Провадження № 2/641/314/2017 Справа № 641/9210/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.

при секретарі - Бєловій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Комінтернівський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилався на те, що в період із середини 2011 року і до літа 2012 року він мав близькі стосунки із ОСОБА_3, яка перебувала у зареєстрованому шлюбі із іншою особою. Влітку 2012 року ОСОБА_3 повідомила його, що вагітна від свого чоловіка та вони припинили свої стосунки, а в жовтні 2012 року ОСОБА_3 народила доньку, батьком якої записано її чоловіка - ОСОБА_2 У вересні 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано, від останнього йому стало відомо, що саме він є біологічним батьком дитини і ОСОБА_2 готовий це підтвердити у суді.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, не заперечував, що позивач є батьком ОСОБА_6

Третя особа - ОСОБА_3 у судовому засіданні вказувала, що саме позивач ОСОБА_1 є біологічним батьком її доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи - Комінтернівського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась ОСОБА_4, про що 14.11.2012 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління складено відповідний актовий запис № 1019. Батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2002 року.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2016 у справі № 641/7486/16-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Даним судовим рішенням встановлено, що від шлюбу вони мають дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, які після розірвання шлюбу залишаються проживати із батьком, а також, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2006 року. Судове рішення набрало законної сили 11.01.2016.

Згідно ст.. 133 Сімейного кодексу України , якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до положень ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що він є біологічним батьком народженої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року дівчинки, а на підтвердження позовних вимог посилається на пояснення самої ОСОБА_3 та її колишнього чоловіка ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 у судовому засіданні відмовився від проведення у справі генетичної експертизи з метою підтвердження біологічного споріднення між ОСОБА_1 та дитиною, вважаючи, що достатньо лише пояснень матері дитини та її колишнього чоловіка.

Інших клопотань він учасників процесу не надходило.

Статті 58-59 ЦПК України зазначають визначають належність та допустимість доказів. Належними є докази, які містять інформації щодо предмета доказування, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Також обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належним та допустимим доказом батьківства певної особи (за життя досліджуваних осіб) є висновок судової генетичної експертизи, який має бути однозначним та не викликати сумніви.

Позивач ОСОБА_1 своїм процесуальним правом щодо одержання доказів на підтвердження своїх позовних вимог скористатися не бажав. Пояснення третьої особи ОСОБА_3 є неоднозначними, оскільки вона не може чітко та впевнено підтвердити батьківство саме позивача ОСОБА_1 відносно дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд вважає не доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання його батьківства відносно малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому і вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Є. Боговський