АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1659/17 Справа № 174/557/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 54/55
09 березня 2017 року
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2017 рік березень 09 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,
при секретарі - Сахарові Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія», третя особа Первинна профспілка «Свободу праці» Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И Л А :
У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 09.09.2016 року його незаконно звільнено з філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» з посади провідного інженера режимно-контрольного відділу управління комбінату за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі скороченням штату працівників.
Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що його звільнення проведено за наявності відмови профспілкового комітету в розірванні трудового договору та наявності його згоди щодо переведення на запропоновані підприємством вакантні посади, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.
Рішенням Вільногірського міського су4ду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року ОСОБА_2 поновлений на посаді провідного інженера режимно-контрольного відділу управління комбінату у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» з 10 вересня 2016 року. З Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» на користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8 972.52 грн., без урахування податку на доходи та обовязкових зборів.
В апеляційній скарзі Державне підприємство «Обєднана гірничо-хімічна компанія», посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права, зокрема частини 5 статті 43 КЗпП України та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду справи, просило рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інтенції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, судова колегія суддів апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.
Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.
Доводи Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» про допущені судом першої інстанції порушення частини 5 статті 43 КЗпП України, а саме про те, що виборний орган Первинної профспілкової організації «Свободу праці» Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» у триденний строк не повідомив філію «Вільногірський ГМК» у письмовій формі про прийняте рішення за результатами подання № 01-32/4531 від 23.08.2016 року, не можуть бути підставою для скасування рішення суду з нагляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 43 КЗпП України у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у 15-денний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.
За частиною 5 статті 43 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору, тобто порушення цього строку означає, що згоду на звільнення отримано.
Однак, з врахуванням того, що наслідки порушення 15-денного строку розгляду подання роботодавця не встановлені, на думку судової колегії слід вважати, що якщо протягом 18-деного строку власник не одержить рішення про відмову в дачі згоди на звільнення, він може вважати, що виборний орган первинної профспілкової організації дав таку згоду.
В той же час, як видно з матеріалів справи, 23.08.2016 року первина профспілка «Свободу праці» Державного підприємства «Обєднана гірничо-металургійна компанія» одержала подання від 23.08.2016 року за № 01-32/4530 на розірвання трудового договору з ОСОБА_2, а 05 вересня 2016 року за вих. № 27 - підготувала письмову відповідь про відмову у наданні згоди на звільнення позивача за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, тобто з моменту прийняття подання Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» до надання письмової відповіді пройшло 13 днів замість 18-ти, після спливу яких власник може вважати, що виборний орган первинної профспілкової організації дав таку згоду.
З огляду на викладене, а також на те, що саму згоду відповідного органу варто розглядати, як елемент підстави для звільнення, на думку судової колегії суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність поновлення на роботі позивача, звільненого без згоди відповідного органу, якщо така згода за діючим законодавством повинна бути отримана попередньо.
За викладених обставин і доводи Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» про те, що звільнення позивача за скороченням чисельності або штату працівників за статтею 64 ГК України є його правом, підставою для скасування рішення суду бути не можуть.
Таким чином, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.
Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.
Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» відхилити.
Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання неї законної сили.
Головуючий :
Судді :