Справа № 308/6378/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що вона - ОСОБА_1 - до зміни прізвища у звязку з одруженням Мацола, 25 листопада 2006 року уклала шлюб із ОСОБА_2 Шлюб було зареєстровано відділом РАЦС Ужгородського МУЮ Закарпатської області, про що 25 листопада 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №790 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФМ номер 021761.

Вказує, що від даного шлюбу 06 червня 2007 року у них із відповідачем народився син ОСОБА_3.

Зазначає, що не дивлячись на народження дитини, їхнє спільне з відповідачем подружнє життя не склалось, виявилось, що у них зовсім різні погляди на сімю, на ведення домашнього господарства, спілкування з оточуючим світом та взагалі на життя. Непорозуміння з названих питань призводило до постійних сварок між ними, у звязку з чим вже протягом шести років вони з відповідачем проживають окремо, спільне домашнє господарство не ведуть, побутом не повязані, що свідчить про фактичне припинення шлюбних відносин.

Пояснює, що примирення та подальше проживання як подружжя між нею та ОСОБА_2 неможливе внаслідок відсутності такого бажання в обох та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та шлюб «на папері» немає.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України подальше спільне життя їхнього подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, а примирення неможливе, звертається до суду із проханням розірвати укладений між ними 25 листопада 2006 року шлюб.

Також, повідомляє про відсутність обставин, що унеможливлюють предявлення позову про розлучення згідно з ч. 2 ст. 110 ЦПК України.

Щодо визначення місця проживання дитини після розлучення зазначає наступне. З моменту свого народження по сьогоднішній день десятирічний ОСОБА_4 проживає з нею у будинку її батьків за адресою м. Ужгород, вул. Репіна, 7/2. Жодних підстав для зміни вказаного стану немає, а тому, після розлучення дитина й надалі проживатиме з нею. Тим більше, що відповідач не заперечуватиме проти вказаного.

У зв'язку з наведеним, просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який було зареєстровано відділом РАЦС Ужгородського МУЮ Закарпатської області 25 листопада 2006 року, номер запису 790.

У судове засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не зявилися, однак, представник позивача ОСОБА_5 06.11.2017 року подала через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі. В клопотанні зазначила, що відповідачу відомо про розгляд справи судом, однак, даний процес його не цікавить, наміру зявлятися до суду або ж подавати клопотання він не збирається та не буде. Сторони разом не проживають уже більше шести років, у відповідача вже тривалий час є інша цивільна дружина, жодних контактів із позивачкою він не підтримує. Шлюб існує виключно на папері, а тому просить розглянути поданий позов без їхньої участі та задовольнити такий в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, хоча про час там місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 25.11.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25 листопада 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 790, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ № 021761, виданим 25.11.2006 року міським відділом відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

У позивача з відповідачем є спільна дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 382154, виданого 27.05.2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

За ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

У відповідності до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент шлюб між ними є лише формальним, протягом шести років вони з відповідачем проживають окремо, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено.

Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 25.11.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за відповідним актовим записом № 790, свідоцтво про укладення шлюбу від 25.11.2006 року серії І-ФМ № 021761 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 4 ст.115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Головуюча О.М. Світлик