МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/290/17
РІШЕННЯ
Іменем України
17 жовтня 2017 року
Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретарів судового засідання: Колошко Д.О.; Шуріної Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
встановив:
У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 27024 грн. 06 коп., з яких: 11165 грн. 72 коп. - заборгованість за кредитом; 3 грн. 26 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 12505 грн. 36 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 3349 грн. 72 коп. штраф, а також про стягнення судових витрат у справі.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 13.02.2014 між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 17065 грн. 52 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0.01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення відповідачем умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також пеню та штраф, що станом на 06.02.2017 складає 27024 грн. 06 коп.
10 квітня 2017 року відповідач ОСОБА_1 подав на адресу суду заперечення проти позову, в яких вказував на те, що не погоджується з розміром заборгованості, зазначивши, що визнає заборгованість тільки в частині основного боргу за кредитом, що складає 11165 грн. 72 коп. Також у запереченнях відповідач посилався на те, що 25 березня 2014 року Центральним РВК м. Миколаєва він був призваний на військову службу. Займав посаду водія взводу забезпечення. В період з 23 травня 2014 року по 25 липня 2014 року брав участь в антитерористичній операції. Після повернення з зони АТО проходив лікування в психіатричній лікарні № 2 м. Миколаєва. Посилаючись на п. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, відповідач просив відмовити позивачеві в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої заборгованості за пенею і комісією, що складає 12505 грн. 36 коп., а також штрафу у розмірі 3349 грн. 72 коп.

У судове засідання представник позивача не з`явився, з поданого до суду разом з позовною заявою, клопотання вбачається, що позивач просить розглянути справу без участі його представника.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, при цьому 17.10.2017 його представник ОСОБА_2 подав на адресу суду заяву, в якій, посилаючись на п. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, позовні вимоги визнав частково. Просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість тільки за кредитом, що складає 11165 грн. 72 коп., в іншій частині позову просив відмовити. Також просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого.
13.02.2014 між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода), відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 17065 грн. 52 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0.01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.
Згідно з п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні відповідачем строків погашення заборгованості, зазначених у Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день за зобов`язаннями строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 3349 грн. 72 коп.
Відповідно до п. 2.5 Генеральної угоди відповідач зобов`язався повернути суму кредиту, процентів, винагороди відповідно до Генеральної угоди та Умов та правил.
Згідно з п. 2.9 Генеральної угоди процентна ставка по кредиту може змінюватись в залежності від змін облікової ставки НБУ або в інших випадках, відповідно до Умов та правил (а.с. 7).
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем Договір, що підтверджується підписом відповідача в угоді.
При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до умов якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідач користувався встановленим лімітом, при цьому свої зобов`язання за кредитним договором в частині погашення основної заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом відповідач належним чином не виконує.
Неналежним виконанням зобов`язань за Генеральною угодою від 13.02.2014 відповідач порушує умови договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.02.2014, укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 06.02.2017 року у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі 27024 грн. 06 коп., з яких: 11165 грн. 72 коп. - заборгованість за кредитом; 3 грн. 26 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 12505 грн. 36 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 3349 грн. 72 коп. штраф (а.с. 6).
Разом з цим, згідно з п. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, в редакції від 07 травня 2017 року, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію особливий період - період функціювання національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України Про оборону України надається визначення терміну особливий період - особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу Про часткову мобілізацію № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Судом встановлено, що 25 березня 2014 року Центральним РВК м. Миколаєва відповідач ОСОБА_1 був призваний на військову службу. Обіймав посаду водія взводу забезпечення. В період з 23 травня 2014 року по 27 липня 2014 року брав участь в антитерористичній операції. Указом Президента України Порошенка Петра Олексійовича від 27 листопада 2014 року № 892/2014 відповідача ОСОБА_1 нагороджено орденом За мужність III ступеня.
Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 10 червня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 на право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій; копією військового квитка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ; довідкою військової частини - польова пошта НОМЕР_3 Міністерства оборони України № 719 від 23 травня 2016 року про безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; копією службової характеристики ОСОБА_1 від 18 березня 2015 року; копією Орденської книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 (а.с. 51, 53 - 57, 63).
За таких обставин вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, і з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом, з урахуванням вимог Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, лише в частині стягнення основого боргу, що складає 11165 грн. 72 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 660 грн. 96 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, ст. ст. 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
вирішив:
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (, МФО 305299, рах. № НОМЕР_6 ) заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13.02.2014 у сумі 11165 грн. 72 коп. - основна заборгованість за кредитом.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (, МФО 305299, рах. № НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 660 грн. 96 коп.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. О. Шаронова

17.10.2017