Провадження №2/263/456/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого - судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, представника органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі обєднану цивільну справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Центральний районний у м.Маріуполі відділ реєстрації актів цивільного стану, Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради про виключення актового запису про батьківство, -

В С Т А Н О В И В:

14.07.2016 року до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, з наступним обґрунтування. З 24.09.2010 року по 16.02.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Після розірвання шлюбу вони фактично продовжували проживати спільно, аж до 13.05.2012 року, внаслідок чого у них 20 грудня 2012 року народився син ОСОБА_6, про що 28 грудня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис за №1502. Добровільно ОСОБА_3 не надає матеріальну допомогу на утримання сина, тому вимушена за захистом порушених прав звернутися до суду, який просила: стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_6 у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини; додатково стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_6 у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 14.07.2013 року по 14.07.2016 року, у сумі не менше 54000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 16.09.2016 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, залишений без розгляду у частині позовних вимог про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 у розмірі 1500 грн. щомісячно, за період з 14.07.2013 року по 14.07.2016 року, тобто за останні три роки, у сумі не менше 54000 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 16.09.2016 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. З ОСОБА_3 стягнуті на користь ОСОБА_1/Володимирівни аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 14.07.2016 року та до повноліття; дитини.

4.01.2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про скасування заочного рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 16.09.2016 року, за результатами розгляду якої, ухвалою суду від 13.01.2017 року скасоване вказане заочне рішення, справу призначено до судового розгляду в загальному порядку

6.12.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя із позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: Центральний районний в м.Маріуполі відділ реєстрації актів цивільного стану, про виключення актового запису про батьківство.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що 24.09.2010 року він з ОСОБА_1 уклали шлюб, прожили разом 4 місяці, за рішенням суду від 16.12.2011 року шлюб розірвано. 20.12.2012 року ОСОБА_1 народила дитину ОСОБА_6.. В свідоцтві про народження батьком дитини вказаний він, але він не є біологічним батьком дитини, оскільки шлюб розірвано за рік до народження дитини, крім того заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства він не подавав, рішення суду про визнання його батьківства не має. На підставі наведеного просив суд виключити відомості про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з актового запису про її народження №1502, складеного 28 грудня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 31.01.2017 року вказані позови обєднані в одне провадження.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 на задоволені позовних вимог наполягали за обставинами наведеними в позовній заяві, з тим самих обставин не визнали позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виключення актового запису про батьківство, заперечували проти його задоволення.

ОСОБА_3, його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні за наведеними обставинами наполягали на задоволені позову про виключення актового запису про батьківство, одночасно за тими ж обставинами, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини не визнали.

Представника органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні стосовно спірних правових відносин покладалась на розсуд суду, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини.

Представник Центрального районного у м.Маріуполі відділу реєстрації актів цивільного стану, належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у задоволені позовів слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, з 24.09.2010 року по 16 грудня 2011 року сторони: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 залишила прізвище чоловіка «Самелюк». (т.1, а.с.9,10, 55)

20 грудня 2012 року народився ОСОБА_6, про що згідно свідоцтва про народження серії І-НО №489327, складено 28.12.2012 року відповідний актовий запис №1592, матірю якого значиться ОСОБА_7 ( т.1, а.с.7 ).

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №436450, зареєстровано 13.05.2016 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, про що складено відповідний актовий запис №82. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «Дорошенко». (т.1, а.с.8)

За повідомленням Центрального районного у м.Маріуполі відділу реєстрації актів цивільного стану, наданої копії актового запису про народження, вбачається, що реєстрація народження дитини ОСОБА_6, була проведена на підставі ч.1 ст.135 СК України, тобто відомості про бать записані зі слів матері ОСОБА_7. Копія актового запису про народження №1592 від 28.12.2012 року складена саме Центральним районним у м.Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ньому дані про дату народження батька та місце його мешкання відсутні, підставою запису відомостей про батька є заява матері №201/08-29 від 28.12.2012 року. Наведені дані внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 28.12.2012 року за номером 4. Виданий витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян на отримання допомоги у звязку з народженням дитини, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян в управління праці та соціального захисту населення. За бажанням матері імя дитині записано Данііл. (т.2, а.с.21, 97-98)

Таким чином, ОСОБА_6 був народжений позивачкою після 1 року з часу розірвання шлюбу сторонами, а актовий запис про народження та запис про батька дитини була здійснено за вказівкою ОСОБА_1

Відповідно до положень ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду ( ч. 1 ст. 128 СК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У відповідності до положень п.п. в) п. 12, п. 15-16 глави І розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5, одночасно із заявою про державну реєстрацію народження подається та в актовому записі про народження зазначається документ, який є підставою для внесення відомостей про батька дитини (свідоцтво про шлюб, спільна заява матері та батька дитини, заява матері). Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, можуть подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства до народження дитини.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 на час народження ОСОБА_6, спільна заява сторін або заява ОСОБА_3 до органу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення його батьком дитини не подавались, рішення суду про встановлення батьківства відповідача також відсутнє.

За встановлених обставин справи та вимог закону, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у стягненні з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_6, оскільки позивачкою, у порушення приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду належних і допустимих доказів походження дитини від відповідача.

Доводи ОСОБА_1 про те, що факт батьківства ОСОБА_3 підтверджено свідоцтвом про народження дитини не заслуговують на увагу.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, у відповідності до вищевказаних вимог закону, у справах про визнання батьківства, походження дитини від батька допустимими доказами є лише спільна заява матері та батька, зроблений на підставі неї актовий запис, видане свідоцтво про народження або ж рішення суду про встановлення батьківства.

Згідно вимог ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до вимог ст. 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Оскільки суд прийшов до висновку, що в актовому запису про народження дитини, відомості про батька дитини були проведені на підставі ч.1 ст.135 СК України, зі слів матері ОСОБА_7, то за відсутності батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_6, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_3 про виключення актового запису про батьківство.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, сплачений ОСОБА_3 судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1, так як йому відмовлено у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 15, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити.

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з актового запису про її народження №1502, складеного 28 грудня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку особами, які брали участь у розгляді справи до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя П.І. Папаценко