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 683302 від 15 лютого 2016 року ОСОБА_3 померла 13 лютого 2016 року.

Свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 серії IV-КИ № 412798 від 15 січня 1993 року підтверджується факт шлюбних відносин між останніми з 15 січня 1993 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 серії І-КИ № 029793 від 04 квітня 1996 року підтверджується факт розірвання шлюбних відносин між ними. Однак, після розірвання шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_3, яка належить їм та ОСОБА_1 на праві приватної власності, вели спільне господарство та ОСОБА_3 перебувала на утриманні ОСОБА_4. Даний факт підтверджується актом № 179 від 06 грудня 2016 року, згідно його за адресою: м.Синельникове, вул.. Миру, 11/6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою разом з ОСОБА_3 з 26 січня 1993 року по день смерті 04 травня 1998 року однією сімєю; довідкою ПАТ «Синельниківський ресорний завод» від 22 листопада 2016 року № 91/05, згідно якою ОСОБА_4 працював слюсарем механоскладальних робіт на ВАТ» СРЗ» з 17.12.1992 року по 04.05.1998 року по день смерті); ОСОБА_3 з 1986 року хворіла на ревматоїдний артрит з переважною поразкою колінних і голеностопних суглобів, з 26.11.1987 року та є інвалідом третьої групи, що підтверджується епікризом та виписками з і хвороби, повідомленням про рішення ВТЕК та витягами з медичної картки хворого. Крім того ОСОБА_3 мала перелом берцової кістки правої голені, струс головного мозку. Отже, ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_4 та фактично прийняла спадщину, після його смерті.

Свідоцтвом про народження серії ІІ-СЮ № 304357 від 04 квітня 1978 року встановлено, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 січня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця у звязку з тим, що в наданих документах є розбіжності в імені спадкодавця, а саме: в свідоцтві про право на житло «Валерій», а у свідоцтві про смерть «Валеріан».

ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк подала до Першої синельниківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3. ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк подав до Першої синельниківської державної нотаріальної контори заяву про відмову у прийнятті спадщини, після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 130, 209, 212, 214-215, 218, 256, ЦПК України, ст.. 256, ст. 328, ч. 1 ст. 1216, ст. ст. 1217, 1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ст. 1233, ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1251, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення перебування на утриманні спадкодавця, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на 1/3 житлового будинку в порядку спадкування за заповітом- задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_4, який помер 04 травня 1998 року, правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 січня 1994 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради та зареєстрованого Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації і записаного у реєстрову книгу за № 88/272.

Встановити факт перебування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 13 лютого 2016 року на утриманні ОСОБА_4, який помер 04 травня 1998 року, з березня 1996 року і до 04 травня 1998 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право приватної власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_5 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка настала 13 лютого 2016 року.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_7