Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/4977/17
Номер провадження2/711/1806/17
01 листопада 2017 року
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючий суддя: Дунаєв С.О.
при секретарі: Нарадько Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності,
Представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна його матері ОСОБА_4, яка померла 15.11.2016р. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді земельної ділянки площею 2,0м2, яка належала померлій на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5. Через невизначення розміру частки померлої в такому майні нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно. Тож в позові позивач просить визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 2,0 м2 становила 1/2 частину.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник Черкаської міської ради ОСОБА_7 в судовому засідання зазначив, що не заперечує проти задоволення позову.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Позивач, як син померлої, прийняв у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері та отримав свідоцтва про право на спадщину на 11/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами та дві земельні ділянки площею 0,0229га та 0,0209га /а.с.11, 13, 19, 21, 22, 24/.
Зазначена земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без визначення розміру часток, що підтверджується відповідним державним актом /а.с.9/, виданим на підставі рішення Черкаської міської ради від 20.12.2007р. /а.с.25/.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_5 померла 29.01.2010р. /а.с.45/. Після смерті останньої, 11.02.2010р. до нотаріуса звернулась її донька ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину вона не отримала /а.с.58/.
У зв'язку з тим, що не визначення часток у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку не дає можливості позивачу як спадкоємцю реалізувати своє право на спадкування, тому він звернувся до суду з зазначеним позовом.
Тож спір виник з правовідносин про право власності та спадкування і регулюється Цивільним кодексом України (далі ЦК).
Відповідно до ч.2 ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Частиною першою ст.1297 ЦК встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.
Натомість статтею 1226 ЦК передбачено, що майно спадкодавця, яке належало йому на праві спільної сумісної власності, успадковується спадкоємцями лише в розмірі частки спадкодавця. Таким чином, фактично до визначення розміру частки спадкодавця у спільному сумісному майні, спадкоємці позбавлені можливості отримати це майно у спадщину.
За таких обставин суд вбачає, що право позивача на спадкування є порушеним і підлягає захисту.
Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р. розяснено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.
За змістом ч.1 ст.368, ч.2, 4 ст.372 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Враховуючи відсутність між співвласниками спірного майна іншої домовленості вважається, що кожному з них належить по 1/2 частці спірного майна.
Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність відступлення від засади рівності часток співвласників у праві власності на земельну ділянку, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання представника позивача про відсутність необхідності відшкодування позивачеві понесених судових витрат.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Понесені позивачем судові витрати не відшкодовувати.
Рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у справі, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_8