Справа № 471/487/17-ц
Провадження №2/471/295/17
Номер рядка звіту 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"20" листопада 2017 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Романчук О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції Миколаївської області, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції у Миколаївській області третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначав, що 23 січня 2009 року уклав з ПАТ КБ«ПриватБанк» кредитний договір, згідно якого банк надав йому в кредит 12500 грн. зі сплатою 30 % річних.

14 грудня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинив виконавчий напис за№4518про стягнення з позивача на користь банку заборгованості у розмірі 72208,27 грн. Державним виконавцем прийнято виконавчий напис до виконання на накладено арешт на кошти боржника, зокрема на рахунки зі сплати допомоги одинокій матері.

Посилаючись на те, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» позивач просив визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Під час судового засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що у 2015 році банк звертався до Братського районного суду Миколаївської області із заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20560,05 грн. Ухвалою суду від 24 березня 2015 року позов було залишено без розгляду у звязку з неявкою позивача у судове засідання. Про виконавчий напис позивач дізналася тільки після того, як державний виконавець наклав арешти на рахунки з яких вона отримує допомогу на дитину. Сума, яка зазначена у виконавчому написі є занадто велика та необґрунтована. Приватний нотаріус при прийнятті рішення про стягнення заборгованості повинен був пересвідчитись, що сума заборгованості є безспірна, а державний виконавець- перевірити рахунки, на які він накладає арешт.

Представники відповідачів, ПАТ КБ «ПриватБанк» та ДВС у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки суду не повідомили.

Приватний нотаріус у судове засідання не зявися, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, суд встановив.

23 січня 2009 року між ПАК КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 12500 грн. зі сплатою 30% річних.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

10 лютого 2015 року Банк звернувся до позивача із позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором у сумі 20560,05 грн.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 24 березня 2015 року позов було залишено без розгляду.

14 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_3 відповідно до виконавчого напису було запропоновано стягнуто з ОСОБА_1 у безспірному порядку заборгованість за кредитним договором від 23.01.2009 року у сумі 72208,27 грн.

Статтею 88 Закону україни Про нотаріат передбачено вчинення нотаріусом виконавчого напису, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному конкретному випадку суду не надано доказів того, що нотаріусу було надано всі необхідні документи та нотаріусом було встановлено безспірність заборгованості. Як пояснювала у судовому засідання позивач, вона не згодна з розрахунками банку щодо її заборгованості, не була згодна і при звернення банку з позовом до суду у 2015 році, про що заявляла під час судового розгляду справи про стягнення заборгованості.

Ураховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 73 Закону України Про виконавче провадження стягнення не може бути звернено на допомогу на дітей одиноким матерям.

Постановою про арешт коштів боржника від 29.05.2017 року державним виконавцем накладено арешт на рахунки ОСОБА_1 з яких вона. Згідно її пояснень, отримує допомоги на дитину як одинока мати. Отже, державний виконавець не міг накладати арешт на ці рахунки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 214, 215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції Миколаївської області, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню -задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис № 4518 від 14.12.2016 року вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 72208 грн. 27 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Зобов'язати державного виконавця Братського відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції Миколаївської області закрити виконавче провадження та скасувати арешт з коштів боржника ОСОБА_1, накладений постановою ВП № 53897302 від 29.05.2017 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Братським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_5