Справа № 2/760/4485/17
№760/9814/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р. Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.06.2017 року звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача 50% витрат понесених нею на навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вересня 2016 року по червень 2017 року в розмірі 22750 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем шлюб розірвано 07.05.2013 року, від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 28.08.2015 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісяця у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08.06.2015 проку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до Контракту № 47/2016/н від 12.07.2016 року на творчю співпрацю між загальноосвітнім навчальним закладом «Київський ліцей бізнесу» та батьками ліцеїста, ОСОБА_1 сплачує щомісячну оплату за навчання ОСОБА_3, яка складає за весь період навчання у 2016-2017 роках 42000 грн. Крім того при зарахуванні дитини до ліцею позивачкою сплачено вступний внесок 3500 грн.

У добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, які полягають у витратах на навчання у навчальному закладі.

Позивач в судове засідання не з»явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, враховуючи думку позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мать двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом»янського рацйонного суду м.Києва від 17.05.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 28.08.2015 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісяця у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08.06.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до Контракту № 47/2016/н від 12.07.2016 року на творчю співпрацю між загальноосвітнім навчальним закладом «Київський ліцей бізнесу» та батьками ліцеїста, укладеного з ОСОБА_1, загальна вартість навчання у 2016-2017 навчальному році складає 42000 грн.

Відповідно до наданих квитанцій позивачем сплачено за навчання ОСОБА_3 в період з вересня 2016 року по червень 2017 року - 38000 грн.

Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України.

За змістом ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Згідно ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично, або постійно.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем доведено понесення додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пов'язаних з навчанням у Київському ліцеї бізнесу в розмірі 38000 грн.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 одноразово в розмірі 19000 грн. = (38000:2).

Судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 224-226, 228, 294 ЦПК України, ст.ст. 141, 185 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 19000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: С.І. Кушнір