Справа № 289/1555/17
Номер провадження 4-с/289/11/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

з участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

представника заявника ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.06.2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною постанову від 28.06.2017 року про повернення виконавчого документа ВП № 49452764 стягувачеві та зобов'язати державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відновити виконавче провадження з примусового виконання вимог виконавчого листа № 2/289/392/13, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 22.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" заборгованості в сумі 46 731,88 грн. та провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі, але не виключно щодо винесення постанови про примусовий привід боржника та звернення до суду із поданням про оголошення боржника в розшук, а також проведення належної перевірки майнового стану боржника.

Свої вимоги мотивує тим, що на примусовому виконанні у Радомишльському РВ ДВС перебував виконавчий лист № 2/289/392/13, виданий Радомишльським районним судом Житомирської області 22.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" заборгованості в сумі 46731,88 грн., 25.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 07.12.2015 року зазначене виконавче провадження було приєднане до зведеного виконавчого провадження № 49452764, а 28.06.2017 року державним виконавцем Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, а підставою винесення вказаної постанови зазначено відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Представник стягувача вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх заходів щодо примусового виконання вимог зазначеного виконавчого документа, а саме : останній не виносив постанову про накладення штрафу на боржника, про примусовий привід боржника через органи поліції, не звертався до суду з поданням про розшук боржника, хоча стягувач направляв відповідні клопотання державному виконавцю.

Представник заявника в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримала подану скаргу та просила суд її задовольнити.

Представник Радомишльського РВ ДВС в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив справу слухати в його відсутність. В своїх запереченнях (а.с.21) зазначив, що на виконанні у Радомишльському районному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області перебувало виконавче провадження ЄДРВП № 49452764, відкрите згідно виконавчого листа № 2/289/392/13, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 22.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 46 731,88 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», 25.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49452764, 07.12.2015 року зазначене виконавче провадження було приєднане до зведеного виконавчого провадження № 51065805. Державним виконавцем направлялися запити через ЄДРВП до Пенсійного фонду України про осіб, боржників які отримують пенсії та осіб боржників, які працюють про останнє місце роботи боржника, згідно отриманої відповіді інформацію про боржника не знайдено; до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, згідно отриманої відповіді інформація про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податків, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах інформація знайдена, згідно з відомостями ЄДРВП арешт на кошти боржника накладений постановою державного виконавця від 13.01.2015 року.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за ОСОБА_2 зареєстрований будинок за адресою: Житомирська обл., Радомишльський район, м. Радомишль, вул. Микульського, 41, на який накладено арешт за постановою державного виконавця відділу ДВС Радомишльського РУЮ 27.09.2013 року.

Згідно отриманої інформації з Радомишльського центру 1808 УДАЇ УМВС України в Житомирській області за ОСОБА_2 транспортних засобів не зареєстровано.

Державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника, яке вказано у виконавчому листі, по вул. Микульського, 41 в м. Радомишль Житомирської області, для перевірки майнового стану боржника, до будинку зайти не вдалося, двері ніхто не відчинив.

03.04.2017 року державним виконавцем було направлено виклик боржнику, боржник на виклик не зявився.

17.05.2017 року направлено на адресу Радомишльського районного суду Житомирської області подання державного виконавця про примусове проникнення до житла ОСОБА_2, однак, ухвалою суду подання залишено без задоволення.

28.06.2017 року державним виконавцем Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», оригінал виконавчого листа направлено на адресу стягувача рекомендованою кореспонденцією.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши наявні матеріали, дійшов висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, встановлено, що основними принципам діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права і справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (далі ЗУ «Про виконавче провадження»), виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Радомишльському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебував виконавчий лист № 2/289/392/13, виданий Радомишльським районним судом Житомирської області 22.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" заборгованості в сумі 46 731,88 грн., а 28.06.2017 року державним виконавцем Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, так як у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. Як правова підстава винесення оскаржуваної постанови, в ній зазначено п. 2 ст. 37 Закону (а.с.5).

Пунктом 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на 28.06.2017 року, передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасним і підлягає скасуванню, так як державним виконавцем не вжито всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду, оскільки державним виконавцем не було вчинено всіх дій по виконанню рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право в т.ч. накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; а згідно ч. 1 ст. 36 цього Закону у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.18 своєї постанови №6 від 07.12.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснив судам, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи наведене вище, а також виходячи із засад справедливості, на час винесення державним виконавцем постанови від 28.06.2017 року рішення Радомишльського районного суду за виконавчим листом №2/289/392/13 не були вчинені всі необхідні дії щодо належного виконання рішення суду, у зв'язку з чим були відсутні підстави для повернення виконавчого документа та постанова державного виконавця Сябрука О.А. про повернення виконавчого документа стягувачеві підлягає визнанню незаконною.

Згідно ст. 385 ЦПК України, скарга на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права чи свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

З урахуванням зазначеного та тих обставин, що скарга на дії держаного виконавця, яка була направлена ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до суду поштою, а також часу, необхідного для надходження до суду скарги, яка була відправлена поштою 23.08.2017 року та надійшла 31.08.2017 року (а.с.1,13,36), суд проходить до висновку, що визначений законом строк на подачу скарги скаржником не пропущено.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У цьому випадку суд вважає, що постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві слід визнати неправомірною і зобов'язати державного виконавця вжити передбачених законодавством заходів для виконання виконавчого листа №2/289/392/13 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст. ст. 209-210, 293, 384-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.06.2017 року - задовольнити.

Визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.06.2017 року в межах виконавчого провадження № 49452764.

Зобов'язати державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відновити виконавче провадження з примусового виконання вимог виконавчого листа № 2/289/392/13, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 22.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" заборгованості в сумі 46 731,88 грн. та провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі, але не виключно, щодо винесення постанови про примусовий привід боржника та звернення до суду із поданням про оголошення боржника в розшук, а також проведення належної перевірки майнового стану боржника.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)