Справа № 195/1449/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

25.01.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Омеко М.В., при секретарі Давидовій М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.10.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за умовами вказаного кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит сумою 13000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ "ПриватБанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує "Умови та правила надання банківських послуг".

Таким чином Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Укладаючи даний договір, сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідач в своїй заяві підтвердив факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг", де зазначено, що відповідач дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Під борговими зобов'язаннями сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п. 2.1.1.12.1 "Умов та правил надання банківських послуг".

На підставі п. 2.1.1.12.2 в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Умов та правил надання банківських послуг".

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди.

При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 відсотків від суми позову.

Так, згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 "Умов та правил надання банківських послуг", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за вказаним договором.

Відповідач порушив свої зобовязання за кредитним договором внаслідок чого станом на 31.10.2015 року має заборгованість в сумі 30427,34 гривень, що складається: з тіла кредиту у сумі 13228,41 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 3989,28 гривень, заборгованості по пені за прострочене зобов'язання в сумі 10334,54 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штрафу (процентна складова) в сумі 1425,11 гривень.

Представник позивача, що діє в силу довіреності №3734-К-Н-О від 04.09.2015 року, у своїй письмовій заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності у судовому засіданні, про що згоден на ухвалення заочного рішення.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували частково. Вважають, що сума позову занадто завищена банком, так як вона певний період сплачувала кошти за кредитом, розрахунок заборгованості від 27.10.2016 року є непрозорим та необґрунтованим. Просять застосувати строк спеціальної позовної давності, щодо нарахованої неустойки, або звільнити від її сплати враховуючи важке матеріальне становище відповідача, тяжкий стан здоровя.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, заслухавши відповідача, та його представника суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що складаються з копій заяви позичальника та умов надання кредитів фізичним особам, при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Доведено, що 22.10.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1О було укладено кредитний договір, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 13000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник ОСОБА_1 подала заяву, у якій зазначила свої анкетні відомості та погодився з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідач надав згоду, про що підписав заяву, що банк надасть йому кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором з якого слідує, що відповідач станом на 27.10.2016 року має заборгованість в сумі 30427,34 гривень, що складається: з тіла кредиту у сумі 13228,41 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 3989,28 гривень, заборгованості по пені за прострочене зобов'язання в сумі 10334,54 гривень, штрафу (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штрафу (процентна складова) в сумі 1425,11 гривень.

Так, з наданого розрахунку заборгованості за кредитним зобов'язанням вбачається, що дійсно позивачка періодично вносила платежі по договору кредитування, однак цих сум не достатньо було для того щоб покрити зростаючу заборгованість. Строк спеціальної позовної давності позивачем з нарахування неустойки не пропущено.

Щодо доводів ОСОБА_1 про звільнення її від сплати, нарахованої неустойки. Враховуючи важкий матеріальний стан відповідача, зумовлений тяжким станом її здоровя, інвалідністю 2 групи, що підтверджено матеріалами справи, суд вважає можливим зменшити розмір нарахованої неустойки, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України

На підставінаведенного та керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 526, 530, 551 ЦК України, п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-XII, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості частково задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 22.10.2013 року загальною сумою 20217,28 (двадцять тисяч двісті сімнадцять) гривень 28 копійок, яка складається з: тіла кредиту в сумі 13228 (тринадцять тисяч двісті двадцять вісім) гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3989,28 (три тисячі дев'ятсот вісімдесят дев'ять) гривні 28 копійок, штрафів та нарахованої пені у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" суму сплаченого судового збору в розмірі 915,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_2