У х в а л а

іменем україни

05 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство «Укрбиббанк», про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила встановити факт, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і спадкоємицею п'ятої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті останньої; визнати недійсним заповіт від 20 березня 2007 року, складений ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5, яким ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповідала останньому земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, загальною площею 0,097 га, розташовану на адресою: АДРЕСА_1 Овідіопольського району Одеської області; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва двоповерхового житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, що розташований за вищевказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 13 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «УкрСиббан» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 65 000 доларів США для будівництва житлового будинку по

АДРЕСА_1 Овідіопольського району

Одеської області. Виконання умов вищевказаного договору

забезпечувалось порукою ОСОБА_5

Зазначала, що для виконання умов вищевказаного кредитного

договору, ОСОБА_7, на випадок її смерті, склала заповіт на ім'я ОСОБА_5, яким наділила останнього правом на отримання у спадок земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, загальною площею 0,097 га, розташовану на адресою: АДРЕСА_1

Овідіопольського району Одеської області.

Вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, у вигляді житлового будинку, який розташований на земельній ділянці, яку остання заповіла відповідачу.

Звертала увагу на те, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки у спадковій справі відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин її та спадкодавця.

Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог щодо встановлення факту родинних відносин скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Встановлено факт, що ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою

померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 і є спадкоємцем п'ятої черги законом на спадщину, що відкрилась після смерті останньої.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог щодо встановлення факту родинних відносин та ухвалюючи в цій частині нове рішення, апеляційний суд правильно виходив з того, що факт родинних відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підтверджено нотаріально засвідченими копіями свідоцтв органів реєстрації актів цивільного стану та архівних довідок, сімейними фотографії, поясненнями свідків. Тобто, позивач надала суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що вона є двоюрідною сестрою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 та спадкоємицею п'ятої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті останньої.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду

апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та

процесуального права, а доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межею повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.С. Ткачук

І.М. Фаловська