Справа № 331/7826/16-ц
Провадження№2/333/1000/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запорожжя у складі:

головуючого судді: Круглікова А.В.,

при секретарі: Тарасенко О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу мешкає з відповідачем. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2014 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2016 року розмір аліментів було зменшено до 1/6 частини всіх доходів щомісячно. 11.11.2016 року ОСОБА_5 став батьком ще однієї дитини ОСОБА_7. Таким чином, позивач має три неповнолітні доньки: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. У звязку з тим, що на даний час сімейний та матеріальний стан позивача змінився, він змушений звернутися до суду із вимогою про зменшення розміру аліментів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, та пояснила, що 18.07.2014 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_10, яка на даний час перебуває на утриманні позивача, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Окрім дружини, на утриманні у позивача перебувають діти: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_10 від першого шлюбу, на утримання якої її батько аліменти не сплачую, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6. Діти, які проживають з позивачем, знаходяться у гіршому матеріальному становищі, ніж дитина, яка проживає з відповідачем. Окрім цього, позивач сплачу банку кредит за побутову технік.З цих підстав просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позов не визнали, просили суд відмовити у задоволенні вимог.

Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п.3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з 22.09.2001 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2014 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2014 року з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, які стягувалися з позивача, було зменшено на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2016 року до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_5 з 18.07.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №142369, актовий запис №544.

Від шлюбу вказані особи мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №266961, актовий запис №481, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №327273, актовий запис №288.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 22.11.2016 року №04-19/1/8488 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач по справі, а також його діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до змісту акту про фактичне проживання від 19.02.2016 року, за адресою: АДРЕСА_1, зі слів сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13, без реєстрації проживають ОСОБА_10 (дружина позивача) та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 (донька ОСОБА_10 від першого шлюбу).

Дохід позивача ОСОБА_5 за період часу з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року складає 48536,29 грн., з яких 8736,52 грн. податок з доходів фізичних осіб, 6511,96 грн. сплачені аліменти.

Окрім цього, зі слів позивача, на його утриманні перебуває ОСОБА_10, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Проте, згідно довідки від 20.03.2017 року №2907, виданої УПСЗН по Вознесенівському району, яку було долучено до матеріалів справи за клопотанням позивача, ОСОБА_10, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 А, кв. 13, за останні шість місяців, а саме з вересня 2016 року по лютий 2017 року, отримала щомісячну одноразову допомогу при народжені двох дітей в розмірі 9303, 46 грн.

Також, ОСОБА_5 посилається на те, що на його утриманні знаходиться донька ОСОБА_10 від першого шлюбу - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько якої, зі слів позивача, не сплачує аліменти та не допомагає матеріально.

Однак, суд, керуючись положеннями ст. 180 СК України, не приймає вказані доводи як доказ погіршення матеріального становища позивача.

Окрім цього, аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним становищем та через стан здоров'я він не здатен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі, який встановлений рішенням суду, підстав для зменшення розміру аліментів суд не вбачає.

Також, як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має нормальний стан здоров'я, є працездатною особою, має стабільний дохід. Його матеріальний стан навіть з відрахуванням аліментів є задовільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов'язку утримувати свою неповнолітню доньку, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов'язання щодо оплати аліментів в розмірі, визначеному судом.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_5 фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів.

Посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру аліментів, на те, що він став батьком ще однієї дитини, суд до уваги не бере, доказів про те, що його матеріальний стан погіршився суду надано не було.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини .

На виконання вимог статей 10,60 ЦПК України позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь відповідача в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням сплати аліментів відповідачу і наявності у нього інших утриманців дозволяє йому сплачувати аліменти на користь відповідача в розмірі визначеному рішенням суду, а докази , які надав суду позивач, є недостатніми для зменшення розміру аліментів, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова