печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Матійчук Г.О.,

при секретарі : Руденко Н.П.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 01.03.2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 01.03.2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким було позов задоволено та стягнено з останнього заборгованість за кредитним договором № К4Н0GК00000050 від 11 грудня 2006 року у розмірі 50 644,88 Євро, що еквівалентно 1 198 764 грн. 31 коп. та судовий збір у розмірі 3 654,0 грн., посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що судом не направлялись копії матеріалів справи та судові повістки відповідачу та останнім не отримувались та що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження існування суми боргу, зазначеного в позові, а відтак позовна заява не підлягала задоволенню.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву з викладених в ній підстав.

Представник ПАТ «КБ «ПриватБанк», до суду не з»явився, повідомлявся про розгляд заяви належним чином, тому суд, з урахуванням вимог ч.1 ст. 231 ЦПК України, визнав за можливе розглядати заяву без його участі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто в цій частині зазначеної статті закріплено юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої заочне рішення підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 судом за місцем реєстрації (а.с.22) неодноразово направлялись процесуальні документи, що спростовує твердження вредставника відповідача про ненаправлення їх відповідачу

Доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в контексті ч.1 ст. 231 ЦПК України, слід вважати такі фактичні дані, на підставі яких суд може встановити обставини, що обґрунтовують заперечення відповідача проти позову, а також інші обставини, які могли б вплинути на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення суду.

Разом з тим, будь-яких доказів на спростування позовних вимог відповідачем не надано.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на зазначене вище суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 228, 231, 232 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про скасування заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від від 01.03.2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Оскільки заява про перегляд заочного рішення залишена без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.О.Матійчук