Справа № 573/1088/16-ц
Номер провадження 2-п/573/5/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Ольховик А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля заяву представника ОСОБА_1 за договором про надання безоплатної вторинної правової допомоги - адвоката ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,

в с т а н о в и в :

31 жовтня 2017 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 за договором про надання безоплатної вторинної правової допомоги - адвоката ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 16 серпня 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що про предявлення ПАТ КБ «ПриватБанк» вказаного позову ОСОБА_1 не знав, оскільки на час розгляду справи перебував у зоні АТО. Копію заочного рішення отримав 26 вересня 2017 року. Вважає, що банком значно завищена сума боргу, оскільки при нарахуванні відсотків, штрафів і пені не враховані періоди участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився. Представник останнього за договором про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги про перегляд заочного рішення підтримує (а. с. 78).

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився без повідомлення причин (а. с. 77).

У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з розясненнями, які містяться в п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня одержання його копії, з дотриманням судом вимог статей 228 - 232 ЦПК.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Частиною першою статті 232 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до узагальнень Верховного суду України від 01 травня 2007 року «Практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 16 серпня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 239 грн. 82 коп. та 1 378 грн. судових витрат, а всього: 40 617грн. 82 коп. (а. с. 51-54).

В судове засідання по розгляду справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідач не зявився. Повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки про виклик у судове засідання повернулося без вручення у звязку з відсутністю адресата за зареєстрованим місцем проживання. Таким чином, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України останній був належним чином сповіщений про час, день і місце розгляду справи (а. с. 49).

Як на підставу для скасування заочного рішення Білопільського районного суду від 16 серпня 2016 року адвокат ОСОБА_2 посилається на те, що при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитом банком не було враховано факт перебування ОСОБА_1 у зоні АТО у період з 30 липня по 29 серпня 2016 року, з 09 вересня по 26 жовтня 2016 року, з 15 грудня 2016 року по 14 січня 2017 року, з 23 січня по 21 лютого 2017 року, з 27 лютого по 27 березня 2017 року, з 06 квітня по 30 квітня 2017 року та з 01 жовтня 2017 року і по даний час.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що період, за яким стягується заборгованість за кредитним договором, не співпадає з періодом проходження служби та безпосередньою участю відповідача у проведенні антитерористичної операції. Оскаржуваним судовим рішенням з ОСОБА_1 була стягнута заборгованість за кредитним договором, яка утворилася станом на 30 квітня 2016 року.

Тобто, при нарахуванні заборгованості за кредитним договором банком не були порушені права ОСОБА_1 як учасника бойових дій. Справа судом вирішена правильно, з врахуванням вимог чинного законодавства та встановлених фактичних обставин, на підставі наданих доказів, які є належними і допустимими. Докази, на які посилається адвокат ОСОБА_2, не спростовують висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні, та впливають на правильність вирішення справи.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи обставини і докази, якими обґрунтована заява про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 за договором про надання безоплатної вторинної правової допомоги - адвоката ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 224, 231, 232 України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити представнику ОСОБА_1 за договором про надання безоплатної вторинної правової допомоги - адвокату ОСОБА_2 у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 16 серпня 2016 року у справі №573/1088/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає

Суддя: