ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8413/17
провадження № 2/753/4779/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 р. ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.)

Позов обґрунтований такими обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Алушта Автономної Республіки Крим померла мати позивача ОСОБА_4 За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла позивачу усе своє рухоме та нерухоме майно. До складу спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка за вищевказаною адресою. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дуленко О.О. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 45605764. Нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок нотаріус відмовив з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. Ще за життя ОСОБА_4 втратила оригінал свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок та отримала його дублікат. Але і дублікат мати втратила, з приводу чого зверталась до різних установ, проте повторний дублікат не отримала.

Представник позивача ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник Київської міської ради Новаковський Р.Я. надав письмові пояснення на позов, просив розглянути справу у його відсутність на підставі поданих позивачем доказів та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2. у м. Алушта Автономної Республіки Крим померла ОСОБА_4 (а.с. 11).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті, відповідно до якого все своє рухоме і нерухоме майно заповіла дочці ОСОБА_2 (а.с. 17, 18).

До складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, входить, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,10 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий НОМЕР_2.

З технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок, виготовлений Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна станом на 04.06.1999, вбачається, що будинок був побудований у1968 р., він має загальну площу 53,1 кв.м., житлову - 26,6 кв.м., і складається з житлового будинку під літерою «А»; сіней під літерою «а»; веранди -1; ганку, літніх кухонь під літерами Б, б, сараїв під літерами Г, Ж; погребу під літерою Д; вбиралень під літерами З, И; навісу і споруд (а.с. 14-16).

Будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Харківською районною державною адміністрацією м. Києва 07.09.1995 на підставі розпорядження Представника Президента України у Харківському районі м. Києва - голови адміністрації від 04.04.1995 № 142 (а.с. 30, 31).

Право власності ОСОБА_4 було зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується листом комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 19.10.2017 № 1925 (а.с. 99).

Судом встановлено, що оригінал свідоцтва про право власності на вищевказаний будинок ОСОБА_4 втратила, у зв'язку з чим у 2004 р. у встановленому законом порядку їй було видано дублікат свідоцтва, однак і його вона втратила. Зазначені обставини підтверджуються перепискою спадкодавця з різними державними органами та установами (а.с. 25-28).

Відповідно до закону право власності спадкоємця на успадковане нерухоме майно посвідчується свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, при цьому ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У жовтні 2016 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дуленко О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, на підставі якої було заведено спадкову справу № 45605764.

03.03.2017 нотаріус у встановленому законом порядку видав ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на успадковану нею після смерті матері земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 20).

Цього ж числа нотаріус виніс постанову, якою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок пославшись на відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане майно (а.с. 24).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів на майно, яке зареєстроване у порядку, визначеному законодавством. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (глава 10, пункти 4.14, 4.15).

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що відсутність правовстановлюючого документу який посвідчує власності померлого спадкодавця на житловий будинок є перешкодою для одержання його спадкоємцем - позивачем по справі ОСОБА_2, правовстановлюючого документу на вищевказане успадковане нерухоме майно і тим самим порушує її право власності.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

За приписом ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що ОСОБА_2 після смерті матері успадкувала житловий будинок, який згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України належать їй з часу відкриття спадщини, і іншим шляхом захистити права спадкоємця на отримання спадщини неможливо, вимоги про визнання права власності суд вважає обґрунтованими і доведеними.

З огляду на характер спірних правовідносин, підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, виданий Алуштинським МВ ГУ МВС України в Криму 14.02.1998, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: Автономна АДРЕСА_1) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями,1968 року побудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., який складається з таких приміщень: житлового будинку під літерою «А»; сіней під літерою «а»; веранди -1; ганку, літніх кухонь під літерами Б, б, сараїв під літерами Г, Ж; погребу під літерою Д; вбиралень під літерами З, И; навісу, споруд, в порядку спадкування за заповітом після померлої 26 серпня 2016 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: