Справа № 456/22/17
Провадження № 2/456/681/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В.

з участю: секретаря Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №220 від 01.08.2007 року (90220/Т0), яка станом на 09.09.2016 року становила 10 324,14 грн. та судових витрат у розмірі 1378 грн.

В обґрунтування позову покликався на те, що відповідно до укладеного договору №220 від 01.08.2007 року (90220/Т0) відповідач отримав кредит в розмірі 5200 грн., зобовязувався в порядку та на умовах визначених кредитним договором повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, та інші платежі в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Відповідно до пункту 7.1 Кредитного договору, договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх забое 'язань.

Згідно пунктів 4.1 та 4.2 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені Договором. Погашення кредиту може здійснюватися шляхом безготівкових перерахунків або внесенням готівки в касу Банку.

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових забое'язань за цим Договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в пункті 3.1 цього Договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. За невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту Позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду.

Згідно пункту 6.2 Кредитного договору, за виконання зобов'язань за даним Договором Позичальник несе повну відповідальність перед Банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України.

Банк свої зобов?язання за договором виконав, відповідач ухиляється від виконання зобовязання, тому станом на 09.09.2016р. виникла заборгованість в розмірі 10324,14 грн., яка складається з: 5198,36 грн. - неповернута сума кредиту; 1555,33 грн. - прострочені відсотки; 3570,45 грн. - заборгованість по пені.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому наполягав на позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, але повторно в судове засідання не зявився, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 ЦК України не передбачає односторонньої відмови від виконання зобовязання.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного 01.08.2007р. договору № 220 (90220/ТО) та на підставі такого додаткового договору банківського рахунку від 25.02.2008р. ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (п.2.1 додаткового договору). Згідно цих договорів клієнт за користування кредитом сплачує процентну ставку 20% (п.3.1); клієнт зобовязаний повернути кредит у повному обсязі до 31.08.2008р. (п.4.1); договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань (п.7.1).

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в пункті 3.1 цього Договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. За невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту Позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду.

ПАТ «Кредобанк» свої зобовязання за договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Останній зобовязання за договором не виконав, у визначений договором строк не повернув кредитні кошти, не сплатив відсотки та інші платежі, передбачені договором.

У звязку з порушенням виконання зобовязання за кредитним договором заборгованість відповідачастаном на 09.09.2016р. становить 10324,14 грн., яка складається з: 5198,36 грн. - неповернута сума кредиту; 1555,33 грн. - прострочені відсотки; 3570,45 грн. - заборгованість по пені.

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини.

Як вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості (а.с.7-22).

Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобовязань за договором.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 01.08.2007р.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.526,527,530,625, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №220 від 01.08.2007р., станом на 09.09.2016 року в розмірі 10324 (десять тисяч триста двадцять чотири) грн. 14 коп., з яких: 5198,36 грн. - неповернута сума кредиту; 1555,33 грн. - прострочені відсотки; 3570,45 грн. - заборгованість по пені, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддя: ОСОБА_2