Провадження №2/263/3045/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Ребеко О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Центральної районої адміністрації Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, під час розгляду справи позові вимоги уточнив та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 2010 по 2016 роки, за рішенням Жовтневого районного суду від 26.01.2016 року шлюб розірвано. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з відповідачем. Після припинення шлюбних відносин відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з сином, внаслідок чого порушене його право на спілкування з сином і на його участь у вихованні, тому просить суд визначити спосіб його участі у вихованні сина та спілкуванні з ним за таким графіком: щонеділі з 10-00 год. до 18-00 год.
В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.
Представник органу опіки і піклування Цетральної районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, надіслали суду заяву в якій просили розглянути справу за їхньої відсутності з урахуванням прав та законних інтересів дитини.
Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.280 ЦПК України, заочно.
Дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2010 року, рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 26.01.2016 року шлюб розірвано, рішення набрало законної сили 08.02.2016 року.
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 03.08.2017 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, який на теперішній час проживає з відповідачем.
Відповідно до договору оренди жилого приміщення від 12.05.2017 року ОСОБА_1 винаймає жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1.
Згідно з висновком від 13.12.2017 року за вих. № 13-31-12 Органом опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради визначений порядок побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за наступним графіком: щотижня в середу з 16-00 год. до 20-00 год. та у неділю з 12-00 год. до 18-00 год. на території м. Маріуполя.
Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За ч. 3 ст. 151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст. 157 СК України. Так, відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні.
Відповідно до статті 4 «Конвенція про контакт з дітьми», № ЕТS N 192, ратифікованою Україною 20.09.2006 року, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.
Згідно ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одногоодного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця йо проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мак істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Таким чином, нормами законодавства встановлено, що вимоги позивача обґрунтовані і відповідач не може створювати перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з дитиною.
На підставі викладеного, враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_3, висновок Органу опіки і піклування, який відповідачем не спростований, суд вважає за можливе зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у його спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дозволити спілкування батька з сином щотижня у неділю з 10.00 год. до 18.00 год.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про охорону дитинства, ст.ст. 141, 151, 153, 157, 159 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 263, 264, 265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Центральної районої адміністрації Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні задовольнити.
Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у його спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визначити порядок побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щотижня у неділю з 10.00 год. до 18.00 год.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Повний текст рішення виготовлений 05.01.2018 року.
Суддя С.В.Кулик