Єдиний унікальний номер 741/1404/17
Провадження № 2/741/563/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 26 грудня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, зазначив, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, отримала свідоцтва про право на спадщину на інше спадкове майно. Нотаріус відмовив їй (позивачу) у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок.

ОСОБА_1 просив суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (по 1/2 частині після смерті кожного).

У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі та участі позивача.

У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, староста подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги ОСОБА_1, просив розгляд справи проводити без їх участі.

Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 і ОСОБА_3, що підтверджується довідкою виконкому Мринської сільської ради № 342 від 29 вересня 2017 року (а.с. 15).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2008 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 77).

З копії спадкової справи № 137/2016 до майна померлого ОСОБА_2 (а.с. 74-78) вбачається, що спадщину прийняла його дочка - ОСОБА_1. 9 листопада 2016 року на її ім'я було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Дружина спадкодавця - ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

З копії спадкової справи № 401/2016 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 83-86) вбачається, що спадщину прийняла її дочка - ОСОБА_1. 9 червня 2017 року на її ім'я було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належні їм по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у зв'язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 827/02-31 від 12 червня 2017 року (а.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 19-23).

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований на законі, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 76,6 кв. м., житловою площею 35,4 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року;

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 76,6 кв. м., житловою площею 35,4 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Киреєв