Справа № 587/2931/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Сумська районна державна нотаріальна контора про розірвання спадкового договору та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення із будинку,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 14 жовтня 2014 року між ним та ОСОБА_2 був укладений спадковий договір, відповідно до якого він передає після своєї смерті відповідачці належне йому майно(домоволодіння, земельну ділянку площею 0,1607 га, автомобіль марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер Б4962СУ), а відповідачка відповідно до цього договору зобов*язується вчиняти дії немайнового та майнового характеру на користь ОСОБА_4, а саме: забезпечувати щоденним триразовим харчуванням, надавати побутові послуги, забезпечувати належним медичним обслуговуванням та інше. Після укладення спадкового договору в кінці листопада 2014 року відповідачка з сімєю переїхала до ОСОБА_4 і вони проживали в одному домоволодінні. З 23 жовтня 2015 року відповідачка не проживає разом з позивачем та взагалі припинила виконувати будь-які обовязки як набувач за спадковим договором. Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_4 просив розірвати спадковий договір, укладений ним з відповідачкою, усунути перешкоди у праві користування та розпорядженням майном шляхом виселення з будинку.

Після смерті 22 грудня 2015 року ОСОБА_4 у справу в якості позивача вступила дочка померлого - ОСОБА_1, яка є спадкоємцем після померлого батька і на користь якої був складений заповіт 09 грудня 2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що ОСОБА_7 належним чином виконувала умови укладеного між сторонами спадкового договору. ОСОБА_1 не надала належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_2 не виконувала умови укладеного спадкового договору і не вказала, які саме положення договору вона не виконувала або виконувала неналежним чином.

Відповідачка ОСОБА_2, оспорюючи позов, пояснила,що з покійним в неї та її родини здавна склалися дружні стосунки, покійний ОСОБА_4 часто спілкувався з її батьком, який допомагав йому ремонтувати машину, допомагав в інших питаннях. Останні 4 роки вона часто спілкувалася з померлим, який останнім перед смертю часом став дуже слабкий і скаржився, що дочка ОСОБА_1, яка проживала на Закарпатті, рідко до нього навідується, не спілкується. Мотивуючи тим, що в нього нікого немає, ОСОБА_4 запропонував їй укласти спадковий договір. Вона спочатку не погодилась, оскільки знала, що у ОСОБА_4 є син та дочка ОСОБА_1, до того ж вона і без договору надавала йому різного роду допомогу, доглядала за ним. ОСОБА_4 був обізнаний щодо умов та наслідків укладення такого договору і наполягав на його укладенні, казав, що не хоче бути самотнім і пропонував укласти договір і переїхати проживати в його будинок. В кінці кінців вона погодилась і в 2014 році вони уклали оспорюваний договір, після чого вона з сім*єю переїхала проживати до ОСОБА_4 Під час спільного проживання за її пропозицією був придбаний унітаз, покладена плитку на підлогу, в всьому будинку поміняні труби, купили і поставили мойку у кухні, пофарбували двері, вікна, в 2 кімнатах поміняли шпалери. Вони жили як одна родина, разом їли, обробляли город, радились по всіх питання сумісного життя, вона виконувала всі умови договору і навіть більше, бо їхні відносини не обмежувались умовами договору. Згодом вона вирішила раніше вийти на роботу з декретної відпустки, на що ОСОБА_4 відразу погодився, а згодом став висловлювати невдоволення, оскільки хотів, щоб вона постійно була при ньому, а робота такої можливості не давала. В подальшому ОСОБА_4 став вимагати, щоб вона залишила роботу і поставив це умовою спільного проживання або вона кидає роботу або він її виганяє. Врешті решт восени 2015 року він сказав, щоб вона з сином виселялися і вони найшли квартиру та уїхали. Через тиждень ОСОБА_1 зателефонувала їй та повідомила, що необхідно вирішити питання про розірвання договору і запропонувала зустрітися, однак вона на зустріч не погодилась, оскільки постійно виконувала умови укладеного спадкового договору. Незадовго до їхнього від*їзду ОСОБА_4 попав до лікарні, вона телефонувала до лікарні, цікавилася здоров*ям діда, балакала з лікарем, придбавала ліки, а через деякий час з лікарні повідомили про те, що ОСОБА_4 помер. Вона після смерті також виконувала умови спадкового договору, намагалася поховати ОСОБА_4 , однак ОСОБА_1 перешкоджала в цьому, надала розписку, що вона не потребує будь-якою допомоги.

Заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1,3 ЦПК України кожна сторона має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності з статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти, а також договори та інші правочини.

У відповідності з ст. 626, 629,638 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. ст. 1302, 1304, 1308 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, посвідчений Сумською районною державною нотаріальною конторою 14 жовтня 2014 року та зареєстрований у реєстрі № 1-3861,1-3862.( арк.с.5-7).

Відповідно до п.1.1 укладеного між сторонами спадкового договору ОСОБА_4 після його смерті передає у власність ОСОБА_2 належні йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1607 га, що знаходиться за адресою: с. Кияниця, по вул. Лесі України, під номером 10, Сумського району та автомобіль марки ВАЗ 21063, 1985 року випуску, реєстраційний номер Б4962СУ, взамін чого ОСОБА_2 до відкриття спадщини і після відкриття спадщини зобовязується вчиняти на користь ОСОБА_4 дії майнового та немайнового характеру, зазначені в п.2.5. даного договору ( арк.с.5).

Відповідно до п. 2.5 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спадкового договору набувач зобовязаний:

1)до відкриття спадщини, тобто до смерті відчужувача вчиняти дії немайнового та майнового характеру на користь відчужувача, а саме:

- забезпечення щоденним триразовим харчуванням( сніданок, обід і вечеря),

- надання побутових послуг(прання постільної білизни-один раз на 14 днів),

- протягом весняно-осіннього періоду власними силами або з допомогою залучених осіб обробляти земельну ділянку, надану відчужувану у власність, що знаходиться за адресою:село Кияниця, вулиця Лесі Українки, під номером 10 Сумського району, вживати заходів для знищення бурянів та шкідників садово-городніх культур;

- підтримувати будинок в належному стані, а при необхідності виконувати дрібний ремонт будинку з існуючим переліком робіт, що належить до дрібного ремонту будинку, затвердженим у порядку, встановленому чинним законодавством;

- забезпечувати відчужувача згідно з рецептом лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості;

- забезпечувати необхідним одягом і взуттям;

- забезпечувати належним медичним обслуговуванням;

- забезпечити надання матеріальної допомоги для придбання ліків та оплату медичних послуг і процедур у випадку хвороби та перебування відчужувача у стаціонарі;

- передати призначеній особі в день поховання відчужувача свідоцтво про його смерть, одержане у відповідному органі державної реєстрації актів цивільного стану;

- організувати поховання відчужувача за християнськими звичаями на кладовищі с. Кияниця Сумського району Сумської області та влаштувати поминки, встановити на його могилі надмогильну споруду.

У відповідності до ст. ст. 10 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч положенням ст. ст. 10 60 ЦПК України позивач не надав суду належних доказів на підтвердження своїх вимог,а саме на підтвердження того,що ОСОБА_2 не виконувала обовя*язки за укладеним між сторонами спадковим договором.

В позовній заяві, яку підтримала ОСОБА_1, ОСОБА_4 зазначав, що після укладення договору у нього стали погіршуватися відносини з ОСОБА_2, яка з 21 жовтня 2015 року не проживає разом з ОСОБА_4 в одному будинку, переїхала з сім*єю в інше місце проживання, не підтримує з ОСОБА_4 відносин. Ці обставини, на думку позивача, є підставою для розірвання договору.

Разом з тим, з тексту договору не вбачається, що сумісне проживання з ОСОБА_4 не було умовою договору, тому ця обставина, що з 21 жовтня 2015 року ОСОБА_2 не проживала в одному будинку з ОСОБА_4 сама по собі не може слугувати доказом того, що відповідачка не виконувала умови укладеного договору.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка послалась на показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8

Зокрема, свідок ОСОБА_9 пояснила, що з жовтня 2015 року ОСОБА_2 в будинку ОСОБА_4 не проживала. На прохання ОСОБА_4 город обробляла саме вона (ОСОБА_9В.). Крім того, ОСОБА_4 давав гроші і вона ходила до магазину за продуктами. ОСОБА_1 Л,В. клала його до лікарні, доглядала за ним в цей час, після смерті поховала його та організувала поминальний обід.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він є сусідом позивачки і знав покійного ОСОБА_4 ОСОБА_2 проживала в будинку ОСОБА_4 з 2014 року, ОСОБА_4 був доглянутий, в будинку тепло, скарг ОСОБА_4 на неналежний догляд за ним з боку ОСОБА_2 не було. В жовтні 2015 року ОСОБА_2 виїхала від ОСОБА_4 З кінця жовтня 2015 року ОСОБА_1 надавала допомогу ОСОБА_4, доглядала за ним.

Однак показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не можуть бути підставою для розірвання спадкового договору, оскільки зазначені свідки пояснили, що з умовами договору вони не знайомі, отже, не можуть підтвердити факт невиконання однією з сторін умов цього договору, а наявність ( чи відсутність) гарних стосунків між сторонами договору само по собі не свідчить про невиконання умов договору однією з сторін.

З показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не вбачається наявності фактів, які б могли слугувати підставою для розірвання спадкового договору.

Як зазначила в судовому засіданні представник відповідача, за умовами спадкового договору ОСОБА_2 не брала на себе зобовязання цілодобово знаходитись із позивачем і спільно проживати з ним в одному будинку, а лише зобов*язувалась «забезпечувати» купівлю продуктів харчування та ліків, «забезпечувати» прибирання будинку, забезпечувати віджучувача харчуванням, надавати побутові послуги, обробляти город, забезпечувати належним медичним обслуговуванням і виконувати інші обовязки набувача за спадковим договором, зазначені у п.2.5 договору, що ОСОБА_2 і виконувала належним чином.

Суду не надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 як набувач за спадковим договором не виконувала умови спадкового договору, а сам факт погіршення під час виконання умов договору особистих відносин між сторонами договору не свідчить про невиконання або неналежне виконання умов договору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що законних підстав для задоволення позову немає, тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1302, 1308 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора про розірвання спадкового договору та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення із будинку за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя