Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

28 грудня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Морозової Н. Л.

секретар судового засідання Галас Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево, відповідно до п.9) ч.1 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 № 2147-VIII), цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачкою 09 листопада 2013 року, зареєстрованого у виконкомі Зняцівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 22.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка народила дитину - ОСОБА_3. Шлюбні відносини між ними припинені, оскільки під час шлюбу у позивача виникли сумніви, що він являється батьком дитини, тому звернувся до приватної клініки та провів молекулярно-генетичний аналіз ДНК, результати якого показали, що він не являється біологічним батьком дитини. Вказане встановлено і рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15.11.2017 року про оспорювання батьківства. Відповідачка приховала від нього, що він не є батьком дитини, тому втратив до неї довіру та повагу, вважає, що шлюб існує формально, збереження сім»ї неможливе.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Беручи до уваги заяву позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.223 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 № 2147-VIII).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 09.11.2013 року у виконкомі Зняцівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 22, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини "ОСОБА_2". (а.с.5).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 11.10.2017 року провадження у справі було зупинено до вирішення цивільної справи №303/3797/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області про оспорювання батьківства.

З рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15.11.2017 року у цивільній справі №303/3797/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області про оспорювання батьківства вбачається, що позовну заяву ОСОБА_1 про оспорювання батьківства задоволено та виключено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як батька з Актового запису №421 від 23 квітня 2014 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області.

Таким чином, підстави та мотиви, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, а саме, що він не являється біологічним батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, знайшли підтвердження в судовому засіданні.

У відповідності з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи.

За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов"язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ст.24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Оскільки суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке переконання до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Стаття 113. Право на вибір прізвища після розірвання шлюбу СК України, регламентує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Пункт 6 Статті 15. Державна реєстрація розірвання шлюбу )Закон, ВР України, від 01.07.2010, № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану") визначає, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 24,110,112 СК України, п.9) ч.1 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 № 2147-VIII), ст.ст. 12, 82, 141, 223, 263-266, 280, 282, 284, 354 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 № 2147-VIII), суд заочно,

У Х В А Л И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 09 листопада 2013 року у виконкомі Зняцівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 22 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, мешканця АДРЕСА_2 - 640 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.Л.Морозова