Справа № 489/48/17
Номер провадження 2/489/819/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її колишній зять 27.03.2016 під час сварки навмисно з метою спричинення позивачу моральних страждань, у присутності сторонніх осіб почав висловлюватись нецензурною лайкою та залякувати позивача, що у будь-який спосіб відбере у позивача земельну ділянку. Після цього позивачу стало зле та викликали швидку і наряд поліції.

З цих підстав, позивач просив суд стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду, вчиненням ним неправомірних дій, що потягли за собою витрати на лікування в сумі 2655,19 грн.; стягнути з відповідача на її користь завдану моральну шкоду, вчиненням ним неправомірних дій, що потягли за собою фізичні та психоемоційні страждання під час лікування й в період адаптації у сумі 7000 грн.; стягнути кошти на сплату судового збору.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Як встановлено судом, позивач, посилаючись на те, що відповідачем принижено її честь та гідність у сварці, надає суду перелік медикаментів, назначених пацієнту та виписний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого. Крім того, позивач надає суду чеки витрат на ліки.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 270 ЦК України, право фізичної особи на повагу до гідності та честі є особистими немайновими правами особи.

Відповідно до ст. 297 ЦК України, гідність та честь фізичної особи є недоторканими, про їх захист фізична особа має право звернутися до суду.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності фізичної особи.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними ... діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У відповідності із ст. 57, 58, 59 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач принизив честь та гідність позивача, як жінки похилого віку, оскільки у присутності сторонніх осіб почав висловлюватись нецензурною лайкою та залякувати позивача.

В судовому засіданні позивач на питання суду чи висловлювався відповідач в його сторону нецензурною лайкою, відповів - що ні, а потім стверджувала, що не пам'ятає.

Допитані в судовому засіданні свідки також вказали на те, що відповідач нецензурні слова не висловлював.

Позивач вказав, що відповідач на підвищував на неї голос, він зі слів позивача: проник на територію житлового будинку позивача разом з якимись людьми та стверджував, що йому належить дана дачна ділянка. Саме після цих слів, позивачу стало зле і йому викликали карету швидкої.

Тобто, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не висловлювався в сторону позивача нецензурною лайкою та не принижував честі і гідності позивача під час сварки, що не спростовано позивачем.

Для стягнення компенсації матеріальної та моральної шкоди підлягають доказуванню факт неправомірних дій заподіювача шкоди, сама шкода, її розмір та причинний зв'язок між неправомірними діями та наслідками у вигляді шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що у сторін існує спір щодо будинку та земельної ділянки в СВТ "Зоря". Відповідач вважає, що він успадкував вказане майно після сина, а позивач заперечує це та вказує, що земельну ділянку їй передано на підставі рішення СВТ "Зоря". Земельну ділянку в СВТ "Зоря" рішенням зборів від 19.09.2015 передано в оренду позивачу (вказане рішення скасовано 18.04.2016 рішенням апеляційного суду Миколаївської області), а відповідач є спадкоємцем ОСОБА_4 і до складу спадщини входив і садовий будинок (або будівельні матеріали, що використані при його будівництві).

Суд приходить до висновку, про те, що відповідач не вчиняв неправомірних дій щодо позивача, які перебувають в причинному зв'язку з наслідками у вигляді необхідності лікування та моральною шкодою.

За таких обставин, дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі у зв'язку з необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись 10, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв