Справа № 183/5606/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

25.04.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Горват Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду від 21.06.2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на нього покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? заробітної плати.

Позивач вважає, що визначений за вищезгаданим рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст.192 Сімейного кодексу України з наступних підстав.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 11.03.2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на нього покладений обовязок виплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини заробітної плати, що значно змінило його матеріальний стан.

Сторони у судове засідання не зявилися, відповідач належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи.

Позивач у попередньому судовому засіданні 21.03.2017 року на позовних вимогах наполягав в повному обсязі та зобовязувався надати суду на наступне судове засідання довідку про доходи з місця роботи.

Відповідач в судове засідання не зявилася, але на попередньому судовому засіданні проти даного позову заперечувала в повному обсязі, в обгрунтування зазначила лише те, що вона не отримує від позивача аліментів на утримання дитини з травня місяця 2016 року. Доказів на обґрунтування своїх заперечень суду не надала.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи наступним.

З доданої позивачем копії рішення Новомосковського міськрайонного суду від 21.06.2010 року суд вбачає, що з останнього дійсно було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, за рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 11.03.2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на позивача покладений обовязок виплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини заробітної плати, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією рішення суду.

Позивач дійсно має двох неповнілітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, 02.02.2013 року, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії І-КИ № 260942, та свідоцтва про народження серії І-КИ № 427509.

Позивачем надано суду довідку про доходи за місцем роботи ТОВ «АГРО-ОВЕН» від 10.03.2017 р., з якої вбачається, що за період з липня 2016 року по лютий 2017 року його заробітна плата на загальну суму складає 31578,45 грн., а після всіх утримань до виплати за вказаний період підлягає 18480,72 грн., тобто середньомісячна зар.плата - 2310 грн.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначена норма передбачає, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Та являється при цьому особистим, індивідуальним обовязком, і не залежить, ні від віку батьків, чи їх фізичного стану, а ні від матеріального становища.

Так, ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Також у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Однак, у разі зміни матеріального або сімейного стану батька, це може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Тобто з огляду на вищевикладене, суд вбачає, що у позивача від другого шлюбу дійсно на утриманні перебуває ще одна дитина ОСОБА_5, 02.02.2013 року, на утримання якого також стягуються аліменти в розмірі 1/6 від заробітку позивача.

Тому позовні вимоги про зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та суд вважає, що слід зменшити розмір аліментів що стягуються на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем, при подачі позову до Новомосковського міськрайонного суду, було сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн. на користь держави, що підтверджується відповідною квитанцією.

Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позивач не просить суд стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір на його користь, суд вважає можливим звільнити відповідача ОСОБА_2 від відшкодування витрат. Крім того, ОСОБА_2 раніше як позивач - у справі про стягнення аліментів звільнялася від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 15, 60, 88, 197, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 180 -184, 192 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Новомоскоського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.09.2010 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2010 року до досягнення дитиною повноліття, з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист у цивільній справі № 2-2619/10, який був виданий на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.09.2010 року підлягає відкликанню.

Сплачений ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави, залишити в дохід держави звільнивши від відшкодування таких витрат ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:/підпис/ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Л.А.Кондус