АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/446/17 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: договірні Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Швецової Л.А.,

Суддів: Бровченка І.О., Яцини В.Б.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ПАК СЕРВІС», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Енергоспецбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ПАТ «ОСОБА_5 Дніпро», з урахуванням уточнень, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ТОВ «УКР-ПАК Сервіс», третя особа ТОВ фірма «Енергоспецбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог зазначав, що 08 лютого 2008 року між ПАТ «ОСОБА_5 Дніпро» та ТОВ фірма «Енергоспецбуд» був укладений Кредитний договір №08/02/2012-КЛВ з подальшими змінами і доповненнями в редакції Договору №1 від 28.01.2013 року про зміни до Кредитного договору №08/02/2012-КЛВ від 08.02.2012 року, згідно з яким відповідачу 14.02.2012 року була відкрита кредитна лінія з лімітом кредитування у сумі 1 000 000 грн. За користування кредитом була встановлена процентна ставка у розмірі 22,5 % річних.

Факт надання кредиту у сумі 1 000 000 грн. підтверджується меморіальним ордером №К/516242 від 14.02.2012 року.

Відповідно до п.4.1 кредитного договору позичальник відповідає перед Банком за зобовязання, що випливають з цього Договору майном, грошовими коштами та майновими правами, на які може бути звернено стягнення.

Однак, в порушення умов кредитного договору позичальник не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та розмірах, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобовязань ТОВ фірма «Енергоспецбуд» перед позивачем були укладені договори поруки з подальшими змінами і доповненнями в редакції Договору №1 від 28.01.2013 року з ТОВ «УКР-ПАК СЕРВІС» та ТОВ фірма «Енергоспецбуд» №08/02/2012-П/1 від 08.02.2012 року, з ОСОБА_2 та ТОВ фірма «Енергоспецбуд» №08/02/2012-П/2 від 08.02.2012 року та ОСОБА_4 та ТОВ фірма «Енергоспецбуд» №08/02/2012-П/3 від 08.02.2012 року.

Відповідно до зазначених Договорів поруки позичальник та поручителі відповідають перед позивачем як солідарні боржники.

В звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором загальна заборгованість за кредитним договором станом на 17.04.2015р. складає 2 228 021,60 грн. з яких: тіло кредиту 1 000 000 грн.; сума заборгованості по процентам 564 178,08 грн.; інфляція за кредитом 508 000 грн.; інфляція за процентами 215 843,52 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2015 року позов ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» до, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ТОВ «УКР-ПАК СЕРВІС» третя особа ТОВ фірма «Еенергоспецбуд» про стягнення заборгованості за кредитним задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «УКР-ПАК СЕРВІС», ОСОБА_2, ОСОБА_4, на користь ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» заборгованість за кредитним договором в сумі: тіло кредиту 1 000 000 грн., заборгованість по процентам 564 178,08 грн., інфляція за кредитом 508 000 грн., інфляція за процентами 215 843,52 грн., а всього 2 288 021,60) грн. 60 коп.

Стягнуто з ТОВ «УКР-ПАК СЕРВІС», ОСОБА_2, ОСОБА_4, на користь ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» сплачений судовий збір у сумі 3 654 грн.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернулась на це заочне рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро».

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначила, що суд першої інстанції неповністю зясував обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 лютого 2008 року між ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» та ТОВ фірма «Енергоспецбуд» був укладений Кредитний договір №08/02/2012-КЛВ з подальшими змінами і доповненнями в редакції Договору №1 від 28.01.2013 року про зміни до Кредитного договору №08/02/2012-КЛВ від 08.02.2012 року, згідно з яким відповідачу 14.02.2012 року була відкрита кредитна лінія з лімітом кредитування у сумі 1 000 000 грн. За користування кредитом була встановлена процентна ставка у розмірі 22,5 % річних.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не врахував, що одним із відповідачів є юридична особа, а саме, ТОВ «УКР-ПАК СЕРВІС».

Так, статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог ст.1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення не звернув увагу на те, що між сторонами виник спір, повязаний з господарською діяльністю відповідача, ТОВ «УКР-ПАК СЕРВІС», як юридичною особою, що витікає з укладеного 08 лютого 2012 року договору поруки між ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» та ПАТ ТОВ «УКР-ПАК СЕРВІС», ТОВ фірма «Енергоспецбуд», а тому, відповідно до положень ст.ст.1,12 Господарського процесуального кодексу України позовні вимоги до ТОВ «УКР-ПАК СЕРВІС» підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

У Постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року справа № 6-1323цс-15 викладена правова позиція, відповідно до якої, згідно статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд провадиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до вимог ч.1 ст.310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

За правилом п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Положеннями статті 206 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладене, справа в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ПАК СЕРВІС» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» заборгованості за кредитним договором, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а заочне рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ч.1 ст. 205, ст.ст.303,304, 307, 308, 310 314, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2015 року в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ПАК СЕРВІС» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» заборгованості за кредитним договором скасувати.

Провадження в цій частині закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: