Справа № 163/104/17
Провадження № 2/163/98/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить постановити рішення про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом будинком №85 по вулиці Незалежності в селищі Головно Любомльського району Волинської області. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вказаний будинок належить їй на праві власності. В будинку проживає позивачка, її син та батько. Там же зареєстрований, але не проживає відповідач. Він був членом сімї попереднього власника будинку їх спільної матері, однак ще за її життя в 2014 році виселився. На час набуття права власності на будинок позивачкою відповідач в ньому не жив, не є членом сімї позивачки на даний час, не веде спільного господарства, не повязаний спільним побутом. Свої права користування житлом він втратив, на пропозицію добровільно знятись з реєстрації не реагує. Така реєстрація місця проживання відповідача приносить незручності позивачці.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали з викладених і уточнених підстав та фактичних обставин.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що в будинку жив до свого одруження. У 2014 році перейшов проживати до дружини. В даний час із дружиною має складні шлюбні та сімейні відносини, тому хотів би повернутись в батьківський будинок на деякий час, поки не здобуде засобів для найму чи придбання іншого житла.

Дослідженням доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

В попередньому засіданні та під час судового розгляду відповідач визнав таким, що не підлягає доведенню, той факт, що в спірному будинку він не проживає з 2014 року.

З договору дарування від 09.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 безоплатно передала ОСОБА_1 у власність житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вулиці Жовтневій 85 в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно стверджено, що позивачка з 09.04.2015 є зареєстрованим власником будинку №85 по вулиці Жовтневій в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

Згідно з інформації Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області вулицю Жовтневу в селищі Головне перейменовано на вулицю Незалежності.

З довідки №2755 Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області встановлено, що з ОСОБА_1 у вищевказаному будинку зареєстровані її син, батько та ОСОБА_3

З актів обстеження проживання щодо ОСОБА_3 по вулиці Незалежності 85 в селищі Головне вбачається, що останній станом 27.12.2016 року по місцю реєстрації був відсутнім.

Відповідно із ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.3 СК України, ст.64 ЖК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, ведуть спільне господарство мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, ч.1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування приміщенням.

Згідно з ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, по справі встановлено, що відповідач проживав у спірному будинку на правах члена сімї попереднього власника до 2014 року, коли він вибув з будинку на проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті. 09.04.2015 року право власності на житловий будинок перейшло до позивачки на підставі договору дарування. З цього моменту право користування жилим приміщенням відповідачем остаточно втрачено, оскільки припинилось право власності попереднього власника. Відповідач прав члена сімї нового власника не набув, відтак до нього не перейшло і право користування жилим приміщенням.

З наведеного вбачаються підстави для висновку, що заявлені вимоги обгрунтовані, доведені і підлягають повному задоволенню.

Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом житловим будинком №85 по вулиці Незалежності в селищі Головно Любомльського району Волинської області.

Стягнути ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 551(пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Головуючий : суддя С.С.Чишій