Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/5205/16 Головуючі у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 22-ц /778/3387/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5, третя особа - Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

В обґрунтування позову зазначено, що вона є власником житлового будинку № 36 по вулиці Земській (Червоній) у м. Бердянську, що підтверджується свідоцтвом про право власності (серія САС № 916034) та вятогом про державну реєстрацію прав (серія ССУ № 651588). Відповідно до довідки про склад сім'ї за даною адресою зареєстровано троє людей, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Вказувала, що відповідачі у її будинку за вищевказаною адресою фактично з дня реєстрації та по даний час не проживають. У звязку з зазначеним, просила визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які не проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Червона), б. 36, такими, що втратили право на користування цим житлом внаслідок їх відсутності без поважних причин понад один рік.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Земська (Червона), будинок № 36 та знято її з реєстрації за зазначеним місцем проживання.

Відмовлено в задоволенні позову про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням № 36 по вул. Земській (Червоній) у місті Бердянську, та про примусове зняття її з реєстраційного обліку в даному будинку.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 02 листопада 2017 року ОСОБА_4 заявила клопотання про відмову від позову.

Згідно з ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно зі ст. 306 ЦПК України в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Частиною 1 статті 310 ЦПК України встановлено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу, зокрема, за п. 3 ч. 1 цієї норми у випадку відмову позивача від позову та прийняття цієї відмови судом.

Наслідки прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі, передбачені ст. 206 ЦПК України ОСОБА_4 розяснені та зрозумілі, на підтвердження чого ОСОБА_4 власноручно у судовому засіданні було написано заяву, в якій остання просила прийняти відмову від позову, рішення суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

Зважаючи на те, що ст.ст. 11, 31 ЦПК України передбачено право особи, яка бере участь у розгляді справи, розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_4 від позову до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання із скасуванням судового рішення і закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 205, 307, 310, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Прийняти відмову ОСОБА_4 від позову до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 листопада 2016 року у цій справі скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: