_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/26/17
УХВАЛА

01.12.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Бродецької Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про забезпечення доказів до пред`явлення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, посилаючись на необхідність подальшого звернення до суду з позовною заявою про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії, надав заяву до пред`явлення позову про витребування доказів у ПАТ «Ощадбанк» щодо відомостей про нарахування та списання коштів з рахунку ОСОБА_2 за період з 01.02.2016 року по 30.04.2017 року та розміру відсотків, нарахованих за вкладом, а у разі відсутності коштів на рахунку, хто і на яких підставах отримав ці кошти.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Згідно з ч. 1,2,3 ст. 135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 4 ст.133 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви, заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у зв'язку із забезпеченням доказів.

Правовий режим банківської таємниці визначається, зокрема, ст.1076 ЦК України та ст.ст. 60-62 Закону України від 07 грудня 200 року «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до ст. 60 Закону, інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду, становить банківську таємницю.

Порядок розгляду судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю щодо фізичних та юридичних осіб, регламентується главою 12 ЦПК України.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю щодо юридичних та фізичних осіб» №10 від 30 вересня 2011 року визначено, що з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліценції та призначення ліквідатора відомості про фінансовий стан банку, боржників, які порушили строки виконання зобов`язання перед банком, вимоги банку до боржників, які порушили строки виконання зобов`язань перед ним, перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю. Інших випадків, коли інформація, яка містить банківську таємницю, втрачає такий статус, Закон «Про банки і банківську діяльність» не містить.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що заява про витребування доказів в порядку ст. 137 ЦПК України у ПАТ «Ощадбанк» не підлягає задоволенню, оскільки останні містять банківську таємницю, і її розкриття можливе тільки в порядку Глави 12 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 137, 210 ЦПК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про забезпечення доказів шляхом витребування відомостей з ПАТ «Ощадбанк» до пред`явлення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали та протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали особою, без участі якої її було постановлено.

Суддя Пучкова І. М.