Справа № 342/693/16-ц
Провадження № 2/342/23/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Даниш Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування боргу по аліментах та звільнення від сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 розміром 17315,60 гривень, яка утворилась станом на 01.07.2016 року; звільнити його від сплати аліментів на неповнолітніх дітей за рішенням суду від 12.12.2012 року.

01.12.2016 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить звільнити позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 від сплати заборгованості по аліментах на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, 04.11.2005 року по виконавчому листу № 905/2765/2012 виданого 20.12.2012 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області; звільнити позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 від сплати аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, 04.11.2005 року за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від18.12.2012 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі з листопада 2005 року по листопад 2012 рік. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2012 року їхній шлюб розірвано, дітей залишено проживати біля матері відповідача по позову. На підставі рішення Городенківського райсуду, Івано-Франківської області від 18.12.2012 року присуджено стягнення аліментів в користь відповідача на утримання дітей. Юридичною підставою для стягнення аліментів з позивача на користь відповідача було те, що неповнолітні діти після розірвання шлюбу на підставі рішення суду залишилися проживати з матір»ю. Однак, після розірвання шлюбу в березні 2013 року відповідач поїхала на заробітки в Іспанію, віддала дітей до своєї родички. Згідно рішення Городенківського райсуду по справі № 342/1294/15-ц від 18.02.2016 року судом було задоволено позов ОСОБА_1 про зміну місця проживання дітей, і вони проживають із позивачем на даний час. Крім того вказаним рішенням суду було встановлено, що з березня 2013 року відповідач по справі не проживає разом із дітьми, а проживає в м. Малага в Іспанії, і фактично діти живуть разом із позивачем. З огляду на мету зобов'язання батьків з утримання дитини, - кошти, що надаються як утримання, призначені винятково для забезпечення життєвих потреб дитини. Хоча той з батьків, який одержує аліменти, стає їх власником, він не може розпоряджатися одержаними сумами на власний розсуд та у власних інтересах. Батьки зобов'язані використовувати аліменти виключно за цільовим призначенням - для задоволення фізичних, духовних й інших потреб дитини, її навчання й розвитку (ч. 1 ст. 179 СК України). Так як відповідач з березня 2013 року проживає в Малазі Іспанія, що встановлено судовим рішення, то аліменти позивач мав би сплатити за 5-ть місяців, листопад, грудень 2012 року, січень-березень 2013 року, за той період часу коли діти проживали із відповідачем. З березня 2013 року як встановлено судовим рішенням діти проживають зі ОСОБА_1, хоча він продовжував сплачувати відповідачу аліменти на утримання дітей, які з відповідачем не проживали, і всього позивачем було сплачено 14804,38 грн. Хто користувався грошима сплаченими в якості аліментів не відомо, тому що відповідач на території України не було, і вона кошти сплачені як аліменти не використовувала виключно за цільовим призначенням для задоволення потреб дітей, навчання і їх розвитку. Так як діти проживають із позивачем, то відпали юридичні підстави стягувати з нього кошти в користь відповідача аліментів на утримання дітей. Діти проживали з березня 2013 року разом із ОСОБА_1, перебували на його утриманні та забезпеченні. Сплата заборгованості на користь відповідача суперечить інтересам дітей, так як вони із відповідачем не проживали з березня 2013 року, коштами, які будуть сплачені в якості заборгованості по аліментах, відповідач або використає на власний розсуд, або ними знову ж будуть розпоряджатися невідомі, як це було із вже сплаченою сумою аліментів в сумі 14804,38 грн. А тому позивач вважає, що заборгованість по сплаті боргу слід скасувати, а вказану суму заборгованості він всерівно використає на потреби дітей, на їх утримання та розвиток . За таких обставин, враховуючи той факт, що стягувач (відповідач по позову) в користь якого присуджено аліменти па утримання неповнолітніх дітей перебуває з березня 2013 року за кордоном і вихованням дітей не займається, а діти перебувають на утриманні та забезпеченні позивача, згідно рішення Городенківського райсуду по справі № 342/1294/15-ц від 18.02.2016 року проживають із ОСОБА_1, а тому відпали юридичні підстави стягувати з позивача будь-які кошти в користь відповідача аліментів та заборгованості по аліментах на утримання дітей.

Ухвалою суду від 16.12.2016 р. провадження в справі зупинено до вирішення справи № 342/1216/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: служба у справах дітей Городенківської РДА про визначення місця проживання дітей.

13 квітня 2017 року ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області відновлено провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування боргу по аліментах та звільнення від сплати аліментів.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду подали заяву про затвердження мирової угоди, за умовами якої:

1. ОСОБА_2 відмовилася та відмовляється від стягнення із ОСОБА_1 аліментів згідно виконавчого листа Городенківського районного суду № 905/2765/2012, виданого 20.12.2012 року на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, а також відмовляється від стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів за вказаним вище виконавчим листом, та не буде подавати до судових органів позовних заяв про встановлення аліментів на утримання дітей до ОСОБА_1

2. ОСОБА_1 в свою чергу відмовився та відмовляється від позову по справі Городенківського районного суду Івано-Франківської області № 342/693/16-ц про скасування боргу по аліментах та звільнення від сплати аліментів, і просить суд прийняти дану відмову.

3. Сторони домовилися, що судові витрати по справі № 342/693/16-ц не стягуються ні з кого.

4. Сторони, усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для них істотне значення, без застосування до них фізичного чи психічного насильства чи тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею усвідомлюють, що затвердження умов мирової угоди приведе до закриття провадження у справі і неможливості повторного звернення до суду з тотожним позовом. З моменту затвердження умов мирової угоди всі претензії вважаються вирішеними.

У випадку невиконання мирової угоди сторонами чи однією із сторін, встановлені умови мирової угоди можуть виконуватися у встановленому законом порядку примусово.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в заяві просять затвердити мирову угоду й закрити провадження у справі. З процесуальними наслідками, передбаченими ст. 206 ЦПК України, сторони ознайомлені, вважають, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, інтереси сторін та третіх осіб. Заяву про затвердження мирової угоди та мирову угоду просять розглядати за відсутністю сторін у справі та її вирішити.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Фернюк) ОСОБА_6 перебували в шлюбі, який був зареєстрований 27.06.2005 р. Від шлюбу народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідоцтвами про народження дітей серії 1-НМ № 024445, серії 1-НМ № 135893, виданими Рашківською сільською радою, стверджено, що їх батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2012 року по справі № 905/2090/2012 шлюб між сторонами розірвано. За рішенням суду неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишено проживати з матірю - ОСОБА_2.

За рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2012 року по справі № 905/2765/2012 стягуються аліменти з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дочками повноліття; стягнення аліментів розпочато з 01.11.2012 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2016 року по справі № 342/1294/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - служба у справах дітей Городенківської РДА), визначено місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, біля батька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5. Рішення суду 29.02.2016 року набрало законної сили.

Як слідує з ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як слідує з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.

З розрахунків по аліментах по виконавчому листу № 905/2765/2012 р., складених старшим державним виконавцем Городенківського РВ ДВС ОСОБА_7 слідує, що станом на 01.07.2016 р. борг позивача по сплаті аліментів складав - 17315,60 грн., станом на 31.12.2016 р. - 26971,01 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Таким чином, ч. 2 ст. 197 СК України не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами, надаючи суду можливість у кожній окремій справі на підставі належних доказів оцінити конкретні обставини життя сторін у справі.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд може за передбачених ст.197 СК України умов повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Згідно вимог ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Враховуючи, що укладена сторонами мирова угода не суперечить закону, її здійснено на користь обох сторін, в інтересах дітей, виконання мирової угоди не порушує інтересів інших осіб, суд у відповідності до ст. 175, п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України вважає за можливе постановити ухвалу про визнання мирової угоди та закрити провадження у справі.

Зазначена мирова угода сторін долучена до матеріалів справи, сторонам відомі наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст.206 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 175, 205 ч. 1 п. 4, 206, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з такими умовами:

1. ОСОБА_2 відмовилася та відмовляється від стягнення із ОСОБА_1 аліментів згідно виконавчого листа Городенківського районного суду № 905/2765/2012, виданого 20.12.2012 року на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, а також відмовляється від стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів за вказаним вище виконавчим листом, та не буде подавати до судових органів позовних заяв про встановлення аліментів на утримання дітей до ОСОБА_1

2. ОСОБА_1 в свою чергу відмовився та відмовляється від позову по справі Городенківського районного суду Івано-Франківської області № 342/693/16-ц про скасування боргу по аліментах та звільнення від сплати аліментів, і просить суд прийняти дану відмову.

3. Сторони домовилися, що судові витрати по справі № 342/693/16-ц не стягуються ні з кого.

4. Сторони, усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для них істотне значення, без застосування до них фізичного чи психічного насильства чи тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею усвідомлюють, що затвердження умов мирової угоди приведе до закриття провадження у справі і неможливості повторного звернення до суду з тотожним позовом. З моменту затвердження умов мирової угоди всі претензії вважаються вирішеними.

У випадку невиконання мирової угоди сторонами чи однією із сторін, встановлені умови мирової угоди можуть виконуватися у встановленому законом порядку примусово.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування боргу по аліментах та звільнення від сплати аліментів - закрити у зв'язку з укладенням мирової угоди та визнання її судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Федів Л.М.