Справа № 325/1688/16-ц
Провадження № 2/325/35/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі :

головуючого судді Шеїної Л.Д.

при секретарі Красновій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1звернувся до суду з позовом Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, після смерті якої його батько ОСОБА_6 прийняв спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої на території Надеждинської сільської ради Приазовського району (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданий на підставі рішення Приазовської райдержадміністрації від 01 грудня 2003 року № 532). Однак під час життя батько не встиг оформити право власності на вищевказану земельну ділянку, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_5

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина. До спадкового майна входить 1/2 частина земельної ділянки, площею 23,5200 га, яка розташована на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області ( державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданий на підставі рішення Приазовської райдержадміністрації від 01 грудня 2003 року № 532.) .

Після смерті ОСОБА_6 його спадкоємцями за законом першої черги є саме він позивач по справі ОСОБА_1, як син померлого, та ОСОБА_3 - донька померлого ( для позивача рідна сестра), яка відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача.

В грудні 2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Рій К.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку позивач не має можливості, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не прибув, спрямував заяву щодо розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити ( а.с. 80,90,92,98).

Представник відповідача Гірсівської сільської ради в судове засідання не прибув, спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність, а позов вирішити на розсуд суду ( а.с. 61, 89-91,92,94,99).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, спрямувала заяву щодо розгляду справи в її відсутність, позов визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує ( а.с. 87,91,93,97) .

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, спрямувала заяву щодо розгляду справи в її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує ( а.с. 88,93-94).

Третя особа на стороні відповідача - Відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області до суду не прибув, спрямував заяву щодо розгляду справи в його відсутність, вирішення позовних вимог покладає на розсуд суду ( а.с. 98)

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, що підтверджено даними свідоцтва про смерть НОМЕР_3 ( а.с.7, 66).

Із матеріалів спадкової справи, яка надійшла із Приазовської державної нотаріальної контори вбачається, що 17 лютого 2016 року заведена спадкова справа №6/ 2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , з заявою щодо прийняття спадщини до зазначеної нотаріальної контори 17.02.2016 року звернулася ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька померлої ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_6 - ОСОБА_6 - син померлої (а.с. 65,74).

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_6, що підтверджено даними свідоцтва про смерть НОМЕР_4 ( а.с. 8,41,79).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 29.03.1984 року (а.с. 9), а ОСОБА_3 - донькою померлого ОСОБА_6, що також підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.50,53), а свідоцтвом про укладання шлюбу підтверджено зміну прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 (а.с.54).

Із матеріалів спадкової справи (а.с.40) вбачається, що 06.06.2016 з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу К.Ю. Рій звернувся ОСОБА_1 і того ж дня до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу К.Ю. Рій звернулася ОСОБА_3, яка заявила про свою відмову від спадщини(а.с.49).

За довідкою, яка видана 01.12.2016 року № 509/02-14 приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Рій К.Ю. (а.с.13) єдиним заявленим спадкоємцем всього спадкового майна ОСОБА_6 є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, як такий, що в установлений строк прийняв спадщину.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який виданий на підставі рішення Приазовської райдержадміністрації від 01 грудня 2003 року № 532 ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 23.5200га, розташованої на території Надеждинської сільської ради Приазовського району з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 11), яка за життя склала заповіт і заповіла все своє майно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівних долях (а.с.12). За повідомленням секретаря Надеждинської сільської ради від 17.02.2016 року даний заповіт не змінювався і не скасовувався ( а.с.12).

Постановою приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Рій К.Ю. від 05 грудня 2016 року (а.с.10) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку , що розташована на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 по причині відсутності правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов*язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6, після смерті матері ОСОБА_5 , прийняв спадщину за заповітом на ? частину земельної ділянки, розташованої на території Надеждинської сільської ради Приазовського району, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який виданий на підставі рішення Приазовської райдержадміністрації від 01 грудня 2003 року № 532, однак за життя ОСОБА_6 не встиг у встановленому законом порядку оформити право власності на ? частину земельної ділянки, оскільки помер (а.с.74) .

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті,той із подружжя, який його пережив, та батьки.

З долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 від 29.03.1984 року (а.с. 9) вбачається, що він є сином померлого ОСОБА_6, а відтак спадкоємцем за законом першої черги, а ОСОБА_3 - донькою померлого ОСОБА_6( а.с. 53-54 ) , яка заявила про свою відмову від спадщини (а.с. 49).

Із тексту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 грудня 2016 року (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, але не оформив своїх спадкових прав по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкуванням від 30.05.2008 року» встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753 / 0 / 4 -13 від 16. 05. 2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» мають місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та / або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Згідно ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України

1. Право власності набувається на підставах , що не заборонені законом....

2. Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за ОСОБА_5 зареєстрована земельна ділянка площею 23.5200га, яка розташована на території Надеждинської сільської ради Приазовського району з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.11). За життя ОСОБА_6, після смерті матері ОСОБА_5 , прийняв спадщину за заповітом на ? частину земельної ділянки, розташованої на території Надеждинської сільської ради Приазовського району, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який виданий на підставі рішення Приазовської райдержадміністрації від 01 грудня 2003 року № 532, однак за життя ОСОБА_6 не встиг у встановленому законом порядку оформити право власності на ? частину земельної ділянки, оскільки помер (а.с.74).

Відповідно до вимог пункту 37 постанови Кабінету Міністрів України від 5 лютого 2014 року № 50 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про надання дубліката свідоцтва державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє дублікат правовстановлюючого документу, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. Аналізуючи зміст наведеної норми, слід зазначити, що діючим законодавством передбачено видачу дубліката державного акту про право власності лише його власнику. Отже позивач за даним позовом не може отримати дублікат документу, оскільки з таким зверненням може звернутися лише власник.

Враховуючи, що право на земельну ділянку площею 23.5200га, яка розташована на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, покійної ОСОБА_5 підтверджується державним актом на право власності на на земельну ділянку серії НОМЕР_2, який виданий на підставі рішення Приазовської райдержадміністрації від 01 грудня 2003 року № 532; незаконність набуття права на зазначену земельну ділянку покійними прямо не передбачена законом та не встановлена судом, а також те, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, інший спадкоємець ОСОБА_3 відмовилися від прийняття належної їй частки спадщини за законом ( а.с. ), то позов є обґрунтованим і таким , що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1258, ч.1 ст.1261 ЦК України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Мелітополь Запорізької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на ? частину земельної ділянки площею 23,5200 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Надеждинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6 яка залишилася після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та належала померлій ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Приазовської райдержадміністрації від 01 грудня 2003 року № 532.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Д. Шеїна