У х в а л а

27 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання таким, що втратив право користування житлом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Її донька з 11 листопада 1998 року по 04 жовтня

2013 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, який був зареєстрований в її будинку з 06 вересня 2003 року.

Зазначала, що з моменту реєстрації, відповідач в її будинку не проживає, має постійне місце проживання в м. Києві, де займається торгівельною діяльністю. Враховуючи, що реєстрація ОСОБА_5 в її будинку створює перешкоди у здійснені нею права власності, тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування зазнаечним будинком.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від

10 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2016 року рішення Малинського районного суду Житомирської області від

10 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання таким, що втратив право користування житлом, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від

15 листопада 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., ЗавгородняІ.М., Писана Т.О.