Провадження №2-з/760/147/17
Справа 760/6338/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2017 Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Літвінчук А.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державної служби інтелектуальної власності Українипро дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 та міжнародної реєстрації НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг "Kemira" в Україні -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державної служби інтелектуальної власності Українипро дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 та міжнародної реєстрації НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг "Kemira" в Україні.

12 квітня 2017 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову у вказаній справі шляхом:

1.заборони ОСОБА_2 (ОСОБА_2) передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від свідоцтва України НОМЕР_1 повністю або частково;

2.заборони Державній службі інтелектуальної власності України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів та послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови ОСОБА_2 (ОСОБА_2) від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

3.заборони ОСОБА_2 (ОСОБА_2) передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією НОМЕР_2, передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією НОМЕР_2 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від міжнародної реєстрації НОМЕР_2 повністю або частково;

4.заборони Державній службі інтелектуальної власності України направляти до Міжнародного бюро інтелектуальної власності Всесвітньої організації інтелектуальної власності (WIPO) повідомлення про будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаку для товарів та послуг за міжнародною реєстрацією НОМЕР_2 в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів та послуг за вказаною міжнародною реєстрацією повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаною міжнародною реєстрацією, а також щодо припинення дії міжнародної реєстрації НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг шляхом відмови ОСОБА_2 (ОСОБА_2) від неї повністю або частково.

Заява обґрунтована можливістю передання відповідачем-1 права власності за оскаржуваним свідоцтвом України № НОМЕР_1 повністю або частково будь-яким іншим особам - фізичним чи юридичним, а також відмови від даного свідоцтва достроково за власною заявою, та можливістю відповідачем-2 в будь-який момент здійснити державну реєстрацію договору про передачу права власності на торговельну марку за вказаним свідоцтвом іншим особам, що, на думку позивач, зробить неможливим виконання рішення суду про дострокове припинення дії даного свідоцтва України, у випадку задоволення судом позову в цієї частині, утруднить вирішення справи по суті, а також суттєво затягне розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить заяву задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України визначено вперелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Зі змісту пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Судом встановлено, що предметом розгляду справи є дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 та міжнародної реєстрації НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг "Kemira" в Україні, що належить відповідачу-1, та зобов'язання вчинення дій.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору іншим особам, а також видати виключну або невиключну ліцензію на використання знаку для товарі і послуг за оскаржуваним свідоцтвом будь-яким іншим особам.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва може відмовитися повністю або частково від свідоцтва.

В разі такої відмови, як випливає зі ст. 22 Закону, ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва не має право на повторну реєстрацію знаку протягом 3-х років після припинення дії свідоцтва.

Вбачається, що до повноважень Державної служби інтелектуальної власності України входить внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України щодо передачі права власності та припинення дії на знак для товарів і послуг.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державної служби інтелектуальної власності Українипро дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 та міжнародної реєстрації НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг "Kemira" в Україні - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 (ОСОБА_2) передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від свідоцтва України НОМЕР_1 повністю або частково.

Заборонити Державній службі інтелектуальної власності України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів та послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови ОСОБА_2 (ОСОБА_2) від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Заборони ти ОСОБА_2 (ОСОБА_2) передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією НОМЕР_2, передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією НОМЕР_2 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від міжнародної реєстрації НОМЕР_2 повністю або частково.

Заборонити Державній службі інтелектуальної власності України направляти до Міжнародного бюро інтелектуальної власності Всесвітньої організації інтелектуальної власності (WIPO) повідомлення про будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаку для товарів та послуг за міжнародною реєстрацією НОМЕР_2 в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів та послуг за вказаною міжнародною реєстрацією повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаною міжнародною реєстрацією, а також щодо припинення дії міжнародної реєстрації НОМЕР_2 на знак для товарів та послуг шляхом відмови ОСОБА_2 (ОСОБА_2) від неї повністю або частково.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно. Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: