Справа № 346/2639/17
Провадження № 2/352/1147/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Коломийської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Тисменицького районного суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просили їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, а саме щодо позбавлення батьківських прав заперечив щодо задоволення позову, а в частині стягнення пені позов визнав, оскільки вважає його підставним.

Представник Служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації подав заяву про розгляд справи без їх участі. Крім того надав висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо його малолітньої дочки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 29.10.2014р. сторони перебували у шлюбі, та рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29.05.2017р. шлюб укладений між сторонами розірвано, дитину залишено на проживання з матірю, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі по 600 грн. щомісяця.

Батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач та відповідач, що посвідчується копією Свідоцтва про народження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позові зазначає, що батько дочки з її народження участі у вихованні дитини небере, ухиляється від виконання своїх обов'язків, не цікавиться її життям, а дочка якій виповнилось майже 3 роки фактично не знає свого батька. Також батько матеріально не забезпечує дитину, заборгованість по рішенню суду щодо стягнення аліментів є наявною.

Натомість представник відповідача заперечив доводи сторони позивача та суду зазначив, що дійсно останній період батько не мав змоги спілкуватися з дитиною так як перебуває на роботі за кордоном, але сама позивач створює йому перешкоди в спілкуванні з сдочкою хоча б по скайпу. Крім того зазначив, що в суді на розгляді є кримінальна справа за №352/1218/15 за де відповідач визнаний потерпілим від злочину від котрого зазнав тяжких тілесних ушкоджень, що потребували зусиль та коштів. Саме в цей період відповідачка припинила з ним фактично шлюбні відносини. Розгляд даної справи триває та не завершений на час ухвалення даного рішення суду. Доводи позивача щодо заборгованості по аліментах відповідають фактичним обставинам, оскільки протягом певного періоду відповідач взагалі не мав можливості щось оплачувати фізично, а потім тривалий час не мав коштів, оскільки всі заощадження пішли на його лікування, і крім того значну кількість коштів родина також позичила йому для лікування. На даний час, він має можливість працювати і працює за кордоном, Стверджує, що відповідач від сплати аліментів не ухилявся, однак заборгованість дійсно виникла із вищезазначених обставин. На даний час заборгованість погасив, і не заперечує щодо сплати пені в інтересах дитини. Стверджує, що в період відпустки намагається зустрітися з дитиною, однак позивачка чинити перешкоди в цьому, відмовляється приймати для дитини подарунки.

Не погоджуючись з доводами позивача, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутових умов життя та матеріального становища відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

З висновку Комісії з захисту прав дитини Служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації від 15.11.2017р. № 14 вбачається, що за результатами дослідження підстав позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування вважав за недоцільне позбавлення батьківських прав щодо малолітньої Дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо доводів позивача про наявність заборгованості по аліментах, то як вбачається з матеріалів справи дійсно у відповідача існувала заборгованість, однак вона ним була погашена одним платежем в травні 2017, що не є підставою позбавлення батьківських прав відповідача.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Проте, суд вважає, що позивач передчасно звернулася з даним позовом, оскільки судом встановлено як об'єктивні так і не об'єктивні причини часткового ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, суд не встановив вину поведінка відповідача, який при цьому приблизно з народження дитини був тяжко травмований, що в свою чергу також унеможливлює частіше спілкування з дівчинкою у разі відсутності перешкод на таке, злісне і грубе, як зазначала позивач та свідоме нехтування батьком своїми обов'язками щодо дочки.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76-77 ЦПК України.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) умисно ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

На підставі наведенного, ст.ст. 164-166, 196 СК України, керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_2, пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 3834 (три тисячі вісімсот тридцять чотири) грн. за період з 01 серпня 2015 року по 01 травня 2017 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Коломийської РДА про позбавлення батьківських прав, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Р.Р.Струтинський