Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Гудковій Є.С., Кваші С.О.,

за участі позивача, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи по справі ОСОБА_1, Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про припинення дій, що порушують право власності на нерухоме майно та відновлення стану майна, яке існувало до порушення цього права та за позовом третьої особи ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи по справі Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про усунення перешкод в користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 власними силами і за власний рахунок привести стіну належного на праві власності ОСОБА_3 приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1, яку використано при будуванні самочинно побудованої прибудови, - у початковий стан шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки від самочинно побудованої прибудови розміром 2,5 м. на 2,7 м. до квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні було прийнято позовну заяву третьої особи ОСОБА_1, в якій вона просить зобовязати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні майном, шляхом знесення прибудови до стіни квартири АДРЕСА_3.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2015 року судом було призначено судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка, 27.

Ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2014 року про призначення судової будівельно - технічної експертизи була залишена Миколаївським відділенням Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз без розгляду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2015 року було призначено судову будівельно - технічну експертизу за клопотанням третьої особи , яка заявляє самостійні вимоги в судовому засіданні .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2017 року було відновленно провадження по справі після проведення експертизи.

У судовому засіданні позивач та третя особа вимоги позовів підтримали і просили суд їх задовольнити з викладених в позові підстав, а також на підставі висновку судової будівельно- технічної експертизи. Суду пояснили, що відповідачами без жодного погодження з ними, самовільно, всупереч будівельних норм прибудовано до стіни їх ванної кімнати прибудову. Внаслідок такого самовільного будівництва пошкоджено їх стіну, та закрито вентиляційний отвір з ванної кімнати , що призвело до появи плісняви на стелі на стінах. Також зазначили, що незаконною прибудовою відповідачі зайняли частину спільного двору та заважають усім співвласникам будинку у вільному проході та проїзді .

Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що по-перше, вентилляційний отвір закрито позивачам не спірною прибудовою, прол знесення якої заявлені вимоги, а прибудовою, яку будував попередній власник квартири № 8 і я ка була узаконена належним чином на час придбання відповідачами цієї квартири. По-друге, відсутні жодні правові підстави саме для знесення спірної прибудови і приведення стіни квартири № 7 у попередній стан, оскільки порушення прав позивачів не є доведеними, а ті , що існують можливо усунути іншим шляхом, про що прямо зазначено у висновку експерта.

Вислухавши пояснення позивачів та представників сторін, експерта, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Позивачі є власниками квартири АДРЕСА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02 квітня 2007 року. В Свідоцтві зазначено, що квартира є загальною площею 51,6 кв.м.

Як вбачається з технічного паспорту на вказану квартиру вона є двокімнатною, а а також складається з кухні, вбиральні, 1,9 кв.м., ванної , площею 2,4 кв.м.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4О, та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_5 на підставі Договору купівлі-продажу від 20 травня 2011 року. В договорі зазначено, що квартира є трикімнатною , житловою площею 41,30 кв.м., загальною площею 66 кв.м.

Як не заперечували сторони в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, відповідачі дійчно здійснили прибудову , розміром 2,5м. х 2,7 м.до приміщення № 7 квартири № 8 за цією адресою , продовжив його вздовж сусідської стіни квартири № 7. ОСОБА_4 Постановою адміністративної комісії Адміністрації Центрального району ММР від 24.09.2014 року № 820 була притягнута до адміністративної відповідальності за факт самовільного прибудування прибудови до кв. 8 без наявних дозвільних документів за адресою вул.Чкалова, 18 в м.Миколаєві.

Таке будівництво здійснювалося без погодження з сусідами та без відповідних дозвольних документів компетентних органів, отже в розумінні ст. 376 ЦК України є самовільним будівництвом..

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 13 лютого 2015 року скасоване рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2005 року, яким було визнано за ОСОБА_6М, (правопопередник відповідачів ) право власності на самовільно зведену прибудову до квартири АДРЕСА_6. Як вбачається з даного судового рішення , ОСОБА_6 самовільно збільшив загальну площу квартири № 8 на 15,78 кв.м. за рахунок приєднання приміщень загального користування та зведення прибудови до квартири, розміром 4,98 мх 3,17 м. Проте підставами для скасування рішення суду стали відсутність наявності спору про право, адже в матеріалах цивільної справи були відсутні докази на підтвердження того, що Миколаївська міська рада відповіла у оформленні ОСОБА_6 в установленому законом порядку переобладнання квартири та прибудови до неї , а також суд не перевірив, чи порушуються права інших співвласників будинку на користування спільною земельною ділянкою та прибудинковою територією внаслідок зведення прибудови.

Як вбачається з Висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи пвід 31 січня 2017 року , експертом не надана відповідь на питання суду Чи відповідає побудована прибудова до зовнішньої стіни квартири АДРЕСА_7 вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва: нормам ДБН, технічним, архітектурним, протипожежним, санітарно-гігієнічним та іншим нормам та правилам у сфері будівництва та містобудування? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність, які саме порушення існують і в чому вони полягають? - через відсутність проекта будівництва.

По другому питанню Чи впливає прибудована побудова до стіни квартири АДРЕСА_7 на технічний стан цієї стіни та вимощення квартири АДРЕСА_7, до якої вона прибудована? Якщо так, то яким чином? Чи виникли пошкодження, деформація, інші негативні зміни стіни та вимощення квартири АДРЕСА_7 саме внаслідок прибудови побудови до цієї стіни та вимощення? Якщо так, то які саме пошкодження, деформації, руйнація? при огляді обєкту виявлено, що з частиною зовнішньої стіни квартири 3 7 , до яколї прибудована прибудова 7 належна ждо квартири 3 8 межують приміщення вбиральні 5 та ванної кімнати 6 квартири №7. При обстеженні ванної кімнати 6 квартири № 7 виявлено, що вентиляційний канал виходить через стіну до прибудови 7 квартири № 8 через це робота вентканалу заблокована, що призвело до появи плісняви та грибка на стелі та стінах ванної кімнати . Крім того на зовнішній стіні квартири № 7 в приміщенні ванної кімнати 6 квартири № 7 виявлені тріщини, які могли виникнути внаслідок динамічних навантажень в процесі виконання будвельних робіт. Таким чином , побудова до стіни квартири АДРЕСА_7 впливає на технічний стан цієї стіни та внутрішніх приміщень квартири № 7 , а саме : наявні тріщини зовнішньої стіни та облицювання ванної кімнати квартири 3 7, відсутність вентиляції і як слідство виникнення плісняви та грибка на стелі та стінах ванної кімнати.

По третьому питанню При виявленні порушень норм та правил зазначити всі можливі способи їх усунення та зазначити наявність перешкод в користуванні та експлуатації стіною квартири АДРЕСА_7 внаслідок прибудови побудови - тріщини та відстуність вентиляції можливо усунути ремонтом зовнішньої стіни квартири 3 7 з переоблицюванням керамічною плиткою, а аткож поновлення вентиляції ванної кімнати та перефарбуванням стелі з попередньою обробкою антигрибковими сумішшями.

Разом з тим, як вбачається з доданого до висновку експерта плану (Додаток № 2 ) та пояснень експерта в судовому засіданні, закритий вентиляційний канал з приміщення 6 квартири 3 7 закритий не тією прибудовою, яку збудували відповідачі, розміром 2,5 мх2,7 м , а прибудовою 7, площею 5,7 кв.м., яка входила в договрі купівлі-продажу квартири відповідачами, але згодоом скасоване право власності на неї вищевказаним судовим рішенням.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно положень ст. 391 ЦК України,власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. (ст. 57 ЦПК України). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. ОСОБА_6 сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін у справі та інших осіб, які беруть участь у справі.

Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч. 1 ст. 376 ЦК України). Будівництво, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності , будівельних норм , державних стандартів і правил ( п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 віл 30 березня 2012 р. «Про практику застосування статті 376 Цивільного Кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»).

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Частина сьома цієї статті встановлює, що лише у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

І тільки якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Вимоги відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування про зобов'язання особи, яка, маючи дозвіл на будівництво нерухомого майна, допустила при цьому істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, чи істотне порушення будівельних норм і правил, провести відповідну перебудову можуть бути заявлені як у разі, коли ці відхилення були допущені при будівництві нерухомості, так і внаслідок перебудови під час її експлуатації (частина сьома статті 376 ЦК). Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. При цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК, частина перша статті 60 ЦПК).

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об'єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову.

Відхилення від проекту забудови об'єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об'єкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна його зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об'єкта нерухомості.

Проте, проведеною судовою будівельно-технічною експертизою не встановлено, чи є порушення , допущені відповідачами при зведенні спірної прибудови істотним , а навпаки зазначив, що для усунення порушень прав позивачів у користуванні приміщенням № 6 своєї квартири, можливо зробити певну перебудову та простий ремонт стіни.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про вдімову у задволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати сплачені позивачем при подачі позову не підлягають стягнення з відповідача, а відповідачі не надали суду докази щодо понесення ним витрат під час розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення дій, що порушують право власності на нерухоме майно та відновлення стану майна, яке існувало до порушення цього права та позову третьої особи ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя Центрального районного суду

м.Миколаєва ОСОБА_7