печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засідання заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 17.11.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

04.10.2017 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1, яка подана в порядку ст. 228 ЦПК України щодо перегляду та скасування заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2015 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2015 задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором № 12-14/1 позики грошей від 17 грудня 2014 року у розмірі 1 181 100 доларів США, що станом на 15.07.2015 еквівалентно 25 941 388 70 грн. та судові витрати по справі. Про зазначене судове рішення відповідачу не було відомо. Судова повістка в судове засідання на 07.10.2015 та ухвала про відкриття провадження надсилалась гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Також, 17.06.2015 дружина відповідача та її мати продали квартиру, в якій ОСОБА_1 проживав та за якою було зареєстровано його місце проживання, тому після продажу квартири він не міг отримувати кореспонденцію за вказаною в позовній заяві адресою. Крім того, сума боргу не відповідає фактичним обставинам, оскільки дружина відповідача продала вище вказану квартиру як раз з метою погашення заборгованості. Отримана сума коштів від продажу квартири відразу була передана позивачу. Оскільки відповідач та позивач перебули у дружній стосунках документів на підтвердження передачі грошових коштів не підписували. Після повернення позивачу грошових коштів у розмір 65 000,00 доларів США, фактично розмір боргу за договором позики складав 28 000 доларів США, але позивач не звертався до відповідача щодо вимоги про їх повернення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 проти заяви та викладених у ній обставин заперечила, просила відмовити в її задоволенні.

Заявник ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Поштове повідомлення, в якому направлялась судова повістка, за адресою, що зазначена заявником, а саме: АДРЕСА_2 повернувся на адресу суду, з відміткою поштового відділення: «За закінченням терміну зберігання».

Враховуючи положення ст. 230 ЦПК України щодо строків розгляду заяви про перегляд заочного рішення та положення ст. 231 ЦПК України про можливість розгляду заяви у разі неявки осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, суд прийшов до висновку про можливість слухання заяви у відсутність осіб, що не з'явились до судового засідання.

Дослідивши та оцінивши матеріли справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2015 задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором №12-14/1 позики грошей від 17 грудня 2014 року у розмірі 1 181 100 (один мільйон сто вісімдесят одна тисяча сто) доларів США, що станом на 15 липня 2015 року еквівалентно 25 941 388 (двадцять п'ять мільйонів дев'ятсот сорок одна тисяча триста вісімдесят вісім) грн. 70 коп., з яких основний борг у розмірі 93 000 (дев'яносто три тисячі) доларів США, що станом на 15 липня 2015 року еквівалентно 2 042 629 (два мільйони сорок дві тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 03 коп. та пеня у розмірі 1 088 100 (один мільйон вісімдесят вісім тисяч сто) доларів США, що станом на 15 липня 2015 року еквівалентно 23 898 759 (двадцять три мільйони вісімсот дев'яносто вісім тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 64 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до положень ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При повідомлені про місце та час судових засідань судові виклики були здійснені відповідно до положень ст.ст. 74, 76 ЦПК України на адресу, що була повідомлена відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України органом реєстрації місця перебування та місця проживання - адресно-довідковим підрозділом ГУСДМ України у м. Києві, а саме: АДРЕСА_3. (а.с.23)

Щодо судової повістки (а.с. 25), невірно реквізити відповідача та його адреса про виклик в судове засідання на 07.10.2015, то ці недоліки були усунуті шляхом надсилання судової повістки про виклик у судове засідання 17.11.2015 на вірну вище зазначену адресу.(а.с.29)

Є необґрунтованими і посилання заявника про повернення частини боргу позивачу, оскільки доказів в розумінні ст. 57, 60 ЦПК України ОСОБА_1 на підтвердження цих обставин суду в порушення вимог ст. 232 ЦПК України суду не надано.

Таким чином, судом встановлено, що в судове засідання 17.11.2015 з розгляду справи відповідач викликався судом за зареєстрованою у встановленому порядку адресою місця проживання, за якою судова повістка повернулись з відміткою за закінченням терміну зберігання, а відтак вважається повідомленим в силу вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, поряд з тим, заявником не надано доказів щодо неналежного його виклику в судове засідання.

Також суд приймає до уваги, що судовий виклик у дане судове засідання, направлений за вказаною відповідачем адресою, також повернувся до суду за закінченням терміну зберігання.

Крім того, відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і спростовують висновки суду в заочному рішенні суду, суд виходячи з засад змагальності та добросовісності сторін цивільного процесу, приходить до висновку про відсутність підстав згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення.

Відтак, заява задоволенню не підлягає.

Крім того, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 231, 232, 293 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 17.11.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва Москаленко К.О.