Справа № 595/290/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

з участю секретаря Тарчинської Л.Я.,

відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 17.08.2011 року з відповідачкою було укладено кредитний договір №б/н у відповідності з умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Позичальник взятих на себе зобовязань належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість у сумі 14977,18 грн., яка складається з 480,32 грн. - заборгованість за кредитом; 10172,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3135 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 689,39 грн. штраф (процентна частина). В добровільному порядку відповідачка погасити борг відмовляється, що змусило позивача звернутися в суд за захистом своїх прав.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви, позов підтримав і просить справу розглядати у його відсутності, надав суду письмове пояснення, в якому вказав, що відповідачці була видана кредитна картка з поновлювальною кредитною лінією, тобто клієнт, використавши та погасивши всю заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватись нею у межах, що не перевищують визначеного кредитною угодою ліміту. На підтвердження наявності невиконаних відповідачкою кредитних зобовязань банком наданий розрахунок заборгованості.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що 17.08.2011 року нею було укладено кредитний договір з банком на суму 1500 грн. на один рік під 1,7% річних, вона їх взяла, повернувши при цьому 1790 грн. 08.04.2013 року знову отримала кредит в сумі 450 грн., які протягом трьох місяців повернула. Банк, скориставшись її необізнаністю, повівся нечесно та надав завідомо неправдиві факти, які викладені в розрахунку заборгованості.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 17.08.2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості

за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 від 17.08.2011 року, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими ПриватБанком «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складають між нею та банком кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Згідно ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, між сторонами укладено договір на умовах, запропонованих Банком, у відповідності до якого відповідачка ОСОБА_1 одержала кредит.

Сторони також погодили, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг).

Заявою відповідачки від 17.08.2011 року та пунктом 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг сторони погодили, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Судом не встановлено, а відповідачкою не надано жодних доказів, які б стверджували про припинення кредитного договору від 17.08.2011 року.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інші фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та надав відповідаці кредитний ліміт на платіжну карту у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у зв'язку з чим станом на 31.12.2016 року має заборгованість у сумі 14977,18 грн., зокрема: 480,32 грн. - заборгованість за кредитом; 10172,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3135 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 689,39 грн. штраф (процентна частина).

Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Пунктом 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг» передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

При ухваленні рішення суд приймає до уваги, що при укладенні кредитного договору сторони погодили строк дії договору до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором, процентів та інших платежів за користування кредитом (п.п.1.1.7.12, 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг).

Відповідачка ОСОБА_1 припинила виконувати зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у звязку з чим станом на 31.12.2016 року у неї утворилась заборгованість за кредитним договором.

Позивач скористався своїм правом на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачкою ОСОБА_1 в судовому засіданні не надано суду доказів щодо безпідставності вимог позивача.

За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що має місце порушення відповідачкою прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідачки в користь позивача заборгованості по кредитному договору від 17.08.2011 року в сумі 14977,18 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1600 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.526,530 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Cтягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 14977,18 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 1600 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_2