РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2017

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючої судді Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом

Хмельницької міського центру зайнятості

до

ОСОБА_3

про стягнення коштів

встановив:

В жовтні місяці 2017 року Хмельницький міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів, в обґрунтування якого вказав, що відповідач ОСОБА_3 перебуваючи на обліку в Хмельницькому міському центру зайнятості як безробітна у період з 11.06.2015 року по 13.04.2016 року. Проте, відповідач повідомила недостовірні дані про день звільнення її з роботи, оскільки в період перебування на обліку вона була працевлаштована, що підтверджується актом № 465 від 03.08.2016 року.

Згідно бухгалтерських розрахунків вона безпідставно отримала 13 312, 51 грн. та кошти в добровільному порядку за надісланою претензією не повернула, чим порушила вимоги Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". В зв'язку з цим незаконно отримала матеріальне забезпечення по безробіттю в розмірі 13 312 грн. 51 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Суду пояснила, що центру зайнятості не було відомо про наявність рішення суду про відмову у поновленні її на роботі, і по сут Хмельнипцький міський центр зайнятості керувався наказом Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком» за № 763-к від 22.12.2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав, просить у його задоволенні відмовити. Суду надав копію трудової книжки за записами якої ОСОБА_3 була звільнена з роботи на підставі наказу № 320-к від 09.06.2017 року за пунктом 1 статті 40 КЗпП України. Оспорювала таке звільнення та вважала його незаконним у суді, проте рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 24.12.2015 року у задоволенні її позову відмовлено. Про наявність наказу про зміну дати звільнення № 763-к від 22.12.2015 року, виданого ПАТ «Укртелеком» їй відомо не було, з ним її не ознайомлювали та відповідні записи до трудової книжки внесені у визначеному законом порядку внесені не були.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 була звільнена з посади спеціаліста по роботі з розрахунками Хмельницької філії публічного акціонерного товариства «Укрателеколм» на підставі наказу № 320-к від 09.06.2014 року за пунктом 1 статі 40 КЗПП України за скороченням штату працівників.

11.06.2015 року ОСОБА_3 звернулася із заявою про постановку її на облік як безробітної та виплати допомоги по безробіттю та перебувала на такому обліку у Хмельницькому міському центрі зайнятості до 13.04.2016 року.

За означений період нею отримано допомоги по безробіттю 13 312, 51 грн. Цих обставин сторони не оспорюють.

Разом з тим відповідач, подаючи заяву про надання статусу безробітної та перебуваючи на обліку в центрі зайнятості керувалась виключно записами у трудовій книжці та наказом про звільнення її з роботи за № 320 від 09.06.2016 року. При цьому, позивач призначив таку допомогу по безробіттю за заявою відповідача керуючись виключно записами у трудовій книжці.

Хмельницьким міським центром зайнятості 25.08. 2016 року надіслано на адресу відповідача претензію № 23-02/2385 про повернення незаконно отриманих коштів в сумі 13 312,51 грн., однак відповідачем претензія не виконана.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 року № 5067-VI безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Згідно п. 1 ст. 4 вказаного Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Статтею 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку, як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Підпунктом 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 року № 915/5136 (далі - Порядок), визначено, що працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами) є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття з обліку, як безробітного у державній службі зайнятості, що передбачено пунктом 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 219.

Відповідно до п. 6.14 Порядку якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Наказом публічного акціонерного товариства «Укртелеком» від 22.12.2015 року № 763-к "Про внесення змін до наказу" яким внесено зміни до наказу за № 320 від 09.06.2015 року в частині дати звільнення ОСОБА_3 з 11.06.2015 року.

З цих підстав, позивач вважав, що у звязку із приховуванням відомостей про працевлаштування в період одержання допомоги відповідач була працевлаштованою, тому допомога по безробіттю була виплачена неправомірно.

Проте, такі висновки позивача не відповідають здобутим доказам в ході судового розгляду, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 з часу її звільнення 09.06.2015 року за ініціативою роботодавця за ч.1 ст. 40 КЗпП України набула права на отримання допомоги по безробіттю. Цих обставин сторони не оспорюють. Проте мала право на оскарження такого наказу про звільнення та оскаржила його до суду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.10.2015 року позов ОСОБА_3 було задоволено, оскаржуваний наказ скасовано та її поновлено на попередній посаді спеціаліста з розрахунками відділу обслуговування масового сегменту.

Однак, рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року означене рішення скасоване та прийнято нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі та дату звільнення відповідача ним не змінено.

Тому, змінюючи дату звільнення ОСОБА_3 наказом № 763-к 22 грудня 2015 року, роботодавець не вносив змін до трудової книжки відповідача, не ознайомив його з нею та ОСОБА_3 не могла знати про його існування.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Разом з тим позивачем не доведено, що відповідач на момент надання статусу їй безробітної вона не була звільненою, перебувала у будь-яких трудових відносинах та отримувала будь-які доплати, оскільки згідно довідки ПАТ «Укртелеком» їй така доплата в сумі 204,19 грн. була виплачена з ініціативи самого роботодавця за грудень місяць 2015 року за наказом з яким вона ознайомлена не була, і в означений період часу вона не працювала на підприємстві.

Разом з тим, пунктом 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України унормовано, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Хмельницького міського центру зайнятості про стягнення з ОСОБА_3 безпідставно набутих коштів, задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 57-59, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, Законом України "Про зайнятість населення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Порядком надання допомоги по безробіттю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 року № 915/5136, статті 1215 ЦК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Хмельницького міського центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 діб з часу його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: