ЄУН № 389/800/17
Провадження № 2/389/298/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Тьор Є.М.,

при секретарі Гончаровій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вимогою про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла 23 травня 2016 року.

Вимоги обґрунтувала тим, що 23 травня 2016 року померла її тітка ОСОБА_3, яка на день смерті мешкала у ОСОБА_2 психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням по вул. Соборна будинок 148 в м. Знамянка, Знам'янського району Кіровоградської області. Після смерті тітки вона отримавши свідоцтво про смерть, особисто займалася похоронами та здійснила похорон за власні кошти. У березні 2017 року передивляючись сімейні фотографії та документи знайшла pаповіт від імені ОСОБА_3, посвідчений секретарем Цибулівської сільської ради Знамянського району, Кіровоградської області ОСОБА_4 24.06.2015 року, за реєстровим номером №31, за яким заповіла усі свої права та обовязки, які належать їй на момент складання цього заповіту, а також права та обовязки, які можуть належати їй у майбутньому та все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і все те, на що вона за законом матиме право заповідала ОСОБА_1, яка народилася 13 червня 1963 року в селі Цибулеве Знамянського району Кіровоградської області. Таким чином, зазначилаЯ, що згідно даного заповіту вона, є спадкоємцем майна, що належало ОСОБА_3. Заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк не подала через те, що не знала про його існування. Звернувшись до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міської приватної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_5, яка на усне звернення надала письмове розяснення про порушення строків подачі заяви на прийняття спадщини та запропонував їй звернутись до суду для вирішення питання стосовно визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 23.05.2016 року.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, при цьому представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати за їхньої відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 1261,1262, 1263,1264,1265 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Онуки, правнуки, прабаба, прадід, племінники, двоюрідні брати та сестри спадкодавця є спадкоємцями п'ятої черги за законом.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві.

Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Уповноважений представник відповідача визнав позов повністю, що є проявом принципу диспозитивності, не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, який діє для України з 11.09.1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. ОСОБА_1 повязана зі спадкодавцем кровним походженням, на її імя складено заповіт, тобто усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, субєктом яких є позивач.

З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), а також визнання позову відповідачем, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_3 ніхто не прийняв, враховуючи, що позивач, поховавши тітку, вступила в управління і розпорядження її майном, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 23 травня 2016 року в м. Знамянка, Знам'янського району, Кіровоградської області померла тітка позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія I-OЛ № 227193 від 24 травня 2016 року, виданого ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 219 (а.с. 5). Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, померла була власником земельної ділянка № 260, що розташована на території Цибулівської сільської ради.

З'ясовано, що позивачка в березні - квітні 2017року передивляючись сімейні фотографії та документи знайшла заповіт ОСОБА_3

Згідно заповіту, який складено 24 червня 2015 року, ОСОБА_3 заповіла усі свої права та обовязки, які належать на їй момент складання цього заповіту, а також права та обовязки, які можуть належати їй у майбутньому та все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і все те, на що вона за законом матиме право заповідала ОСОБА_1, яка народилася 13 червня 1963 року в селі Цибулеве Знамянського району Кіровоградської області. (а.с. 7).

Приватним нотаріусом ОСОБА_5, ОСОБА_2 міського нотаріального округу позивачці відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у зв'язку з пропуском встановленого строку для її подання (а.с.9).

В разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Керуючись ст.ст.1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України, ч.4 ст.174, ст.ст.209,212-215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області про визначення додаткового двомісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 23 травня 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її тітки ОСОБА_3, яка померла 23 травня 2016 року, строком два місяці, який обчислювати з дня наступного після набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є.М. Тьор