РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., за участю секретеря судового засідання ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 вересня 2016 року, у справі у якості співвідповідача залучено ОСОБА_3, з виключенням його з кола третіх осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 липня 2014 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, у м. Запоріжжі по бул. Гвардійському, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», державний номер НОМЕР_1, на перехресті з бул. Шевченко не надав перевагу в русі транспортному засобу, який наближався праворуч, внаслідок чого скоїв зіткнення з мотоциклом «Хонда», державний номер НОМЕР_2, під його керуванням, чим порушив п. 10.11 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі пошкоджено, водія мотоцикла «Хонда», державний номер НОМЕР_2, тобто позивача із тілесними ушкодженнями доставлено до 5-ої міської клінічної лікарні.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 серпня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 374 грн. 00 коп.

10 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Національної страхової компанії «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування. До заяви ним були додані всі необхідні копії документів згідно із п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Проте, ПАТ Національної страхової компанії «Оранта» 13 травня 2015 року відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі у сумі 158 509 грн. 66 коп., та частково здійснило таку виплату у розмірі 21 942 грн. 21 коп.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 було завдано тілесні ушкодження, він переніс сильні психологічні переживання, погіршився його душевний стан, змінився спосіб життя. Даними обставинами позивачу було завдано моральних страждань, розмір яких він оцінює у сумі 10 000 грн. 00 коп.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та з урахуванням висновку судового експерта № 01/01 від 16 січня 2017 року та виплаченої йому страхової суми остаточно просить суд стягнути з ПАТ Національної страхової компанії «Оранта» на його користь спричинену матеріальну шкоду у розмірі 25 817 грн. 41 коп. та моральну шкоду у розмірі 2 500 грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_3 на його користь спричинену матеріальну шкоду у розмірі 63 840 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 7 500 грн. 00 коп. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги підтримали, посилаючись на доводи, що викладені в них, просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Національної страхової компанії «Оранта» ОСОБА_5 проти позову заперечував у повному обсязі, надав суду письмові заперечення на позов, згідно яких просить суд у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3І ОСОБА_6 проти позову також заперечував, просив суд в позові до ОСОБА_3 відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистомсвого особистого не майнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків урезультаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно частини 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодуваннязавданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п.36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 4 статті 988 ЦК України передбачено, що страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межахвартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страховоговипадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність застрахованої за договором особи, визнається страховим випадком.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкодувиникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що 20 липня 2014 року о 20 годині 00 хвилин, у м. Запоріжжі по бул. Гвардійському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-2108», під керуванням водія ОСОБА_3 та мотоцикла «Хонда», державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водія ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями доставлено до пятої міської лікарні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, мотоцикл марки «Хонда», чорного кольору, державний номер НОМЕР_2, належить на праві власності ОСОБА_8

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що винною особою в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді є водій ОСОБА_3

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини встановленні постановою суду у справіпро адміністративне правопорушення обовязкові для суду що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1436656 від 27 травня 2014 року, цивільна відповідальність за шкоду, життю, здоровю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації будь-яким водієм автомобіля «ВАЗ-2108», державний номер НОМЕР_1, застрахована у Запорізькій обласній дирекції ПАТ «Національної страхової компанії «Оранта», терміном дії з 31 травня 2014 року по 30 травня 2015 року.

ОСОБА_7 звернувся до ПАТ «Національної страхової компанії «Оранта» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи, у звязку з чим, аварійним комісаром було проведено огляд пошкодженого мотоцикла «Хонда» за участю позивача з метою визначення розміру збитків. Пошкодження мотоцикла «Хонда» зафіксовано у протоколах технічного огляду транспортного засобу від 11 серпня 2014 року та від 29 серпня 2014 року.

30 жовтня 2014 року ПАТ «Національної страхової компанії «Оранта» складено розрахунок розміру страхового відшкодування та відповідно до протоколів оглядів від 11 серпня 2014 року, від 29 серпня 2014 року та дослідженням спеціаліста № АЕ9542АА-11.02/5ДОД від 08 серпня 2014 року, визначено вартість відновленого ремонту мотоциклу «Хонда», державний номер НОМЕР_2, яка з урахуванням зносу становить 24 182 грн. 59 коп.

Зазначена страхова виплата була перерахована відповідачем ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта» на рахунок позивача, що підтверджується платіжними дорученнями № 15321 від 20 березня 2015 року та від 26 березня 2015 року та не заперечувалося в судовому засіданні самим позивачем.

Як випливає з висновку звіту субєкта оціночної діяльності СПД ОСОБА_9 № 114 від 24 червня 2015 року, ринкова вартість мотоцикла «Хонда», державний номер НОМЕР_2, станом на 24 червня 2015 року становить 189 344 грн. 90 коп. У даному звіті здійснено ринкову вартість мотоцикла станом на 24 червня 2015 року.

На підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2016 року, у справі призначено судово-товарознавчу експертизу мотоциклу «Хонда», державний номер НОМЕР_2.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_10 № 01/01 від 16 січня 2017 року, розмір відновленого ремонту мотоцикла «Хонда», державний номер НОМЕР_2, з урахуванням фізичного зносу деталей на момент призначення експертизи 07 листопада 2016 року, становить 89 657 грн. 95 коп. Розмір відновленого ремонту мотоциклу на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 20 липня 2014 року може складати 42 790 грн. 24 коп. При цьому, з висновку експерта ОСОБА_10 випливає, що надати відповідь на питання щодо вартості відновлювального ремонту мотоцикла з урахуванням фізичного зносу на момент скоєння ДТП в категоричній формі неможливо.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яківона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Що стосується наданого позивачем звіту субєкта оціночної діяльності СПД ОСОБА_9 № 114 від 24 червня 2015 року, відповідно до якого риночка вартість мотоцикла «Хонда», державний номер НОМЕР_2, станом на 24 червня 2015 року становить 189 344 грн. 90 коп., то зазначений звіт був зроблений після отримання страхового відшкодування та не може бути доказом розрахунку спричиненого збитку, оскільки в даному звіті зазначено ринкову вартість транспортного засобу станом на дату його огляду, тобто станом на 20 грудня 2016 року.

Що стосується висновку експерта ОСОБА_10 то цей висновок не може бути використаним для визначення розміру страхового відшкодування та покладений судом в основу рішення, оскільки суму матеріальних збитків експертом підраховано орієнтовно, про що зазначає сам експерт у мотивувальній частині висновку.

В свою чергу, відповідачем ПАТ «Національної страхової компанії «Оранта» вже було відшкодовано позивачеві вартість відновлювального ремонту транспортного засобу на підставі дослідження № АЕ9542АА-11.02/05 від 8 вересня 2014 року, ремонтної калькуляції, протоколів оглядів, розрахунку страхового відшкодування від 30 жовтня 2014 року.

Отже, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди з обох відповідачів є недоведеними, не підтвердженими належними доказами та задоволенню не підлягають.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до такого висновку.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека особи визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відшкодування моральної шкоди є одним із способів захисту права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, гарантованим Конституцією України, цивільним та кримінальним законодавством.

У відповідності до частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК Украйни особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 59 ЦПК України сторони, зобовязані довести ті обставини, наякі вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно п. 9 Постанови Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час тазусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 22.3 обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п. п. 1,2 ч. 2 ст.23 ЦК України, в розмірі,встановленому судом, але не більше 5% ліміту, визначеного п. 9.3 ст. 9 даного Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (ст. 22.3 Закону).

Вирішуючи вимогу про відшкодування на користь позивача моральної шкоди, суд вважає доведеним факт її заподіяння позивачу ОСОБА_2 внаслідок винних протиправних дій водія ОСОБА_3

Разом з тим, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 00 коп. є завищеною.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує те, що в результаті неправомірних дій відповідача ОСОБА_3 позивачу було завдано тілесних ушкоджень, що підтверджується відповідними листками непрацездатності, йому також завдано моральних та душевних страждань, він був позбавлений можливості користуватися належним йому транспортним засобом, що створює певні незручності, порушило звичний життєвий уклад.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Крім того, Європейський суд з прав людини у винесених рішеннях неодноразово, зокрема у справах «ОСОБА_1 проти Сполученого Королівства» від 19 червня 2001 року, «Перна проти Італії» від 25 липня 2001 року тощо визнавав в резолютивній частині рішення, що виходячи з обставин справи, самий факт правопорушення, вчиненого відносно потерпілого, становить спосіб захисту порушеного права і може становити достатньо справедливу компенсацію моральної шкоди.

Беручи до уваги наявність тілесних ушкоджень, отриманих під час ДТП позивачем ОСОБА_2 та тривалість його лікування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що достатньою сумою, яка здатна компенсувати моральні страждання позивача, є сума у 5 000 грн. 00 коп., а тому суд вбачає підстави для покладення обовязку по відшкодуванню шкоди безпосередньо на водія винного в ДТП тобто відповідача ОСОБА_11, так як в судовому засіданні було встановлено, що шкода була завдана позивачу саме з вини відповідача ОСОБА_11 та стягнути з останнього в якості відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн. 00 коп.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», суд зазначає наступне.

Правовідносини, що існують між ОСОБА_2 та ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», є зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК України). В умовах, коли законом можливість відшкодування моральної шкоди не передбачена, її відшкодування здійснюється лише у випадку, якщо сторони передбачили таку можливість в укладеному договорі.

У договорі, укладеному між існують між ОСОБА_2 та ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», відсутні умови щодо відшкодування моральної шкоди, з огляду на що підстави для стягнення з цього відповідача на користь позивача моральної шкоди відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 спричинену моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5 000 (пять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму судового збору у розмірі 304 гривні 50 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 7 квітня 2017 року.

Повний текст рішення виготовлений 12 квітня 2017 року.

Суддя: І.П. Соболєва