Номер провадження 2/754/5224/17 Справа №754/9255/17
15 листопада 2017 року Деснянський районний суду м. Києва в складі:
головуючого-судді: О.М. Панченко
при секретарі: М.В. Полярній
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби Гагарінського району м. Севастополя про скасування арешту, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Державної виконавчої служби Гагарінського району м. Севастополя про скасування арешту. Мотивує вимоги тим, що 13.05.2008 року відповідачем були прийняті постанови про накладення арешту на ? частку квартири АДРЕСА_1 по зобов»язанням її чоловіка ОСОБА_2 Такі дії державної виконавчої служби вважає незаконними, оскільки на той час її чоловік не мав своєї частки в квартирі. З 2006 року вказана вище квартира є її приватною власністю, а саме ? її частина і по ? частці у власності мають її діти. Станом на лютий 2013 року у відділі ДВС Гагарінського УЮ у м. Севастополі відсутні відкриті виконавчі провадження у відношення ОСОБА_2, про що було видано відповідну довідку. Таким чином на сьогоднішній день виконавчий документ, що був підставою для відкриття виконавчого провадження в межах якого накладено арешт на майно позивача на виконанні у Відповідача не перебуває, тому позивач була вимушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2017 року підсудність даної справи визначено Деснянському районному суду м. Києва.
Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову в повному обсязі та просила суд про їх задоволення.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 13.05.2008 року Відділом ДВС Гагарінського району м. Севастополя були прийняті постанови про накладення арешту на ? частку квартири АДРЕСА_1 по зобов»язанням чоловіка позивача - ОСОБА_2 Позивач такі дії державної виконавчої служби вважає незаконними, оскільки на той час її чоловік не мав своєї частки в вказаній вище квартирі. З 2006 року вказана вище квартира є власністю позивача та її двох дітей, а саме їй належить ? її частина і по ? частці у власності мають її діти, що підтверджується договором дарування частини квартири та свідоцтвом про право власності на житло.
Станом на лютий 2013 року у відділі ДВС Гагарінського УЮ у м. Севастополі відсутні відкриті виконавчі провадження у відношення ОСОБА_2, про що позивачу було видано відповідну довідку. Таким чином на сьогоднішній день виконавчий документ, що був підставою для відкриття виконавчого провадження в межах якого накладено арешт на майно позивача на виконанні у Відповідача не перебуває, тому позивач була вимушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.
У відповідності до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Як було встановлено в судовому засіданні, на сьогоднішній день виконавчий документ, що був підставою для відкриття виконавчого провадження в межах якого накладено арешт на майно та кошти позивача на виконанні не перебуває.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.
Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Втім, арешт з майна позивача, накладений постановою Відділу виконавчої служби знятий не був, що суттєво обмежує права позивача, як власника на розпорядження цим самим майном та свідчить про необхідність його скасування.
Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до п.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі прийняття рішення судом про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Таким чином, необхідно здійснити захист цивільних прав та інтересів ОСОБА_1 шляхом звільнення арешту з нерухомого майна, що належить їй та її дітям.
На підставі вищевикладеного та керуючись п.4 ч.1 ст.47, ч.ч.1,2 ст.50, ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 317, 321, 386 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати арешт та заборону на відчуження з ? частки квартири АДРЕСА_1, накладений постановами Державної виконавчої служби Гагарінського району м. Севастополя АА 891481, АА 733487 від 13.05.2008 року.
Судові витрати по справі в розмірі 640.00 грн. компенсуються за рахунок коштів з державного бюджету України на користь ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва, через Деснянський районний суд міста Києва, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя