АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 674/1169/15-ц
Провадження № 22-ц/792/687/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Філіпчук О.С.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнання правочину недійсним, витребування майна.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позову зазначала, що 06.05.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Вказувала, що в період шлюбу вони спільно придбали: автомобіль марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1; KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2; KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3. Зазначала, що за взаємною згодою вказані автотранспортні засоби в період шлюбу були оформлені та зареєстровані на відповідача. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось і рішенням Дунаєвецького районного суду від 16.04.2014 року шлюб було розірвано. Оскільки відповідач не визнає того, що вказане вище майно належить їм на праві спільної сумісної власності, не бажає розділити його, позивач звернулась до суду та просила виділити у власність ОСОБА_6 автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 та 1/2 частину автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1; виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 та 1/2 частину автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

В ході розгляду судом залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Позивач в ході судового розгляду справи неодноразово уточнювала позовні вимоги, та остаточно просила: визнати недійсним договір купівлі-продажу укладений у формі довідки рахунку серії ААЕ №079593 від 30.07.2015 року на підставі якого ОСОБА_2 було відчужено автомобіль марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 на користь ОСОБА_7, виділити у її власність автомобіль марки KIA Cerato 2008 року випуску, кузов №KNEFE63 та 1/2 частину автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1; виділити у власність ОСОБА_2 кошти за продаж автомобіля марки KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 у сумі 48000 грн. та 1/2 частину автомобіля марки DAEWOO Lanos, 2003 року випуску; витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 автомобіль марки KIA Cerato 2008 року випуску, кузов №KNEFE63 та передати його у власність ОСОБА_6

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання правочину недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що судом не враховано, що в період шлюбу в спільну сумісну власність сторонами набуто три автомобілі KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, які відповідач вважає своєю особистою власністю, відповідно її права підлягають захисту в обраний нею спосіб. Крім того, суд неповно дослідивши обставини справи та помилково застосувавши норми матеріального права, прийшов до неправильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 30.07.2015 року. При цьому, судом не взято до уваги, що покупцю за договором ОСОБА_7 було достеменно відомо про те, що автомобіль KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 набутий в період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_6, з врахуванням того, що ОСОБА_7 є матірю дружини ОСОБА_2 Ці обставини свідчать про наявність достатніх підстав для визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним. Також апелянт вважає, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог про витребування спірного автомобіля у ОСОБА_4 Поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що автомобіль вибув з власності позивача поза її волею, дозволу на відчуження вона не надавала, а тому має право на витребування даного автомобіля.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог в частині виділення у власність ОСОБА_6 автомобіля KIA Cerato та його витребування у ОСОБА_4

Інші особи в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності з п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Частиною 1 статті 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не обґрунтовано та не доведено позовних вимог.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували з 06 травня 1992 року у шлюбі, який розірвано за рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2014 року (а.с. 5 т. 1).

Під час шлюбу сторонами були придбані автомобілі DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, та KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 (а.с. 6, 25-31 т. 1). Відповідно зазначені автомобілі є обєктами права спільної сумісної власності подружжя, і ця обставина визнається сторонами.

21.07.2015 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_8 (донькою відповідача ОСОБА_7М.) (а.с. 7, 55 т. 1).

30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого за ОСОБА_7 було зареєстровано автомобіль KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, кузов №KNEFE63, що підтверджується довідкою-рахунком від 30.07.2015 року та свідоцтвом про реєстрацію САЕ №462530 (а.с. 52-53 т. 1).

31.08.2015 року ОСОБА_7 надала ОСОБА_2 довіреність на право розпорядження автомобілем KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, кузов №KNEFE63 (а.с. 60 т. 2). А останній, діючи від імені ОСОБА_7, 18.01.2016 року передоручив ОСОБА_9, та ОСОБА_10 право розпоряджатись цим автомобілем (а.с. 48 т. 2).

26.01.2016 року (на час слухання справи в суді першої інстанції) між представником ОСОБА_9, який діяв від імені ОСОБА_7, та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №1233 - автомобіля KIA Cerato, 2008 року випуску, кузов №KNEFE63 (а.с. 51 т. 2).

Згідно з автоварознавчим дослідженням №28/17-Є від 17.07.2017 року, ринкова вартість автомобіля KIA Cerato, 2008 року випуску, кузов №KNEFE63 складає 173 140 грн. (а.с. 119-129 т. 2).

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За статтею 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі.

Законодавством не передбачено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з підстави його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна.

Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України визначено, що до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України, при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв'язку можна дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Правові наслідки, передбачені статтею 216 ЦК України, застосовуються лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України.

Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, суд з'ясовує наявність обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року № 6-1587цс16, які, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, мають враховуватись судами при застосуванні таких норм.

З урахуванням викладених вище норм права та обставин справи щодо: набуття автомобіля KIA Cerato, 2008 року випуску, кузов №KNEFE63 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в період шлюбу; його відчуження після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_6 та укладення шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_8; відчуження автомобіля на користь ОСОБА_7, яка є матірю дружини ОСОБА_2; відсутності доказів надання ОСОБА_6 згоди на відчуження автомобіля; наявності довіреності, наданої ОСОБА_7 31.08.2015 року на імя ОСОБА_2 на розпорядження зазначеним автомобілем, та подальшого відчуження автомобіля в період розгляду справи, слід дійти висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 при укладенні спірного договору діяли недобросовісно. Зокрема, відповідач ОСОБА_7 не могла не знати про належність майна - автомобіля KIA Cerato подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності. А тому, договір купівлі-продажу автомобіля KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_4, укладений 30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 підлягає визнанню недійсним.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 30.07.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, на підставі якого за ОСОБА_11 було зареєстровано автомобіль KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, кузов №KNАFE70, що підтверджується довідкою-рахунком від 30.07.2015 року (а.с. 60-66 т. 1).

За висновком експерта №019/06/2017 від 25.07.2017 року, ринкова вартість автомобіля KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, кузов №KNАFE70, становить 174 270 грн. 20 коп. (а.с. 89-99 т. 2).

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до розяснень пп. 24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

З огляду на те, що автомобіль KIA Cerato, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, кузов №KNАFE70, знаходиться у приватній власності ОСОБА_11, автомобіль було відчужено ОСОБА_2 проти волі іншого з подружжя ОСОБА_6 і не в інтересах сім'ї, транспортний засіб не підлягає поділу шляхом виділення у власність ОСОБА_2 коштів від продажу цього автомобіля, а його вартість, в даному випадку, враховується при поділі іншого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає за можливе виділити у власність позивача ОСОБА_6 автомобіль KIA Cerato, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Враховуючи те, що спірний автомобіль KIA Cerato, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 вибув із власності ОСОБА_6 поза її волею, він підлягає витребуванню від добросовісного набувача ОСОБА_4, і позовні вимог в цій частині є підставними.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За повідомленнями Центру надання послуг, повязаних з використанням АТЗ, з обслуговування Віньковецького, Дунаєвецького та Новоушицького районів УМВС України в Хмельницькій області, автомобіль DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 6, 24 т. 1).

За висновком експерта №019/1/06/2017 від 25.07.2017 року, ринкова вартість автомобіля DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, становить 76 688 грн. 20 коп. (а.с. 100-109 т. 2).

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2, посилаючись на відсутність у нього автомобіля DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, його відчуження в період шлюбу з позивачем за згодою останньої, та заперечуючи вартість автомобілів, визначену експертом та спеціалістом, не надав суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень.

Надана відповідачем копія доручення від 16.06.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_2 доручив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпоряджатись та експлуатувати автомобіль DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, не є належним, допустимим та беззаперечним доказом відчуження автомобіля на користь інших осіб в установленому законом порядку (а.с. 154 т. 2).

З огляду на те, що автомобіль DAEWOO Lanos є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно кожна із сторін має право на 1/2 частку у цьому майні. А тому, колегія суддів вважає підставними позовні вимоги ОСОБА_6 щодо визнання за нею права власності на 1/2 частини автомобіля DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Всього сторонами придбано рухомого майна на суму 424098 грн. 40 коп. Відповідно, частка кожного із подружжя складає 212 049 грн. 20 коп. ОСОБА_6 виділено майно на суму 211 484 грн. 10 коп., частка ОСОБА_2 складає 212 614 грн. 30 коп. Отже, різниця у вартості часток, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 складає 565 грн. 10 коп. (212049,20 211484,10).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

А тому, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_6 підлягає стягненню 5764 грн. 58 коп. судових витрат (понесених позивачем по сплаті судового збору, витрат на проведення експертизи та дослідження), та на користь держави 3560 грн. 98 коп. судових витрат. Крім того, з відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню 450 грн. 62 коп. судових витрат, та на користь держави 320 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля KIA Cerato, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_4, укладений 30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7.

Виділити у власність ОСОБА_6 автомобіль KIA Cerato, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4.

Витребувати від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 автомобіль KIA Cerato, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частини автомобіля DAEWOO Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, припинивши право власності ОСОБА_2 на цю 1/2 частини автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 565 грн. 10 к. компенсації різниці у вартості часток.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 5764 грн. 58 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 3560 грн. 98 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 450 грн. 62 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 320 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_14

Судді: /підписи/ ОСОБА_15

ОСОБА_16

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_17 Провадження № 22-ц/792/687/17

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 48