провадження № 2-о/243/1236/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

при секретарі Мирошниченко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, за участю заінтересованої особи: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, про встановлення факту смерті.

У судове засідання заявник ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, не зявилася, просила розглянути справу за своєї відсутності.

Ухвалою суду від 14.12.2017 року дану цивільну справу було призначено до судового розгляду та витребувано з Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану інформацію стосовно наявності факту реєстрації смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 01.12.2017 року у м. Горлівка Донецької області та відомостей стосовно звернення ОСОБА_1, про отримання зазначеної інформації.

До тепер вказана інформація суду не надана, представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомлено.

Розглянувши матеріали цивільної справи про встановлення факту смерті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. 5, 6 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку наказного, позовного та окремого провадження.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, підстави звільнення від доказування є обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів звязку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором.

Відповідно до частини 5 ст. 12 ЦПК України, Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Згідно ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

З урахуванням викладеного та з метою всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, суд вважає, за необхідне забезпечити докази по вказаній справі шляхом рекомендації заявнику надати оригінали документів, що додані до заяви.

Крім того, суд розяснює наслідки не вчинення зазначених дій, а саме що в разі не виконання ухвали суду, суд вирішить справу на підставі наявних в матеріалах справи даних і доказів.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 5, 6, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 95, 116, 197, 200, ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Запропонувати заявнику ОСОБА_1 надати оригінали документів, що додані до заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті.

Розяснити ОСОБА_1, що в разі не надання оригіналів зазначених документів, суд вирішить справу на підставі наявних в матеріалах справи даних і доказів.

Про час, дату та місце наступного судового засідання повідомити сторін у справі.

Ухвала є остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3