Справа № 761/1688/17
Провадження № 2/761/3304/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Мальцев Д.О.,

при секретарі: Шилан Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» І.В. Мирошніченко (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про фінансовий лізинг № 00004016 від 09.12.2011, що станом на 14.12.2016 становить 742 858, 59 грн. та складається із: 367 858, 59 грн. - заборгованості по лізинговим платежам; 20827, 62 грн. - 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по відшкодуванню лізингових платежів; 322 890, 67 грн. - сума заборгованості по платежам в порядку п. 6.17 Контракту; 5 149, 40 грн. - 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по відшкодування платежів в порядку п. 6.17 Контракту; 20 819, 59 грн. - сума інфляційних втрат; 6000 грн. - витрати на оплату юридичних послуг та судовий збір в розмірі 11142, 88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.12.2011 між сторонами укладено Договір про фінансовий лізинг № 00004016, який разом із Загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу та Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів становить Контракт, предметом якого є транспортний засіб. На виконання умов якого позивачем було придбано транспортний засіб VOLKSWAGEN, модель Touareg NF 3.0 I V6TDI, 2011 року виписку, № шасі НОМЕР_2 та 21.12.2011 передано відповідачу, при цьому за Контрактом вартість об'єкту лізингу становить 60 000 доларів США, авансовий платіж - 18 000 доларів США, обсяг фінансування - 22 000 долари США, кількість лізингових платежів - 60, строк лізингу (місяців) 60, щомісячний лізинговий платіж - 1 216, 11 доларів США, адміністративний платіж - 900 доларів США. Позивач за Договором лізингу свої зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого останнього станом на 14.12.2016 утворилась заборгованість в розмірі 742 858, 59 грн., яка складається із: 367 858, 59 грн. - заборгованості по лізинговим платежам; 20827, 62 грн. - 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по відшкодуванню лізингових платежів; 322 890, 67 грн. - сума заборгованості по платежам в порядку п. 6.17 Контракту; 5 149, 40 грн. - 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по відшкодування платежів в порядку п. 6.17 Контракту; 20 819, 59 грн. - сума інфляційних втрат. Позивач направляв вимогу щодо належного виконання умов Договору лізингу, відмови від Договору лізингу та вимоги щодо повернення предмету лізингу, яку відповідач залишив поза увагою. У відповідності до умов Договору в разі відмови від Договору лізингу за ініціативою позивача, лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об'єктом лізингу. У зв'язку з вище викладеним позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином..

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п. 9 Розділу XIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати під час розгляду вказаної справи положення ЦПК України в редакції від 03.10.2017.

Відповідно до ч. 4 ст. 222 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України).

З врахуванням тієї обставини, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, заперечень проти позовної заяви не надав, а також того, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі даних та доказів.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі.

В судовому засіданні встановлено, що 09.12.2011 між позивачем (лізингодавцем) та відповідачем (лізингоодержувачем) укладено Договір про фінансовий лізинг № 00004016, частиною якого є Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (далі по тексту - Загальні умови) та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (далі по тексту - Графік платежів), що разом становлять Контракт.

Відповідно до п. 1 Загальних умов визначено, що Загальні умови, а також Графік платежів як додаток до контракту, що є невід'ємною його частиною, та інші додатки, що є невід'ємними його частинами, являють собою угоду між сторонами, щодо придбання ТОВ «Порше Лізинг Україна», а також передачі Об'єкту лізингу відповідачу згідно з положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг», а також іншими чинними положеннями українського законодавства.

Цей Контракт разом з усіма додатками та іншими доданими до нього матеріалами, складає цілісну угоду між Сторонами по відношенню до предмета цього контракту (п. 20.3. Загальних умов).

Своїм підписом на цьому документі відповідач засвідчив ту обставину, що ознайомився та зрозумів усі умови цього договору про фінансовий лізинг, Загальних умов, рахунків для лізингових платежів/Графіку платежів, а також погоджується, що всі вище зазначені документи є невід'ємними частинами Договору про фінансовий лізинг та мають обов'язкову силу по відношенню до відповідача.

Під час підписання вказаного Договору, досягнуто згоди та визначено усі істотні умови Договору, зокрема: об'єкт лізингу - транспортний засіб VOLKSWAGEN, модель Touareg NF 3.0 I V6TDI, 2011 року виписку, № шасі НОМЕР_2, вартість об'єкту лізингу - 60 000 доларів США, авансовий платіж - 18 000 доларів США, обсяг фінансування - 42 000 долари США, залишкова вартість - 0, 00 доларів США, процентна ставка змінна згідно п. 6.4.2. Загальних умов, кількість лізингових платежів - 60, строк лізингу (місяців) 60, щомісячний лізинговий платіж - 1 216, 11 доларів США, адміністративний платіж - 900 доларів США.

Усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквівалентів в доларах США.

Умовами Договору лізингу також передбачено, що відповідач придбаває Об'єкт лізингу після завершення погодженого строку лізингу за купівельною ціною, визначеною позивачем.

Відповідно до п.п. 3.1. та 3.2. Загальних умов сторони погодили, що предметом лізингу за цим контрактом є транспортний засіб, зазначений у контракті та обраний у відповідності до специфікацій відповідачем та в повній мірі відповідає його вимогам. Відповідач на власний розсуд здійснив вибір дилера-продавця, у якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало об'єкт лізингу. Позивач придбаває об'єкт лізингу та передає відповідачу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями чинного законодавства та Контракту.

Відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) до Договору про фінансовий лізинг, перший лізинговий платіж підлягав сплаті 09.12.2011, останній - 15.11.2016.

Лізингові платежі повинні бути сплачені на підставі рахунку позивача в гривнях банківським переказом на банківський рахунок позивача.

Згідно з п. 6.3 Загальних умов, сторони погодили, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті за цим Контрактом на користь Порше Лізинг Україна, відображають справедливу вартість Об'єкта лізингу та забезпечують отримання Порше Лізинг Україна очікуваної станом на дату виконання Контракту суми на основі діючого курсу обміну долара США, встановленого Національним банком України або українським комерційним банком (ПАТ «КІБ Креді Агріколь» або іншим банком), або на основі обмінних курсів, за якими на встановлену дату укладалися угоди з клієнтами банку (ПАТ «КІБ Креді Агріколь» або іншого банку)з купівлі та продажу долару США до української гривні, як буде обрано за рішенням Порше Лізинг Україна, станом на дату, коли кожен платіж підлягає виплаті. З цією метою лізингові платежі, інші платежі, а також будь-які інші платіжні зобов'язання, передбачені цим Контрактом, розраховуються в доларах США на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом вказаного вище банку, чинним на дату виставлення рахунку. Якщо в період між датою виставлення рахунку та датою отримання суми, еквівалентній тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний та про який було повідомлено Порше Лізинг Україна, збільшиться більше, ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується Лізингоодержувачем. Лізингові платежі будуть розраховуватися для цілих місяців.

Умовами п. 6.5. Загальних умов встановлено, що Лізингові платежі перераховуються відповідачем на рахунок зазначений ТОВ «Порше Лізинг Україна» у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів не пізніше дати, вказаної у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів.

Згідно положень п. 6.17 Загальних умов, податок на додану вартість буде включено до суми всіх платежів, виплат, нарахувань, вартості послуг та будь-яких інших видів платежів, які підлягають сплаті або можуть стягуватись у примусовому порядку за цим Контрактом за умови, що це вимагається чинним законодавством України за діючою ставкою на дату виставлення відповідного рахунку. Сторони погоджуються, що у випадку розірвання Контракту/відмови від Контракту за ініціативою позивача відповідно до п. 12 Контракту, лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об'єктом лізингу.

Позивач у відповідності до умов Контракту, має право в односторонньому порядку розірвати цей Контракт/відмовитись від Контракту та право на повернення Об'єкту лізингу, зокрема, у випадку якщо відповідач не сплатив 1 наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 календарних днів (пп. 12.6.1. п. 12.6 Загальних умов).

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільні в укладенні договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 807 ЦК України предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 1 статті 2 вказаного Закону визначено, що відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Таким чином, укладений між сторонами договір фінансового лізингу є за своєю правовою природою змішаним договором, який поєднує в собі ознаки договору купівлі-продажу із розстроченням платежу та договору найму майна, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг» та укладеним між сторонами Договором фінансового лізингу.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізінг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання, придбав у фірми «Крим-Автохолдінг» об'єкт лізингу - транспортний засіб VOLKSWAGEN, модель Touareg NF 3.0 I V6TDI, 2011 року виписку, № шасі НОМЕР_2.

Відповідно до Акту прийому-передачі до Договору лізингу від 21.12.2011, позивач передав, а відповідач прийняв транспортний засіб VOLKSWAGEN, модель Touareg NF 3.0 I V6TDI, 2011 року виписку, № шасі НОМЕР_2.

Позивачем також були виставлені відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату готових лізингових платежів, які охоплюють лізингові періоди з березня 2014 року по жовтень 2015 року.

Проте відповідач, в порушення норм чинного законодавства та положень укладеного Контракту, належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за Договором фінансового лізингу, зазначені рахунки-фактури не оплатив, внаслідок чого у останнього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 14.12.2016 становить 742 858, 59 грн. та складається із: 367 858, 59 грн. - заборгованості по лізинговим платежам; 20827, 62 грн. - 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по відшкодуванню лізингових платежів; 322 890, 67 грн. - сума заборгованості по платежам в порядку п. 6.17 Контракту; 5 149, 40 грн. - 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по відшкодування платежів в порядку п. 6.17 Контракту; 20 819, 59 грн. - сума інфляційних втрат, що підтверджується наданим позивачем Розрахунком заборгованості.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з відповідними вимогами, разом з тим відповідач залишав вказані вимоги поза увагою.

05.10.2015 позивач звернувся до відповідача з черговою Вимогою №00004016, відповідно до якої пропонував сплатити заборгованість по лізинговим платежам, а також відповідні штрафні санкції. Крім того, позивач в зазначеній Вимозі повідомив відповідача про те, що у зв'язку з неодноразовим порушенням договірних зобов'язань відповідачем, позивач відмовляється відж Договору фінансового лізингу та вимагає повернути об'єкт лізингу - транспортний засіб VOLKSWAGEN, модель Touareg NF 3.0 I V6TDI, 2011 року виписку, № шасі НОМЕР_2.

Разом з тим, вказана вимога залишена відповідачем поза увагою.

26.04.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за № 757) про повернення відповідачем на користь позивача зазначеного вище транспортного засобу.

22.07.2016 на підставі зазначеного виконавчого напису постановою заступника начальника Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Антоновим О.М. відкрито виконавче провадження № 51666035 та направлено копію постави для добровільного виконання відповідачу.

26.07.2016 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук транспортний засіб VOLKSWAGEN, модель Touareg NF 3.0 I V6TDI, 2011 року виписку, № шасі НОМЕР_2.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Крім того, положеннями статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст.625 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність і достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем прав позивача, а саме неналежне виконання зобов'язань, покладених на відповідача у відповідності до Договору про фінансовий лізинг № 00004016 від 09.12.2011 в частині оплати лізингових платежів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається матеріалів справи, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «КПД Консалтинг» 12.12.2016 укладено заявку на надання юридичних послуг, відповідно до якої Виконавець (ТОВ «КПД Консалтинг») зобов'язується надати Замовнику (позивачу) послуги із забезпечення належного представництва інтересів Замовника в суді за вказаним позовом та надати проекти позовних заяв та розрахунків заборгованості, судові рішення по справі, заяви про відкриття виконавчого провадження та відповідні постанови (п. 1, 3 Заявки).

Відповідно до Акту про надані послуги до зазначеної Заявки від 12.12.2016 до Договору про надання юридичних послуг від 26.05.2015, Виконавець надав Замовнику наступні юридичні послуги: представництво інтересів в суді першої інстанції за вказаним позовом, вартість послуги - 5000 грн., ПДВ - 1000 грн., а всього 6000 грн.

Відповідно до вказаного Акту, сторони претензій одна до одної не мають.

Позивачем було здійснено зазначену оплату послуг в розмірі 6000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №50034354 від 21.12.2016.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв'язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, поведінку сторони під час розгляду справи, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З врахуванням наведеного, та у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу сплачений судовий збір у розмірі 11 142, 88 грн.

За таких обставин, в порядку вирішення питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати в розмірі 6000 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу сплачений судовий збір у розмірі 11 142, 88 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ЦК України, кодексу України, ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 137, 141, 222, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (адреса: м. Київ, вул. П.Тичини, 1-В, код ЄДРПОУ - 35571472, банк: ПАТ «Креді Агріколь Банк», рахунок № 1000, МФО 300379) заборгованість за Договором про фінансовий лізинг № 00004016 від 09.12.2011, що станом на 14.12.2016 становить 742 858, 59 грн. та складається із: 367 858, 59 грн. - заборгованості по лізинговим платежам; 20827, 62 грн. - 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по відшкодуванню лізингових платежів; 322 890, 67 грн. - сума заборгованості по платежам в порядку п. 6.17 Контракту; 5 149, 40 грн. - 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання по відшкодування платежів в порядку п. 6.17 Контракту; 20 819, 59 грн. - сума інфляційних втрат; 6000 грн. - витрати на оплату юридичних послуг.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (адреса: м. Київ, вул. П.Тичини, 1-В, код ЄДРПОУ - 35571472, банк: ПАТ «Креді Агріколь Банк», рахунок № 1000, МФО 300379) сплачений судовий збір у розмірі 11142, 88 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного тексту рішення 29.12.2017.

Суддя: