АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/769/17 Справа № 199/4023/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє також в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_6 та Управління-служба у справах дітей Амур-Нижьодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачки про визначення між співвласниками порядку користування квартирою АДРЕСА_1 житловою площею 48,1 м.кв., загальною - 80,0 м.кв..

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2016 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє також в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_6 та Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про визначення порядку користування квартирою задоволено частково.

Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками, а саме: виділено в користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 11,3 кв.м разом з прилеглою до неї лоджією площею 3,0 кв.м; виділено в користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 7,7 кв.м; виділено в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 19,0 кв.м; у спільному користуванні співвласників залишено коридор площею 15,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, туалет площею 1,0 кв.м., кухню площею 10,1 кв.м. В іншій частині позову - відмовлено.

Додатковим рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2016 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги на підставі ст. ст. 356, 358, 391 ЦК України, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що сторони у справі є рідними дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які перебували у зареєстрованому шлюбі та їх сім'ї була надана у користування квартира АДРЕСА_1.

Рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2003 року був визначений порядок користування квартирою АДРЕСА_1 житловою площею 48,1 м.кв., загальною - 80,0 м.кв., а саме: ОСОБА_6 була виділена у користування житлова кімната площею 10,1 м.кв. з двома вбудованими шафами площею по 0,5 м.кв.; ОСОБА_2 разом з неповнолітніми на той час дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були виділені у користування житлові кімнати площею 19,0 м.кв., 7,7 м.кв., 11,3 м.кв., лоджія площею 3,0 м.кв., кладова площею 2,2 м.кв.; коридор, кухня, ванна та вбиральня залишені у спільному користування сторін.

Відповідно до цього рішення суду ОСОБА_6 приватизував та зареєстрував за собою право власності на 21/100 частину квартири АДРЕСА_1 про що отримав свідоцтво про право власності на житло від 01.07.2004 року. Іншим співвласникам: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належить по 79/300 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.12.2006 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що можливо визначити порядок користування 79/100 частинами квартири АДРЕСА_1 не порушуючи інтереси інших співвласників, визначивши в користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 11,3 кв.м разом з прилеглою до неї лоджією площею 3,0 кв.м; в користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 7,7 кв.м; в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 19,0 кв.м; у спільному користуванні співвласників залишити коридор площею 15,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, туалет площею 1,0 кв.м., кухню площею 10,1 кв.м.

До приведених доводів в апеляційній скарзі ОСОБА_2 про те що, користування кімнатою, площа якої 19,0 кв.м, порушує її житлові права,оскільки у неї немає доступу до лоджії ,колегія суддів ставиться критично,оскільки відповідачці виділена найбільша по площі кімната ніж іншим членам сім'ї.

Окрім того, відповідно до паспорту громадянина України ,ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 ,в якій ніхто не проживає і на питання в суді апеляційної інстанції вона пояснила,що вона бажає проживати в спірній квартирі ,оскільки їй так потрібно.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можутьбути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючисьч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича