АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року в частині відмови у вимогах про звернення стягнення на заставне майно, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, вважає, що оскаржуване рішення в частині відмови у зверненні стягнення на заставне майно повинне бути скасоване з ухваленням нового про звернення стягнення на автомобіль, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 08 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 110 тис. доларів США зі сплатою 10 % річних.

ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 27 лютого 2013 року виникла заборгованість у розмірі 237 194,04 доларів США та 103 733 грн. 40 коп., що разом еквівалентно 1 999 625 грн. 36 коп..

Зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором були забезпечені договором застави автотранспорту, предметом якого є легковий автомобіль універсал Subary Forester, 2006 року випуску, № кузова JF1SGLE56G088287, малотоннажний PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, які належні заставодавцю на праві власності.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року, яке наразі оскаржується в частині, була стягнута із ОСОБА_2 кредитна заборгованість у сумі 84211,84 доларів США та 103733,40 грн. і відмовлено у вимогах про звернення на автомобіль з підстав, що останній за договором переданий новому власнику, в той час як вимоги про визнання правочину недійсним не заявлялись.

Суд апеляційної інстанції залишаючи рішення першої інстанції без змін, в тому числі, в частині відмови у зверненні стягнення на автомобіль, зазначив, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет застави та стягнути суму заборгованості за кредитним договором, оскільки фактично відбудеться подвійне стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо звернення стягнення на предмет застави скасовано.

Переглядаючи оскаржуване рішення у скасованій частині, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Банку щодо звернення стягнення на предмет застави, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Застава є способом забезпечення зобовязань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Згідно з інформацією Управління Державтоінспекції України в Тернопільській області ОСОБА_2 у 2009 році продав предмет застави, а в 2011 році даний автомобіль придбав ОСОБА_3

Встановлено, що як заставодержатель Банк не надавав згоди ОСОБА_2 на відчуження предмета застави.

Із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18 лютого 2012 року про обтяження майна, вбачається, що 25 червня 2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було внесено запис про реєстрацію обтяження рухомого майна фургону PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, № кузова VF3233J, що належить на праві власності ОСОБА_2, термін дії вказаного запису до 25 червня 2012 pоку.

В період, коли в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був чинний запис щодо обтяження спірного автомобіля, - 02 лютого 2010 року його придбав на аукціоні ОСОБА_4, а 21 березня 2012 року даний автомобіль придбав ОСОБА_3.

Враховуючи зазначені норми закону та встановлені обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що кредитор для задоволення своїх грошових вимог має право на звернення стягнення на предмет застави. Разом з тим, сам по собі факт реалізації предмета застави, в тому числі, й на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу, не припиняє зобовязання боржника перед кредитором.

Враховуючи, що відповідно до договору застави автотранспорту вартість спірного автомобіля складає 382200,00 грн., а оскаржуваним рішенням стягнута кредитна заборгованість складає 84211,84 доларів США та 103733,40 грн., що разом еквівалентно 776586,00 грн., де заборгованість по відсоткам 40724,61 дол. США в еквіваленті складає 325389,63 грн.; заборгованість по пені 43487,23 дол. США в еквіваленті складає 347462,96 грн., - апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням зазначеної суми заборгованості є підстави для звернення стягнення на автомобіль у відповідності до заявлених вимог.

В іншій частині вимог Банку щодо передачі предмета застави Банку на період до його реалізації, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити, оскільки така вимога відноситься до способу забезпечення позову, яка повинна заявлятись окремо у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2015 року скасувати в частині відмови у зверненні стягнення на заставне майно.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитною угодою №06/07/938М від 08.06.2007 року звернути стягнення на предмет застави фургон малотоннажний PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, колір білий, № кузова VF3233J, д/р АЕ6831ВК, що належить на праві власності ОСОБА_3.

Встановити спосіб реалізації предмета застави фургону малотоннажного PEUGEOT Boxer, 2000 року випуску, колір білий, № кузова VF3233J, д/р АЕ6831ВК, - шляхом продажу його на публічних торгах у порядку виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною незалежним експертом-оцінювачем.

В іншій оскаржуваній частині вимог відмовити.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_5