РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Кремінна

Справа № 414/2514/17

Провадження № 2-о/414/291/2017

Кремінський районний суд Луганської області в складі

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участі секретаря Дегтяренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Антрацитівський міськрайонний відділ ДРАЦС про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої посилається на те, що 09 лютого 2015 року в м. Луганську померла його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місто знаходиться на непідконтрольній українській владі території, там не діють державні органи України. Заявник зазначив, що отримав свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті на території так званої ЛНР. Заявник звернувся до Антрацитівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Луганській областіз метою реєстрації смерті матері, однак йому було відмовлено на підставі того, що він не надав документу, що передбачений законодавством України. Крім того заявнику пояснили, що рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для реєстрації смерті, а тому він просить встановити факт смерті 09 лютого 2015 року в м. Луганськ громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрвана вул. Коцюбинського, 27/253 м. Луганськ, Україна, причина смерті ракова інтоксикація, рак правої легені.

Заявник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підстав наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи зокрема про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно зі ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтву про смерть І-ЕД № 431747 від 10 лютого 2015 року та лікарському свідоцтву про смерть № 20 від 09 лютого 2015 року, ОСОБА_2, померла 09 лютого 2015 року в м. Луганськ, Україна, причиною смерті стала ракова інтоксикація, рак правої легені (а.с. 7,15). Як вбачається з паспортних даних та копії свідоцтва про народження, заявник ОСОБА_1 та померла ОСОБА_2 були сином та матірю відповідно (а.с.5,6,8,16). Заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації смерті матері, оскільки документи не відповідають вимогам законодавства України (а.с. 9).

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

З огляду на викладене, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення обґрунтована та така, що підлягає повному задоволенню, оскільки у звязку складною ситуацією в державі, а саме проведенням антитерористичної операції та окупації частини території України, заявник не має змоги зареєструвати смерть матері у встановленому законом порядку. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення юридичного факту смерті ОСОБА_2, а рішення необхідно допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 317, 352, 354, 358 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Антрацитівський міськрайонний відділ ДРАЦС про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення факт смерті 09 лютого 2015 року в м. Луганськ, Україна громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, яка була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна, причина смерті ракова інтоксикація, рак правої легені.

Допустити рішення до негайного виконання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.М. Акулов