РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого - судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи КП „Міське агентство з приватизації житла", ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою, відповідно до якої просить встановити факт, належності їй правовстановлюючих документів на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а саме: розпорядження органу приватизації № 30529 від 30.11.1993 р. видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів; свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 30.11.1993 р. видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів зареєстроване у ОМБТІ 09.02.1994 р. № 92 стр. 168 книга 61р. та технічний паспорт, виготовлений ОМБТІ 01 листопада 1993 року.

При цьому заявниця посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 30.11.1993 р., яке видано на підставі розпорядження органу приватизації № 30529 від 30.11.1993 р. їй на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 У зазначених документах її прізвище вказано, як ОСОБА_3, тоді як вірним є ОСОБА_1

На час оформлення зазначених документів на приватизацію житла у листопаді 1993 році вона не звернула уваги на правильність написання свого прізвища і лише у жовтні 2017 року випадково виявила помилку у свідоцтві на право власності на житло, розпорядженні органу приватизації та у технічному паспорті, який був виготовлений ОМБТІ 1 листопада 1993 р., яка перешкоджає їй використовувати її власність на свій розсуд.

На звернення до комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», з проханням внести зміни до правовстановлюючих документів, їй повідомили, що вищезазначені документи були видані у 1993 році, у яких прізвище було вказано, як ОСОБА_3 та було рекомендовано вирішувати питання в судовому порядку.

У зв'язку з викладеним вона була вимушена звернутися до суду з вказаною заявою та просить її задовольнити.

В судове засідання заявниця не з'явилася, представник заявниці надала суду заяву проте, що заяву підтримує та просить розглянути справу за її відсутності.

Заінтересовані особи: КП „Міське агентство з приватизації житла", ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 30.11.1993 р. видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів та зареєстроване у ОМБТІ 09.02.1994 р. № 92 стр. 168 книга 61р, розпорядженні органу приватизації № 30529 від 30.11.1993 р. видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Згідно технічного паспорту, що виготовлений ОМБТІ 01 листопада 1993 року на квартиру АДРЕСА_3 заявницю зазначено як ОСОБА_3.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21 липня 1997 року, а також картки фізичної особи-платника податків, виданої Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси 09.04.2003 року, заявниця значиться як «ОСОБА_1».

Згідно листа КП „Міське агентство з приватизації житла" № 1131-Ч/01-07 від 07.12.2017 р. ОСОБА_1, на її заяву з приводу внесення змін до свідоцтва про право власності на житло та розпорядження органу приватизації, рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У статті 293 ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином надані заявником докази вказують на наявність підстав для висновку суду, що правовстановлюючі документи на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а саме: розпорядження органу приватизації № 30529 від 30.11.1993 р. видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів; свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 30.11.1993 р. видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів зареєстроване у ОМБТІ 09.02.1994 р. № 92 стр. 168 книга 61р. та технічний паспорт, виготовлений ОМБТІ 01 листопада 1993 року належать ОСОБА_1.

Враховуючи вищезазначене суд вважає заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, належності ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а саме: розпорядження органу приватизації № 30529 від 30.11.1993 р. видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів; свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 30.11.1993 р. видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів зареєстроване у ОМБТІ 09.02.1994 р. № 92 стр. 168 книга 61р. та технічний паспорт, виготовлений ОМБТІ 01 листопада 1993 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 03.01.2018 р.

Суддя

26 грудня 2017 року