Справа № 152/73/17
У Х В А Л А

20 січня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого судді Соколовської Т.О.

при секретарі Годованюк І.Л.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_2 відповідачем у справі було предявлено зустрічний позов до ПАТ "Вінницяобленерго" в особі СО "Шаргородські електричні мережі" про визнання дій незаконними.

Разом із зустрічною позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 просить зобовязати ПАТ "Вінницяобленерго" в особі СО "Шаргородські електричні мережі" поновити постачання електричної енергії до її будинку, що знаходиться в с. Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області по вулиці Шевченка, 69.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши докази, додані до неї, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України).

За приписами ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року за № 9 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За змістом ст.ст. 10, 58-60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У поданій заяві позивачем не зазначено і не надано документів в підтвердження того, що вона є власником будинку номер 69 по вулиці Шевченка в с. Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області та не надано документів у підтвердження того, що існує необхідність у забезпеченні позову.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому заяву про забезпечення позову заявником подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Згідно із ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову належить повернути, як таку, що подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210, 292 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою про забезпечення позову до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О. Соколовська