АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Луговому Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2017 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Представництво «Зьоринг Гмбх», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И Л А

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив суд стягнути в солідарному порядку з Представництва «Зьоринг Гмбх» та ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 91448, 92 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., які були заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Представництво «Зьоринг Гмбх», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 82956,67 грн., витрати за проведення автотоварознавчої експертиз в розмірі 4000 грн., вартість послуг за зберігання автомобіля в розмірі 4492, 25 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. судовий збір в розмірі 1196, 70 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Справа № 753/17108/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9326/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Набудович І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, так як вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із неповним з'ясуванням всіх обставин справи. Так, представник відповідача вказує на те, що зазначену дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 скоїла, керуючи службовим автомобілем та перебуваючи у трудових відносинах з Представництвом «Зьоринг Гмбх», а тому вона не являється належним відповідачем у справі, оскільки відповідальність в даному випадку покладається на Представництво «Зьоринг Гмбх». Крім того, зазначає, що в рішенні суду вказано на те, що ОСОБА_1 не надано допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження того, що на час вчинення ДТП ОСОБА_1 виконувала свої службові обов'язки, пов'язані з діяльністю Представництва «Зьоринг Гмбх», зумовлені контрактом чи посадовою інструкцією, чи за дорученням юридичної особи, проте вказане представник відповідача вважає припущенням, оскільки вказані посилання не відповідають дійсним обставинам справи та суперечать належним та допустимим доказам, які були надані апелянтом до матеріалів даної справи. Також зазначає, що посилання суду на те, що з інформації, наданої ГУ ДФС у м. Києві, Представництво «Зьоринг Гмбх» станом на 19.05.2017 припинено є нікчемним, і вводить даним фактом в оману, оскільки належними та допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи, достеменно підтверджується, що під час скоєння ДТП Представництво «Зьоринг Гмбх» вело господарську діяльність, а ОСОБА_1 працювала на посаді керівника вказаного представництва, та під час ДТП виконувала трудові обов'язки.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач та його представник ОСОБА_7 заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін.

Третя особа ПАТ «СК «Українська страхова група» свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В листі від 04.10.2017 просили розглянути справу у їх відсутність з урахуванням наданих ними пояснень від 17.11.2015 / т.2 а.с.153/.

Відповідач Представництво «Зьоринг Гмбх» припинило свою діяльність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що стороною відповідача ОСОБА_1 не надано допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження того факту, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди вона виконувала свої службові обов'язки, пов'язані з діяльністю Представництва «Зьоринг Гмбх», зумовлені контрактом чи посадовою інструкцією, чи за дорученням юридичної особи. Також судом враховано, що Представництво «Зьоринг Гмбх» станом на 19.05.2017 припинено (ліквідовано, закрито), а тому суд дійшов до висновку про відсутність підстав для відшкодування шкоди в порядку, передбаченому ст. 172 ЦК України та наявність підстав для відшкодування шкоди в загальному порядку на підставі ст.ст. 1166, 1187 ЦК України.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 20.02.2015 приблизно о 16.55 год., керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті пр-т. Григоренка - вул. Здолбунівська в м. Києві, рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказані обставини встановлені постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2015, якою також ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (т.1 а.с.4).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постановасуду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 є позивач (т.1 а.с.5).

Автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить Представництву «Зьоринг Гмбх» (т.1 а.с.106). Також стороною відповідача надано копію договору купівлі-продажу автомобіля VW Touran 2.0 I TDI від 14.02.2012 № 00004351, укладеного між ТОВ «Порше Лізінг Україна» та Представництвом «Зьоринг Гмбх» в особі ОСОБА_1 та копію договору оперативного лізінгу (найму), укладений між ТОВ «Порше Лізінг Україна» та Представництвом «Зьоринг Гмбх» в особі ОСОБА_1 (т.1 а.с. 5; т.2 а.с. 5-20).

З полісу № АІ/7604914 вбачається, що 19.02.2015 між Представництвом «Зьоринг Гмбх» та ПАТ «СК «Українська страхова група» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, яка експлуатує автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 (т.1 а.с.86).

Вказана дорожньо-транспортна пригода була визнана ПАТ «CK «Українська страхова група» страховим випадком і на підставі страхового акту № ДКЦВ-9598 від 02.09.2015 позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49500 грн., що відповідає максимальній межі ліміту відповідальності страховика за договором страхування за мінусом франшизи (т.1 а.с.96).

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 15.04.2016 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля РеноДустер, д.н.з. НОМЕР_2 визначено в сумі 132456, 67 грн. (т.1 а.с.129-155).

Заперечуючи проти позову, сторона відповідача ОСОБА_1 посилається на її перебування у трудових відносинах з Представництвом «Зьоринг Гмбх» в Україні та виконання нею своїх трудових обов'язків в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Стороною відповідача надано копію наказу №1-001 про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 11.01.2012 на посаду голови Представництва «Зьоринг Гмбх» (т.1 а.с.109). На запит суду першої інстанції Пенсійним фондом України була надана індивідуальна відомість про застраховану особу ОСОБА_1, з якої вбачається, що джерелом її доходів протягом 2015 року було Представництво «Зьоринг Гмбх» (т.1 а.с.238).

Також в матеріалах справи міститься копія наказу № 7 Представництва «Зьоринг Гмбх» від 01.12.2014 про надання голові Представництва ОСОБА_1 автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 для службової діяльності (т.1 а.с.184). В подорожньому листі № 31 від 20.02.2015 водієм автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 зазначено голову Представництва - ОСОБА_1, режим роботи водія визначений як ненормований, рух автомобіля передбачений по м. Києву (т.1 а.с.108).

Наведені докази та обставини у своїй сукупності підтверджують твердження сторони відповідача про її перебування у трудових відносинах з Представництвом «Зьоринг Гмбх» в Україні та виконання нею своїх трудових обов'язків в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Висновок суду першої інстанції про відсутність беззаперечних доказів на підтвердження факту виконання трудових обов'язків в момент ДТП не можна визнати обґрунтованим. Як вбачається з мотивувальної частини рішення, судом не наведено мотивів з яких вказані документи не можуть вважатися належними та допустимими доказами і чому він прийшов до висновку про відсутність беззаперечних доказів, коли вказані документи прийняті ним до уваги і не спростовані в ході розгляду справи іншими доказами. Та обставина, що документи видані за підписом самого відповідача, з огляду на її посаду та наявні дані Пенсійного фонду України, не спростовують наявність трудових правовідносин, а також не спростовують чинність, достовірність вказаних документів.

Суд першої інстанції також встановив, що Представництво «Зьоринг Гмбх» (ФРН), було зареєстровано в Україні 11.01.2012, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію № ПІ-4694 від 11.01.2012 виданому Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та взято на облік в органах державної податкової служби та пенсійному фонді (т.1 а.с.107, 238; т. 2 а.с.2,3, 63-94). Проте станом на 19.05.2017 Представництво припинено (ліквідовано, закрито) (т.2 а.с.62).

Відповідно до ст. 95 ЦК України представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Згідно з Положенням про Представництво фірми «Зьоринг Гмбх» в Україні, Представництво є частиною «Зьоринг Гмбх» у Німеччині, функціонує згідно норм товариства, законів та нормативно-правових актів України, міста Києва та відповідних договорів, які є обов'язковими для ведення діяльності філій (т.1 а.с.186-188).

Таким чином Представництво «Зьоринг Гмбх» в Україні діє в інтересах юридичної особи «Зьоринг Гмбх» і, відповідно, його діяльність створює права та обов'язки для цієї юридичної особи. І ліквідація представництва жодним чином не впливає на правовідносини, що виникли внаслідок діяльності Представництва. А отже припинення діяльності представництва на час ухвалення рішення судом першої інстанції жодним чином не впливає на правовідносини, що виникли між сторонами у справі.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в силу наведених вище норм представництво не є юридичною особою, а відповідачем у справі в порядку ч.2 ст. 30 ЦПК України можуть бути лише фізичні і юридичні особи. В порядку ч.7 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з діяльності філії або представництва можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням. Але стороною у справі, як вже зазначено, може бути лише юридична особа.

Згідно з позовною заявою від 03.08.2016, поданою в порядку уточнення позовних вимог, позивачем пред'явлені позовні вимоги до Представництва «Зьоринг Гмбх». Отже суд першої інстанції в порушення вимог процесуального закону прийняв і розглянув позовні вимоги пред'явлені до представництва, яке не є юридичною особою.

За змістом ч. 1 ст. 1172 ЦК України також саме юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

В ході розгляду справи позивачем не були пред'явлені вимоги до юридичної особи «Зьоринг Гмбх», яка є власником автомобіля (учасника дорожньо-транспортної пригоди) та особою, працівником якої було заподіяно шкоду позивачу. Тому виходячи з положень ст.ст. 11,303 ЦПК України в задоволені позовних вимог слід відмовити.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, проте дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 1172 ЦК України, а також допустив порушення норм ЦПК України. Враховуючи вказане та керуючись положеннями ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.06.2017 - скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Представництво «Зьоринг Гмбх», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: