Провадження № 2/760/1790/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_3 про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,-
Представник позивача - ПАТ «ПРОСТО-страхування» в судове засідання не з'явився. Згідно із заявою, просить розглянути справу в його відсутність, згодний на розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався.
З урахуванням положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також того, що позивач не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому статтею 224 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10.09.2015 о 08 год. 20 хв. по вул. Чорновола 25 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки «Nissan Micra», н. з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4
В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Nissan Micra», н. з. НОМЕР_2, належний ОСОБА_4
Як видно з матеріалів справи дорожньо-транспортна пригода від 10.09.2015, у результаті якої було пошкоджено автомобіль марки «Nissan Micra», н. з. НОМЕР_2, сталася з вини відповідача ОСОБА_3
Так, постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.12.2015 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, виходячи з обставин наведених вище, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 є особою відповідальною за збитки, завдані власнику пошкодженого автомобіля марки «Nissan Micra», н. з. НОМЕР_2.
За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно положень ст. 1194 ЦК України, передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, несе додаткову (субсидіарну) відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Згідно Закону України «Про страхування», цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню.
Як видно з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «ПРОСТО-страхування» згідно полісу №АІ/2809041.
11.04.2016 ПАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до ПАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування.
У відповідності до підпункту ґ) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Обов'язок водія транспортного засобу, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, визначений підпунктом 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеної у справі №6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземнихтранспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.
З матеріалів справи слідує, що відповідач у передбачений законом строк письмового повідомлення про ДТП позивачу не надав.
Таким чином, оскільки відповідач не виконав свого обов'язку щодо повідомлення страховика про ДТП у визначений законом строк, позивач, після виплати страхового відшкодування набув права зворотної вимоги до відповідача.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.
За наведеним, керуючись ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1188, ЦК України, ст.ст. 10,11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 33 245, 33 грн., та судові витрати в сумі 1 378, 00 грн..
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.

Суддя: