УХВАЛА

26.12.2017 року Провадження №4-с/425/8/17

Справа №425/2099/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Гайворонська І.В., розглядаючи скаргу Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ», заінтересовані особи: заступник начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії державного виконавця та постанову про повернення виконавчого документу стягувачу,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області зі скаргою про наступне: визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 в частині винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 30 червня 2017 року винесеної у виконавчому провадженні № 16799703, а також скасувати її.

Підпунктом 9 пункту 1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції від 15 грудня 2017 року, встановлено, що справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу.

Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином, але не зявились. Представник заявника та ОСОБА_3 подали клопотання, якими просили розглянути справу без їх участі. Заінтересована особа: заступник начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не подавала.

У зв`язку із чим, а також в силу положень частини другої статті 247 та частини 2 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позиція стягувача полягала у тому, що на підставі рішення ухваленого Рубіжанським міським судом Луганської області, останнім був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в розмірі 22165 гривень 62 копійки. Для виконання виконавчого листа Рубіжанський міський відділ виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції Луганської області (який першим здійснював виконавче провадження) передав виконавчий лист до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві, за належністю, оскільки було виявлено, що місцем одержання боржником заробітної плати у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Планет» є місто ОСОБА_1. Однак через відомості про те, що боржниця була звільнена з вказаного підприємства; за інформацією Державної фіскальної служби України у боржника відсутні рахунки у фінансових установах; відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а вжиті виконавцем заходи виявились безрезультатними; транспортний засіб, належний на праві власності боржниці не розшуканий протягом року; 30 червня 2017 року заступником начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві, в рамах виконавчого провадження № 16799703 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Проте стягувач не погоджується з цією постановою та діями по її винесенню, оскільки державним виконавцем не було здійснено усіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішення.

Позиції державного виконавця та боржника суду не відомі, оскільки правом висловити свою позицію, вони не скористались.

Разом з цим, суд відзначає, що 18 жовтня 2017 року Оболонським районним відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві, надано суду належним чином завірені копії усіх матеріалів зведеного виконавчого провадження №17381898 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь грипи стягувачів та опис цих матеріалів.

Тому суд, на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини:

У жовтні 2009 року, Рубіжанським міським судом Луганської області був виданий виконавчий лист №2-1078/09 для примусового виконання рішення цього суду про стягнення з ОСОБА_3, у солідарному порядку, на користь АКБ «Форум» заборгованості по кредиту у сумі 16860 гривень 08 копійок, проценти за користування кредитом у сумі 1505 гривень 39 копійок, пеня у сумі 3546 гривень 99 копійок, судовий збір у сумі 219 гривень 16 копійок та витрати інформаційно-технічного забезпечення у сумі 30 гривень (а.с.6-7,37 тому 1).

Постановою від 21 січня 2010 року, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції ОСОБА_5, на підставі зазначеного виконавчого листа, виконавче провадження було відкрито за №16799703, але 21 червня 2010 року (оскільки за даним боржником вже було було відкрито декілька виконавчих проваджень) воно було приєднано до зведеного виконавчого провадження №17381898 (а.с.36,37,38,39,74-77,180 тому 1).

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем було з`ясовано, що боржниця перебуває у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 грін планет", що розташовано за адресою: місто Київ, вулиця Кульженків Сім`ї, 35 (а.с.40,78 тому 1).

А тому, на підставі частини 4 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець прийняв постанову від 23 лютого 2017 року про передачу виконавчого провадження №16799703 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 (а.с.40,78,176,185-186 тому 1).

Першого березня 2017 року, на адресу останнього надійшли оригінали матеріалів виконавчого провадження № 16799703, на підставі чого, постановою від 02 березня 2017 року, головний державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального Управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6, прийняла виконавче провадження №16799703 (а.с.70-71,72 тому 1).

Тринадцятого березня 2017 року, заступником начальника відділу Оболонського районного відділу державного виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6, було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_3, яку вона отримує у товаристві з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 грін планет" (а.с.172 тому 4).

Проте у відповідь на цю постанову, товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Планет» 30 червня 2016 року повідомило Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1, що ОСОБА_3 надавала послуги товариству за цивільно-правовим договором у періоди з 01 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року та 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2016 року. І у звязку з цим, товариство повертає постанову та копію виконавчого документу про стягнення з неї заборгованості (а.с.194 тому 4).

І у цей же день, 30 червня 2017 року заступник начальник відділу Оболонського районного відділу державного виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 винесла постанову про повернення виконавчого документу №2-1078, виданого 06 жовтня 2009 року Рубіжанським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_3 солідарно на користь АКБ «Форум» в особі Алчевської філії боргу в розмірі 22165 гривень 62 копійки, з правом повторного предявлення в строки та порядку, передбаченому Законом (а.с.65-66,191-192 тому 1).

Постанова обгрунтована тим, що боржниця була звільнена з товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Планет»; за інформацією Державної фіскальної служби України у боржника відсутні рахунки у фінансових установах; відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а вжиті виконавцем заходи виявились безрезультатними; і транспортний засіб, належний на праві власності боржниці не розшуканий протягом року (а.с.65-66,191-192 тому 1). При цьому постанову було отримано банком поштою тільки 28 липня 2017 року (а.с.3-5 тому 1).

Але не погоджуючись із діями виконавця який виніс цю постанову, вважаючи їх неправомірними, банк подав скаргу до Рубіжанскього міського суду Луганської області якою просить визнати ці дії неправомірними, а постанову - скасувати (а.с.1-2 тому 1).

Таким чином, із встановлених обставин вбачається, що Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ" будучи стороною виконавчого провадження (стягувачем) не погоджуючись із дією та рішенням державного виконавця під час виконання рішення Рубіжанського міського суду Луганської області у цивільній справі, а значить ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, подав скаргу.

З огляду на це, а також положення частини 1 статті 447 та частини 1 статті 449 ЦПК України, скаргу банку слід розглянути по суті, оскільки її заявлено належним суб`єктом, у належній формі та у передбачені законом строки.

Стаття 129? Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Також суд враховує, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується «право на суд», складовою частиною якого, за визначенням Європейського Суду з прав людини, є виконання судових рішень. Зокрема, у пункті 43 рішення Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, Європейський Суд зазначив, що вказане право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тому з урахуванням цього, суд застосовує і частину 2 статті 129? Конституції України якою передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

На момент прийняття оскаржуваної стягувачем постанови, порядок виконання судового рішення передбачався Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII, положення пунктів 6 і 7 Розділу V якого встановлювали, що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом (а це - 05 жовтня 2016 року), продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження; виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, після прийняття виконавчого листа до виконання, тобто з 02 березня 2017 року, державний виконавець Манасерян Айкуї Арамівна повинна була застосовувати всі положення вкказаного закону, незважаючи на те, що виконавче провадження було відкрито іншим державним виконавцем іншої державної виконавчої служби, і отримане у порядку передачі для виконання за місцем роботи.

Тут суд має на увазі, що оскільки виконавцю були передані оригінали матеріалів виконавчого провадження, він повинен був вживати усіх передбачених цим законом заходів з примусового виконання рішення суду.

Наведений висновок суду грунтується на положеннях частин 1 і 5 статті 24, частині 4 статті 25, частини 8 статті 48 та інших статтях вказаного закону, а також положеннях "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, які у своїй сукупності вказують на те, що процес виконання рішення суду в аспекті вжиття всіх передбачених законом заходів державним виконавцем є безперервним, за виключенням випадків прямо передбачених законом, і цей процес здійснює той державний виконавець, у провадженні якого знаходиться конкретне виконавче провадження, з урахуванням лише такої особливості як територіальна компетенція.

Інший висновок, вочевидь, суперечив би меті, завданню та засадам виконавчого провадження, що вказані у статтях 1 та 2 Закону України "Про виконавче провадження".

Постанова, яку оскаржує стягувач, по-перше, грунтується на тому, що Рубіжанським міським відділом державної виконавчої служби було перевірено майновий стан боржника та встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а вжиті державним виконавцем заходи виявились безрезультатними: відповідно до інформації Державної фіскальної служби України у боржника відсутні відкриті рахунки у фінансових установах.

Але, в силу положень частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. І, у подальшому, така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Суд врахував, що виконавче провадження було відкрито не ОСОБА_6 і до того ж, ще до набуття чинності цим законом, але з часу прийняття до виконання ОСОБА_7 виконавчого листа №2-1078 до виконання (02 березня 2017 року) і до прийняття нею постанови про його повернення (30 червня 2017 року) минуло більше трьох місяців, але за весь цей час, вказаний державний виконавець жодного разу не здійснив перевірки майнового стану боржника: ОСОБА_3, жодним з передбачених частиною 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" заходів (а.с.1-250 тому 1, а.с.1-250 тмоу 2, а.с.1-250 тому 3, а.с.1-244 тому 4).

Тому суд переконаний, що висновок державного виконавця про відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення, та про те, що здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними є передчасним.

І тому, для повернення виконавчого документа на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" не було жодних підстав.

До того ж, суд не може не відзначити, що в силу положень частини 2 статті 37 цього ж закону, для повернення виконавчого документу стягувачу з такої підстави (пункт 2 частини 1 статті 37), державний виконавець повинен був скласти акт, але такий в матеріалах виконавчого провадження відсутній (а.с.1-250 тому 1, а.с.1-250 тмоу 2, а.с.1-250 тому 3, а.с.1-244 тому 4).

Із змісту постанови, яку оскаржує стягувач також вбачається, що державний виконавець прийняв її керуючись пунктом 7 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Цим пунктом передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Разом з цим, суд не може не врахувати, що відповідно до положень частини 1 та 3 статті 36 цього ж закону, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника; у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією.

Отже, для повернення виконавчого документу стягувачу на вказаній вище підставі, державний виконавець спочатку повинен був вжити заходів щодо розшуку місця проживання (перебування) боржника, встановити відсутність відомостей про це, на цій підставі подати подання до суду, встановити наявність ухвали суду про розшук боржника, а також встановити наявність постанови державного виконавця про розшук транспортного засобу боржника, а потім перевірити чи здійснювався їх розшук поліцією на протязі року з дня оголошення у розшук, і чи було на протязі цього строку виявлено або не виявлено боржника або транспортний засіб. І тільки після цього вирішувати питання про повернення стягувачу виконавчого документа.

Однак суд констатує, що матеріали виконавчого провадження не містять жодних документальних підтверджень вжиття державним виконавцем заходів, які вказані вище та є обов`язковими і таким, що передують ухвалі суду про розшук боржника або постанові державного виконавця про розшук транспортного засобу боржника. При цьому, ні ухвали суду, ні постанови прийнято не було (а.с.1-250 тому 1, а.с.1-250 тому 2, а.с.1-250 тому 3, а.с.1-244 тому 4).

Тому висновок державного виконавця про можливість повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі пункту 7 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" був передчесним, і для повернення виконавчого документу у зв`язку із цим, не було підстав.

Тож з огляду на викладене, суд погоджується із тим, що скарга стягувача є обгрунтованою, а постанова заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального Управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6, від 30 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу (виконавче провадження №16799703) є неправомірною та підлягає скасуванню.

При цьому неправомірною підлягає визнанню саме постанова, а не дії щодо її винесення, оскільки, у даному випадку, правове значення для права стягувача на виконання судового рішення має саме рішення державного виконавця у формі постанови, а не дія з її винесення. Тому у визнанні дій щодо винесення постанови неправомірними, слід відмовити.

В силу положень частини 2 статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржуване рішення неправомірним і зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

А згідно з частиною 1 статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тож з огляду на це, заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального Управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6, слід зобов`язати не пізніше наступного робочого дня з дня одержання цієї ухвали, відновити виконавче провадження №16799703, для відновлення порушеного права заявника на виконання судового рішення у примусовому порядку.

Отже, керуючись статтями 1-3,19,23,33,34,76-115,247,258-261,268,272,447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» про визнання дій щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, а також про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу задовольнити частково.

Визнати постанову, заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального Управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6, від 30 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу (виконавче провадження №16799703) - неправомірною та скасувати її.

У задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.

Зобовязати заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального Управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6, не пізніше наступного робочого дня з дня одержання цієї ухвали, відновити виконавче провадження №16799703.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання, протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали, апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя - Д.С. Коваленко