Справа № 573/2093/17
Номер провадження 2/573/782/17
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

09 листопада 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля заочно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29 вересня 1990 року. Від подружнього життя мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однією сімєю проживали до жовтня 2017 року. З цього часу сімя фактично розпалася внаслідок того, що відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє вдома сварки. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, суперечить її інтересам та інтересам дітей, у звязку з чим шлюб необхідно розірвати.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 15).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки про виклик у судове засідання повернулося без вручення у звязку з тим, що за місцем реєстрації відповідач не проживає. На підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що останній належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи (а. с. 14).

У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Статтею 224 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачка проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 29 вересня 1990 року у відділі ЗАГС Білопільського райвиконкому, про що складено актовий запис за №152. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП №482283 (а. с. 5).

Згідно з свідоцтвом про народження серії І-БП №005260 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони у справі припинили шлюбні стосунки у жовтні 2017 року. Сімя розпалася внаслідок того, що відповідач зловживає спиртними напоями.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, враховуючи обставини, викладені позивачкою в заяві до суду та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що намір ОСОБА_1 розірвати шлюб з відповідачем є виваженим та свідомим. Причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Сторони у справі не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі заяви позивачки та відповідно до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_1.

Від стягнення з відповідача судових витрат у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору позивачка відмовилася, подавши до суду відповідну письмову заяву (а. с. 15).

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 60, 88, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 вересня 1990 року у відділі ЗАГС Білопільського райвиконкому, актовий запис №152 розірвати.

Залишити позивачці шлюбне прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Білопільського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: