АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2367/17 Головуючий 1 інст. Андросов О.М.
Справа № 611/96/17 Доповідач - Пономаренко Ю.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2

за участю секретаря: Єрьоменко О.В.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на себе, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 11.12.2014 року було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця. Крім того, до досягнення дитиною віку трьох років просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісяця, оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2017 року до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 01 лютого 2017 року до досягнення дитиною трирічного віку 15 квітня 2018 року.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі просив рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дружини скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В частині стягнення аліментів на дитину не оскаржує та просить залишити в цій частині без змін.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на дитину не оскаржується, а тому колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія апеляційну скаргу находить такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату та має можливість надавати їй матеріальну допомогу в зазначеному розмірі, оскільки остання перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та не працює..

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Судовим розглядом достеменно встановлено, що з 11 грудня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню ОСОБА_5, 15 квітня 2015 року.

Згідно довідки Барвінківської міської ради від 20.01.2017 року дитина проживає з матірю ОСОБА_4 і знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу.

Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 не працює оскільки перебуває у дикретній відпустці.

Відповідач працює оперуповноваженим ВКП Основянського ВП ГУНП в Харківської області та отримує заробітну плату у сумі 9500 грн..

Відповідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Колегія суддів враховуючи надані відповідачем докази про те, що він орендує квартиру, сплачує щомісячно кредит, вважає за необхідне зменшити розмір стягнутих аліментів на утримання дружини з 1/6 частини до 1/8 частини від усіх видів заробітку ОСОБА_3 щомісяця, у звязку з чим у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України змінює рішення.

Керуючись ст.ст. 88, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2017 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення аліментів на її утримання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 01 лютого 2017 року до досягнення дитиною трирічного віку 15 квітня 2018 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.А. Пономаренко

Судді - Р.М. Піддубний

ОСОБА_2