САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1043/17
Провадження №2/726/324/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2017 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, суд,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому вказує, що вона є власником житлового будинку №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці та господарських споруд на підставі договорів дарування.

В житловому будинку №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці зареєстрована вона, ОСОБА_1, її донька ОСОБА_3, онуки: ОСОБА_4, ОСОБА_5, та колишній зять, відповідач ОСОБА_2, шлюб між яким та її донькою розірвано 01.06.1994 року.

Вказує про те, що відповідач ОСОБА_2 набув права на проживання у вищевказаному житловому будинку на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.05.2005 року, яке частково змінено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 26.10.2005 року.

Вказує, що на день ухвалення рішень власником будинку №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці була її донька ОСОБА_3, а з 05.03.2015 року власником цього будинку є виключно вона.

Позивачка зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку по вул. Каштановій №121 з червня 2015 року та в будинку відсутні його власні речі.

Крім того ОСОБА_1 в позові посилається на ту обставину, що збільшилась плата за користування комунальними послугами та виникла необхідність звернутись за оформленням субсидії а тому вона просила відповідача знятись з реєстрації за місцем проживання в спірному будинку в добровільному порядку, але він відмовився.

В позові також вказує, що у звязку з тим, що відповідач фактично зареєстрований у її житловому будинку та перешкоджає їй повноцінно користуватись власністю, вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Просить суд ухвалити рішення яким усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком з належними до нього по господарськими будівлями і спорудами по вул. Каштановій 121 у м. Чернівці шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком з належними до нього по господарськими будівлями та спорудами.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_6 надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду письмові заперечення проти позову в якому вказує, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.07.2005 року по цивільній справі №2-92/2005 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення тимчасового мешканця, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на проживання в житловому приміщенні встановлено, що будинковолодіння №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці будувалось спільними коштами та спільною працею сторін, під час перебування у шлюбі, а також їх спільного проживання, ведення спільного господарства і спільного бюджету. Житловий будинок збудовано ОСОБА_2 та його колишньою дружиною ОСОБА_3 Крім того вказує, що судом було встановлено, що будинок №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці є його постійним та єдиним місцем проживання. В звязку з такими обставинами за ним, ОСОБА_2, було визнано право на проживання в цьому житловому будинку.

В 2013році ОСОБА_2 за власні кошти за погодженням з його колишньою дружиною ОСОБА_3 проведено ремонт в будинку. Крім того за свої власні кошти він придбав нову спальню, пральну машинку, встановив шафу купе. Про дані обставини достовірно відомо позивачці ОСОБА_1 Крім того в будинку знаходиться належний йому сезонний одяг, посуд, речі особистої гігієни.

Крім того у своєму запереченні відповідач ОСОБА_2 вказує, що у 2014році він почав сезонно працювати за межами України. Працює три місяці у республіці ОСОБА_5 потім повертається на місяць у м. Чернівці за місцем проживання у житловий будинок №121 по вул. Каштановій.

У 2016році за тиждень до Великодня він повернувся в Україну та проживав у спірному будинку. На Великдень у цьому ж 2016 році також повернулась із-за кордону його колишня дружина ОСОБА_3 а тому для уникнення конфліктів, які могли виникнути з колишньою дружиною він деякий час проживав у своєї рідної сестри ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1. Після Великодних свят він знову поїхав на роботу за межі України та повернувся у м. Чернівці в останніх числах червня 2016 року та виявив, що у вхідних дверях до житлового будинку по вул. Каштановій №121 замінено замок, а тому у нього не було можливості потрапити до будинку і проживати за вказаною адресою. Він звернувся до позивачки ОСОБА_1 з проханням надати ключ від вхідних дверей будинку, на що вона йому відмовила. Протягом липня місяця 2016 року ОСОБА_2 вимушений був проживати у своєї рідної сестри. На початку серпня місяця 2016року він знову звернувся до ОСОБА_1 з проханням надати йому ключі від вхідних дверей будинку. Однак, позивачка йому відмовила. Після цього 04.08.2016року він, ОСОБА_2, звернувся до органів поліції з заявою про вчинення позивачкою протиправних дій по відношенню до нього.

03.02.2017 року він знову звернувся з заявою до Садгірського відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області з приводу того, що позивачка ОСОБА_1 не допускає його до будинку по вул. Каштановій №121 у м. Чернівці.

Крім того в запереченні відповідач зазначає, що позивачка не проживає у спірному житловому будинку, а її постійним місцем проживання є житловий будинок №104-а по вул. Каштановій у м. Чернівці. Вважає, що проживати у спірному будинку він не може з поважних причин, позивачкою не доведено фактів перешкоджання їй ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці, а тому просив суд відмовити в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1, в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 надали пояснення аналогічні викладеним у запереченні.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що відповідача ОСОБА_2 знає досить тривалий час, так, як проживає поруч з будинком №121 по вул. Каштановій. На прохання ОСОБА_2 допомагав йому у 2013 році та привозив будівельні матеріали. Знає, що ОСОБА_2 проводив ремонт у будинку, бачив як будував новий паркан, допомагав йому привозити нові меблі для спальні, шафу купе. Йому, ОСОБА_9, відомо, що ОСОБА_2 періодично виїжджає до ОСОБА_5 на роботу та повертається у Чернівці за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. Так, десь у 2015 році коли ОСОБА_2 повернувся з роботи, він виявив, що у вхідних дверях будинку де він проживає змінено замок. Йому, ОСОБА_9, також відомо про те, що ОСОБА_2 звертався до своєї колишньої тещі щоб отримати ключ від вхідних дверей будинку, однак ОСОБА_1 відмовила. ОСОБА_9 також повідомив суду, що ОСОБА_2 вимушений був проживати у своїх родичів, оскільки не має можливості користуватись будинком де він зареєстрований та постійно проживав.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_2 є її рідним братом. У 2015 році коли він повернувся з роботи з ОСОБА_5 то виявив, що не може потрапити до житлового будинку по вул. Каштановій 121 де він проживає так, як його колишня теща ОСОБА_1 змінила у вхідних дверях будинку замок. ОСОБА_2 звертався до ОСОБА_1 з проханням надати ключ, однак та йому відмовила. ОСОБА_2 деякий час проживав у неї в квартирі, а потім знову поїхав на роботу за кордон. Їй відомо, що в будинку де проживав ОСОБА_2 залишились його речі та меблі. Їй також відомо, що брат проводив ремонт у будинку, замінив вікна, перебудував паркан.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_2 знає так, як він є колишнім чоловіком її сестри ОСОБА_3 Вказувала, що в будинку по вул. Каштановій 121 у м. Чернівці, де проживав ОСОБА_2, залишились його речі: спальня, шафа, мікрохвильова піч, чайник. Вказувала, що ОСОБА_2 не проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, знає, що її мама ОСОБА_1 змінила замок у вхідних дверях будинку.

В судовому засідання свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона працює листоношою у поштовому відділенні яке обслуговує вул. Каштанову. Вказувала, що ОСОБА_2 останнім часом не отримував листів а тому зробила висновок, що він не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Про поважність причини не проживання ОСОБА_2 в будинку №121 по вул. Каштановій їй нічого не відомо та більше ніяких відомостей повідомити суду не може.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що ОСОБА_2 є його рідним батьком, відносини з яким він не підтримує. Йому відомо, що батько не проживає в будинку по вул. Каштановій №121.Крім того йому відомо, що бабця ОСОБА_1 змінила замок у вхідних дверях будинку в якому проживав батько.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про необґрунтованість і недоведеність позову та необхідність відмовити у його задоволенні з наступних підстав.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.07.2005 року у цивільній справі №2-92/2005 набув права на проживання у житловому будинку №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці. Крім того вказаним рішенням суду встановлено, що житловий будинок №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці будувався спільними коштами та спільною працею ОСОБА_2, під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3, а також їх спільного проживання, ведення спільного господарства і спільного бюджету, тобто житловий будинок збудовано ОСОБА_2 та його колишньою дружиною ОСОБА_3 Вказані обставини у відповідності до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають додатковому доказуванню.

Як встановлено судом із копії договору дарування серії ВСК № 856414 від 21.12.2005 року та копії договору дарування від 05.03.2014 року, власником вказаного житлового будинку на день розгляду справи є позивачка ОСОБА_1

Відповідно до довідки №2491 від 26.06.2017 року ПП "Садгора-Сервіс" (а.с.42) відповідач ОСОБА_2 зареєстрований по місцю проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 15.11.2005 року, як зять по відношенню до власника житлового будинку.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 протягом 2015-2017 років періодично перебував за межами України, що підтверджується відмітками про перетин державного кордону України у паспортному документі ER 170629 від 14.02.2014 року.

Згідно трудового контракту від 30.12.2014 року ОСОБА_13 працював у республіці ОСОБА_5.

З листа Садгірського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 09.08.2016 року та висновку від 08.08.2016 року про результати розгляду звернення гром. ОСОБА_2 судом встановлено, що ОСОБА_2 04.08.2016 року звертався до органів поліції з приводу дій ОСОБА_1, яка змінила замок у вхідних дверях житлового будинку №121 по вул. Каштановій та не допускає його проживати і користуватись будинком.

Судом також встановлено, що 03.02.2017 року ОСОБА_2 звертався до Садгірського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з приводу дій ОСОБА_1, яка не допускає його до житлового будинку №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці.

В судовому засіданні судом досліджено акт №109 від 26.06.2017 року в якому відображено, що ОСОБА_2 не проживає в будинку по вул. Каштановій 121 у м. Чернівці з 2015 року. Судом критично оцінюється даний письмовий доказ, оскільки в сукупності з іншими здобутими під час розгляду справи доказами, він не підтверджує поважності причин з яких ОСОБА_2 не користується житловим будинком по вул. Каштавій 121.

Серед основних прав і свобод людини і громадянина Україна проголошує право на житло. Тобто право на житло - це одне із найважливіших соціально-економічних прав громадян України, оскільки воно стосується основ життя людини.

Відповідно до ст. 25 Загальної декларації прав людини "Кожна людина має право на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд і необхідне соціальне обслуговування, що є необхідним для підтримки здоровя й добробуту її самої та її родини".

Невідємне право кожної людини на житло закріплено і в інших міжнародно-правових документах про права людини, у тому числі в Міжнародному пакті про економічні, соціальні й культурні права від 16 грудня 1966 року (ст. 10). При цьому, як вбачається з п.1 статті 12 Міжнародного пакту про цивільні і політичні права від 16 грудня 1966 року, право на житло має реалізовуватися за умови вільного вибору людиною місця проживання.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Повага до права людини на житло закріплена також у статті 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст.383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У відповідності зі ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України за змістом якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того суд вважає, що у випадку коли власник своїми діями заважає праву особи проживати і користуватись житловим приміщенням і особа змушена залишити таке житлове приміщення, то відсутність особи у цьому житловому приміщенні не можна визнати, як відсутність без поважних причин.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.

З досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 не втратив права на користування житловим будинком №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці, оскільки відсутній у цьому будинку з поважних причин та його відсутність у будинку з 2015 року викликана діями позивачки ОСОБА_1, яка вживала заходів щодо обмеження відповідача у доступі до його житла.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у користуванні житловим будинком з належними до нього погосподарськими будівлями і спорудами №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування цим житловим будинком є не доведеною належними і допустимими доказами. Судом не здобуто жодного доказу, який би достовірно підтверджував створення перешкод ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком №121 у м. Чернівці.

За таких обставин суд вважає, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.47 Конституції України, ст.ст.9,150 ЖК УРСР, ст.ст.383,405 ЦК України, ст.ст.12,13,81,82,89,259,263,264,265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком з належними до нього погосподарськими будівлями та спорудами №121 по вул. Каштановій у м. Чернівці шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком з належними до нього погосподарськими будівлями і спорудами - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_14