Справа № 136/2222/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" лютого 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

27.01.2017 року, в порядку ст.27, 31 ЦПК України, позивач надала суду позовну заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд:

- встановити юридичний факт належності ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, на земельну ділянку площею 0,1248 га, яка розташована на території АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_2;

- визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку, площею 0,1248 га, яка розташована на території АДРЕСА_1, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2;

- визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок- А; загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м.; веранда - а; сарай - Б; погріб - П/Б; сарай - Б1; сарай - б; убиральня - В, що розташований в АДРЕСА_1, який фактично успадкував ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вимоги за позовом в остаточній редакції позивач обґрунтовує таким.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок свої смерті спадкодавець не вчинив. До складу спадкової маси увійшла земельна ділянка, загальною площею 0,1248 га, розташована на території АДРЕСА_1, та належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, однак оригінал документа ще за життя спадкодавця було втрачено. При цьому, із архівної копії документа встановлено, що в Державному акті допущено помилку в частині зазначення прізвища власника замість правильного "ОСОБА_2" вказано із помилкою "ОСОБА_2". Вона, ОСОБА_1, спадщину прийняла, будучи неповнолітньою та шляхом звернення її матері ОСОБА_5 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у межах шестимісячного строку. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Проте державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Відмова нотаріуса була оформлена у виді постанови та мотивована тим, що заявником не було пред'явлено документу, який би посвідчував право власності спадкодавця на таке майно, а архівна копія містить помилки.

Крім цього, до складу спадкової маси увійшов житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1, який фактично успадкував ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом постійного проживання із своєю матір'ю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Реалізувати своє право на спадщину на вказаний об'єкт нерухомості позивач в нотаріальному порядку також позбавлена можливості, оскільки житловий будинок був успадкований ОСОБА_4 після смерті її чоловіка, тобто її чоловіка та діда позивача, однак оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом був втрачений.

Приймаючи до уваги те, що спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини, а таке право позивача не визнається, позивач просив суд встановити факт належності правовстановлюючого документа спадкодавцеві та визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явились. Представник позивача направив в адресу суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить його задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності та відсутності представника.

Представник відповідача селищний голова Турбівської селищної ради також в судове засідання не з'явився, будучи оповіщеним про день та час розгляду справи належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання позивача та представника позивача, а неявку представника відповідача суд визнає неповажною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, встановивши правовідносини, що виникли між сторонами та норми законодавства які їх регулюють, суд прийшов до висновку про таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вінниці помер ОСОБА_2, про що 07.12.2006 року виконкомом Турбівської селищної ради складено відповідний актовий запис № 91 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 4).

Після його смерті відкрилась спадщина.

З матеріалів спадкової справи, які були витребувані судом, встановлено, що своїм правом на спадкування скористалась дочка спадкодавця - позивач у справі ОСОБА_1, будучи неповнолітньою на час відкриття спадщини, а тому її матір'ю від її імені було подано заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні, отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2

22.07.2016 року державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії та видачі на ім'я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1. Відмова нотаріуса була мотивована тим, що заявником нотаріусу не було надано правовстановлюючого документа, у зв'язку із його втратою.

Як убачається із оголошення, що має місце в газеті «Липовецькі вісті (а.с.10), державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 виданий на ім'я ОСОБА_2 втрачено.

Факт належності ОСОБА_2 Державного акту серія НОМЕР_1 виданого на ім'я ОСОБА_2, підтверджується наступними доказами: копією архівного екземпляра Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого 20.12.2000 року Турбівською селищною радою народних депутатів на ім'я ОСОБА_2, відповідно до якого встановлено, що земельна ділянка площею 0,1248 га розташована по АДРЕСА_1, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель; довідками виданими Турбівською селищною радою 02.04.2007 року за №845, 846, відповідно до яких констатовано, що рішенням 7 сесії 22 скликання від 26.01.1996 року, земельна ділянка, площею 0,12 га, що розташована по АДРЕСА_2, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку передана у приватну власність ОСОБА_2. На ім'я ОСОБА_2 було видано 20.12.2000 року Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1; Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель від 02.09.2016 року за №321/86-1 наданим Відділом Держгеокадастру у Липовецькому районі, відповідно до якого власником землі, площею 0,1248 га по АДРЕСА_2 є ОСОБА_2, хоча Державний акт виданий на ім'я «ОСОБА_2».

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого 20.12.2000 року Турбівською селищною радою народних депутатів, саме ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги в частині встановлення юридичного факту належності спадкодавцеві правовстановлюючого документа у виді Державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов до переконання, що також підлягає до задоволення вимога про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, оскільки у зв'язку із втратою Державного акту позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, отож суд вважає за доцільне здійснити захист її порушених прав судом, приймаючи до уваги, що спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2, то варто вказати на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, підтвердженням чому є свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3. Згідно довідки виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького РУЮ Вінницької області, ОСОБА_4 приходиться матір'ю ОСОБА_2

Судом встановлено, що спадкова справа до майна померлої не заводилась.

Натомість із довідки виданої виконавчим комітетом Турбівської селищної ради виданої 25.01.2017 року за №274 встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1, з 08.09.1976 року в одному будинку з ОСОБА_4 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3, проживав один, доглядав матір, після її смерті проживав до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із довідки від 23.12.2016 року за №5608, судом встановлено, що інші особи за вищевказаною адресою не проживали та не були зареєстровані, ОСОБА_2 спадщину прийняв фактично шляхом вчинення дій по утриманню майна.

Згідно Інформаційної довідки виданої КП «ВООБТІ» від 27.09.2016 року та Технічного паспорта, судом встановлено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №366 від 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 виданого 06.02.1979 року за №272.

Як убачається із оголошення в газеті «Липовецькі вісті» Свідоцтво про право на спадщину видане на ім'я ОСОБА_4 06.02.1979 року за №272, втрачено.

Зібрані у справі докази підтверджують, що ОСОБА_2 увійшов до кола спадкоємців першої черги за законом, як син спадкодавця ОСОБА_4, спадщину прийняв у відповідності до ст.548, 549 ЦК УРСР, які були чинними на час відкриття спадщини, отож спадщина у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1, вважається такою, що належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Позивач є спадкоємцем ОСОБА_2, що доведено наведеними вище доказами, спадщину прийняла, однак реалізувати своє право на прийняття спадщини у вигляді вказаного об'єкта нерухомості позбавлена можливості за відсутності правовстановлюючого документа, у зв'язку із його втратою.

Можливість нотаріального порядку є виправданою за наявності правовстановлюючих документів, однак в даному випадку, суд вважає за доцільне здійснити захист порушених прав позивача в судовому порядку, оскільки документи втрачені, а право позивача оспорюється.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги у цій частині також підлягають до задоволення, тому суд задовольняє позов у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1275, 1296, 1297, 1298 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 80, 158, 169, 174, 209-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого 20.12.2000 року Турбівською селищною радою народних депутатів на підставі рішення Турбівської селищної ради народних депутатів 7-22 від 28.01.1996 року на ім'я «ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку, площею 0,1248 га, розташовану в АДРЕСА_2, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Турбівської селищної ради н.д. №7-22 від 28.01.1996 року, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вінниця.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок- А; загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м.; веранда - а; сарай - Б; погріб - П/Б; сарай - Б1; сарай - б; убиральня - В, що розташований в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д. Т. Кривенко