Справа № 135/318/17
Провадження № 2/135/138/17
26.04.2017 року Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: судді Корнієнка О.М.
при секретарі судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням , -
ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначила, що 03.12.2009 року померла її мати ОСОБА_5, яка була власником будинку №9 (на даний час буд.№19) по вул. Шевченка в с. Лукашівка (м.Ладижин) Вінницької області. З 1976 року по день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована у даному будинку. 21.03.2006 року в цьому ж будинку були зареєстровані син позивача ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_4 та їх неповнолітні діти: ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Після смерті ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, її дочці ОСОБА_2 та сину ОСОБА_3 належить по ? частині будинку №19 по пров. Шевченка в с.Лукашівка ( м.Ладижин) Вінницької області. З жовтня 2013 року відповідач ОСОБА_4 разом з дітьми виїхала на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак добровільно не бажає знятися з реєстрації. Тому ОСОБА_2 просила визнати ОСОБА_4 та її дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Сторони в судове засідання не зявились.
Позивач подала заяву, згідно якої позов підтримала, просила його задовольнити в її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує .
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. Поштове повідомлення, яке надсилалося за місцем реєстрації ОСОБА_4, повернулося з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».
За таких обставин, відповідно до ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик відповідача вручено йому належним чином.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.
Зважаючи на неявку відповідача, повідомленого належним чином, судом, за згодою позивача, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку №19 по пров. Шевченка, с.Лукашівка (м.Ладижин), Вінницької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.02.2017 року.
З копії свідоцтва про смерть серії I-АМ №152448 вбачається, що 03.12.2009 року померла ОСОБА_5 мати ОСОБА_2.
З копії довідки №69 виданої 13.09.2016 року виконавчим комітетом Ладижинської міської ради вбачається, що в буд. №19, по пров. Шевченка, с. Лукашівка (м.Ладижин) Вінницької області зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6.
З довідки №3 виданої 20.02.2017 року виданої директором НВК ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 навчалися в Лукашівському навчально-виховному комплексі по 21.08.2014 року та вибули в Васильківський НВК Київської області, документи віддані їх матері ОСОБА_4.
З копії домової книги №185 вбачається, що в буд.№19 по вул. Шевченка в с. Лукашівка (м.Ладижин) Вінницької області проживали ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_6.
З копії витягу №46697698 від 08.02.2017 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що до спадкового реєстру було внесено запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2, після смерті, 03.12.2009 року, ОСОБА_5.
З копії витягу №79889982 від 08.02.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_2 належить ? частині будинку №19 по пров. Шевченка в с.Лукашівка ( м.Ладижин) Вінницької області.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тому суд вважає, що ОСОБА_2, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування своїм майном шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання.
Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11.
Відповідно до вказаного рішення Верховного Суду України, зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не є наймачем житлового приміщення в належному, на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2, будинку №19 по пров. Шевченка в с.Лукашівка ( м.Ладижин) Вінницької області. Договір найму жилого приміщення у вказаному будинку між сторонами не укладався. Відповідач та її діти є членами сімї одного із співвласників будинку, проте, будучи зареєстрованою в будинку, не проживає в ньому без поважних причин більше одного року. А тому вона втратила право користування даним будинком.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, будучи зареєстрованою в належному позивачу будинку та не маючи при цьому права користування даним будинком, обмежує права позива на користування будинком.
Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись України, ст.ст. 16, ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 60, 164, 212-215, 224 ЦПК суд, -
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з дітьми: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили, право користування будинком № 19 по пров. Шевченка, с. Лукашівка м. Ладижин Вінницької області.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 640 грн..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: