Номер провадження: 22-ц/785/2030/17
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_4, діючого в інтересах ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 січня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а ОСОБА_2 отримала кредит в іноземній валюті в сумі 81800,00 доларів США 00 центів.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 16.01.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 16.01.2008 року №172954, згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобов'язанням ОСОБА_2, що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору.

Оскільки відповідачі умови кредитного договору не виконують, виникла заборгованість в загальній сумі 155295 доларів США 09 центів, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 2011260 грн. 86 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 січня 2015 року позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 16.01.2008 року №0, в загальній сумі 155295 доларів США 09 центів, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 2011260 грн. 86 коп., яка складається з: кредитної заборгованості - 81128,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 1050713,70 грн.; заборгованості по строковим та простроченим відсоткам за користування кредитом - 62137,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 804753,58 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2156,26 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 27926,18 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 9873,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 127867,40 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати.

Зазначене рішення суду після його перегляду судом першої інстанції оскаржують в апеляційному порядку ОСОБА_2 через представника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через представника ОСОБА_5

В скаргах ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову ПАТ «УкрСиббанк»у задоволенні позову; ОСОБА_3 про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким визнати поруку ОСОБА_3 припиненою та відмовити ПАТ «УкрСиббанк»у задоволенні позову до ОСОБА_3 В обґрунтування скарг апелянти посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. (т.1 а.с.109-113, т.2 а.с.43-46)

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг та заперечень на них, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Пункт 1 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями.

Відповідно до п. 2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001року №275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки.

Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 16 січня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а ОСОБА_2 отримала кредит в іноземній валюті в сумі 81800,00 доларів США 00 центів.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 16.01.2008 року №0 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 16.01.2008 року №172954, згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобов'язанням ОСОБА_2, що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало ПАТ «УкрСиббанк».

Умовами п.п. 1.3 договору поруки від 16.01.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобов'язань ухиляються.

Через невиконання зобов'язань за кредитним договором від 16.01.2008 року №0 у відповідачів станом на 20.10.2014 року склалася заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк», в загальній сумі 155295,09 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 2011260,86 грн., яка складається з: кредитної заборгованості - 81128,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 1050713,70 грн.; заборгованості по строковим та простроченим відсоткам за користування кредитом - 62137,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 804753,58 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2156,26 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 27926,18 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 9873,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.10.2014 року становить 127867,40 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору від 16.01.2008 року №0.

Обґрунтованих заперечень щодо наданого ПАТ «УкрСиббанк» розрахунку апелянтами до суду апеляційної інстанції не надано. Крім того, з розрахунку по погашенню заборгованості за кредитним договором вбачається, що ОСОБА_2 певний час погоджувалась з умовами договору, в період з 2008 по 2010 рік сплачувала заборгованість за кредитним договором №0 від 16.01.2008 року (т.1 а.с.16-26). Доказів які б спростовували встановлені обставини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не надано.

Всупереч твердженню апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, ПАТ «УкрСиббанк» зверталося до відповідачів з письмовими вимогами про виконання зобов'язань по кредитному договору в добровільному порядку (т.1 а.с.47-50), проте останні свої зобов'язання відповідно до кредитного договору не виконують та ухиляються від погашення кредитної заборгованості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо припинення поруки є недоведеними та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк». Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційних скарг про порушення прав апелянтів є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилаються апелянти в скаргах, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

О.С.Комлева

Ю.І.Кравець