Справа № 595/1565/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю представників позивача за первинним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідачки позивачки ОСОБА_3, її представник ОСОБА_4,

представник Підзамочківської сільської ради ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третьої особи Підзамочківської сільської ради про зобовязання відновити межі та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Підзамочківської сільської ради, ОСОБА_6 про визнання незаконним рішення про передачу у власність земельних ділянок, недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки і скасування їх державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка за первинним позовом ОСОБА_6, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третьої особи Підзамочківської сільської ради про зобовязання відновити межі та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, мотивуючи тим, що відповідачі порушують її право власності на землю.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_6, Підзамочківської сільської ради, Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання незаконним рішення про передачу у власність земельних ділянок, недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки і скасування їх державної реєстрації, мотивуючи тим, що приватизація земельних ділянок ОСОБА_6 здійснена з порушенням її прав, як суміжного землекористувача.

Представники позивачки-відповідачки в судовому засіданні первинний позов підтримали, зустрічний заперечили, суду пояснили, що рішенням сесії Підзамочківської сільської ради №196 від 27 квітня 2012 року ОСОБА_6, передано у власність земельні ділянки, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1050 га., і для ведення особистого селянського господарства площею 0,3085 га. На підставі вказаних рішень їй були видані Державні акти на право власності на земельні ділянки серія ЯМ №843947, ЯМ №843948. У 2013 році відповідачі самовільно встановили межові знаки та захопили частину земельної ділянки ОСОБА_6, площею близько 0,0060 га. Просять первинний позов задоволити, та зобовязати відновити межі відповідачів та усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_6 , а в задоволенні зустрічного відмовити.

Відповідачка позивачка та її представник в судовому засіданні первинний позов заперечили, зустрічний підтримали, суду пояснили, що рішенням сесії Підзамочківської сільської ради №196 від 27 квітня 2012 року ОСОБА_6 передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1050 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,3085 га або 0,4135 га, які відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку розташовані по вул.Циганська в с.Звенигород Бучацького району Тернопільської області. Проте, приймаючи рішення сесії від 27 квітня 2012 року №196 про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_6, Підзамочківська сільська рада не врахувала тих обставин, що має місце спір за межу між присадибними ділянками ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ще з 2009 року. ЇЇ батько - ОСОБА_8 помер 10 квітня 2011 року, і за життя належним чином не оформив право власності на присадибну земельну ділянку, оскільки тривав зазначений спір за межу. Згідно довідки Підзамочківської сільської ради від 20.10.2011 року №520, виданої їй у звязку з оформленням спадщини після смерті ОСОБА_8, вбачається, що останньому належала неприватизована земельна ділянка в розмірі 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,52 га. Проте, в цій частині земельної ділянки не виділено, яка площа розташована за місцем присадибної земельної ділянки, а яка за межами населеного пункту. Оскільки приватизація земельних ділянок співвідповідачки за зустрічним позовом здійснена з порушенням прав суміжного землекористувача, та межа не встановлена і в судовому порядку такий спір не був вирішений, оспорюване рішення сесії сільської ряли №196 слід визнати незаконним, а видані на його підставі державні акти на право власності на земельну ділянку серія ЯМ№843948 від 24 липня 2012 року для ведення особистого селянського господарства площею 0.3085 га., кадастровий номер 03854 по вул.Циганська с.Звенигород Бучацького району Тернопільської області; серія ЯМ № 843947 від 24 липня 2012 року для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) площею 0,1050 га. кадастровий номер 010428 по вул.Циганська, 4. в с.Звенигород Бучацького району Тернопільської області - недійсними. Просять в первинному позові відмовити, а зустрічний задоволити.

Представник Підзамочківської сільської ради в судовому засіданні пояснила, що рішенням сесії Підзамочківської сільської ради №196 від 27 квітня 2012 року ОСОБА_6 передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1050 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,3085 га або 0,4135 га. На підставі вказаного рішення ОСОБА_6 цілком правомірно було виготовлено державні акти на право власності на земельні ділянки, і підстав для їх скасування не має.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Рішенням сесії Підзамочківської сільської ради №196 від 27 квітня 2012 року ОСОБА_6 передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1050 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,3085 га, що знаходиться в с.Звенигород, вул.Цигенська,4.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_6 видано державний серії ЯМ № 843947 на право власності на земельну ділянку площею 0,1050 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с.Звенигород, вул.Циганська,4, Бучацького району Тернопільської області, та державний акт серії ЯМ № 843948 на право власності на земельну ділянку площею 0,3085 га., для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с.Звенигород, вул.Циганська, Бучацького району Тернопільської області.

Згідно акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 02.04.2014 року вбачається, що станом на 02.04.2014 рік земельна ділянка ОСОБА_6, яка знаходиться в с.Звенигород, вул.Циганська,4, Бучацький район, Тернопільска область, закріплена межовими знаками в кількості трьох штук довільної форми.

Із акту комісії Підзамочківської сільської ради від 28.04.2014 року, на звернення ОСОБА_6 «про знищення межових знаків, між земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_3І.» вбачається, що дійсно відсутні межові знаки в кількості двох штук.

Згідно висновку експерта № 339/16-22 від 27.04.2017 року, вбачається, що станом на день дослідження фактично площа земельної ділянки ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить - 0.1042 га, для ведення особистого селянського господарства становить - 0.3013 га. Станом на день дослідження площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд Державному акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №843947 виданого ОСОБА_6 за кадастровим номером 030010428 не відповідає. Площа

земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №843947 виданого ОСОБА_6 за кадастровим номером 030010429 не відповідає. Невідповідність полягає у зменшенні площі земельної ділянки ОСОБА_6 на 39 кв.м із-за відсутності межових знаків між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та зменшенні площі земельної ділянки ОСОБА_6М на 31 кв.м. зі сторони іншого суміжника ОСОБА_9 за рахунок влаштування стежки земельної ділянки належної ОСОБА_9, чого не було враховано при обмірах та обчисленнях площ розробником технічної документації.

Також, згідно акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання в частині ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд на зберігання ОСОБА_6 передано один межовий знак. В частині ділянки для ведення особистого селянського господарства на зберігання ОСОБА_6 передано два межових знака. Станом на день дослідження в частині земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства між земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_3 встановленого на зберігання межового знаку не виявлено.

Станом на день дослідження по межі розмежування земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_3 встановлених межових знаків не виявлено. На питання щодо можливого порушення межових знаків особою сторін по справі експерту дослідити не вбачається за можливе.

Також з наданого суду експертного висновку вбачається, що невідповідність полягає у зменшенні площі земельної ділянки ОСОБА_6 на 39 кв.м із-за відсутності межових знаків між земельними ділянками.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Статтями 106-107 ЗК України, передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Як вбачається із позовної заяви позивачка за первинним позовом просить зобовязати відповідачів усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0048 га та відновити межові знаки, проте позивачем не надано і в ході судового розгляду, судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що відповідачі чинять позивачці перешкоди в користуванні земельною ділянкою, крім того позивачем не конкретизується, які саме перешкоди чиняться.

Твердження представника позивача в судовому засіданні, що саме відповідачкою демонтовано межові знаки, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли та не доводяться доказами по справі. Оскільки, як вбачається із акту від 28 квітня 2014 року комісія Підзамочківської сільської ради встановила відсутність двох межових знаків між земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та рекомендувала ОСОБА_6 звернутися в державну інспекцію сільського господарства в Тернопільській області. З листа інспекції від 17.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_6 було рекомендовано звернутися в правоохоронні органи з метою встановлення особи, що порушила межові знаки. Таким чином, станом на дату розгляду справи в суді, особа, що порушила межові знаки позивача шляхом їх демонтажу не встановлена.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що первинний позов до задоволення не підлягає у звязку з недоведеністю.

Із змісту зустрічних позовних вимог вбачається, що на думку ОСОБА_3 при прийнятті рішення № 196 від 27 квітня 2012 року про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_6, Підзамочківська сільська рада не врахувала, що має місце спір за межу між ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Проте, ставлючи під сумнів правомірність державних актів на землю та вимагаючи визнання їх недійсними, ОСОБА_3 не надала доказів незаконності рішення Підзамочківської сільської ради від 27 квітня 2012 року, на підставі якого було видано вказані акти.

Згідно ст.12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить передача земельних ділянок у власність громадян, організація землеустрою.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни, юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень.

Суд вважає, що приймаючи рішення про безоплатну передачу у власність земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення технічної документації, Підзамочківська сільська рада діяла в межах наданих їй повноважень, а ОСОБА_6 в законний спосіб набула право власності на земельну ділянку.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, твердження позивача-відповідача ОСОБА_3 та її представника, що відповідачем-позивачем ОСОБА_6 порушено права ОСОБА_3, суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_6 в законний спосіб набула право власності на земельні ділянки.

Згідно рішення Бучацького районного суду від 13.12.2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_10 про визнання права на спадкове майно, вбачається, що за ОСОБА_3 визнано право на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_8, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Циганська,4 в с.Звенигород Бучацького району Тернопільської області. Проте, свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку вона суду не надала.

З огляду на вищенаведене, оцінюючи докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що в зустрічному позові слід відмовити у звязку з недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст. 91,106,107,152 ЗКУкраїни, суд,-

ВИРІШИВ:

В первинному позові ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третьої особи Підзамочківської сільської ради про зобовязання відновити межі та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до Підзамочківської сільської ради, ОСОБА_6 про визнання незаконним рішення про передачу у власність земельних ділянок, недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки і скасування їх державної реєстрації.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11