Справа № 755/942/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, зобов'язання вчинити певні дії.

Одночасно до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчиняти дії по реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується,зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.152 ЦПК передбачено, що види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

01 грудня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гаврилівим А.В. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою здійснено опис та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Також зі змісту постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гаврилів А.В. про арешт майна боржника від 15 грудня 2016 року вбачається, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-338/11, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 30 січня 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитними договорами від 17 грудня 2007 року у розмірі 754 438,28 доларів США, що еквівалентно сумі за курсом НБУ станом на 18 квітня 2014 року - 8 489 014,97 грн.

Оскільки права Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням такого заходу забезпечення позову, як заборона Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчиняти дії по реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна