26.04.2017 227/4655/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

Головуючий суддя - Притуляк С.А.

при секретарі - Коверченковій М.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтував наступними обставинами. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.1990 року. Від спільного шлюбу мають повнолітню дитину. Позивач також зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось, тривалий час сторони мешкають окремо. Отже, на думку позивача, при таких обставинах подальше перебування у шлюбі та збереження родини є неможливим.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.01.2017 року провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,було зупинено у звязку із наданням строку для примирення подружжя. Сторони протягом наданого судом строку, не примирились.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.08.1990 року між сторонами було укладено шлюб, про що Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, зроблено відповідний актовий запис № 217 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 454485.

Судом також встановлено, що подружжя в межах даної цивільної справи, спору про поділ спільного майна подружжя не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, судом встановлено, що сторони вже тривалий час не перебувають у фактичних шлюбних стосунках, будь які взаємини подружжя не підтримує, мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня.

Отже, проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідач позовну заяву визнала у повному обсязі, при цьому судом вбачається наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1, 8, 10, 11, 60, 61, 88, 158, 174, 208-209, 212-215, 218, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 21, 104, 105, 110, 111, 112, 114, 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладений 04.08.1990 року, зареєстрований Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 217.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено, оформлено і підписано в нарадчій кімнаті суддею.

Суддя Притуляк С.А.

26.04.2017