Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/225/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Український В. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

25.01.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Суровицької Л.В., Чельник О.І.

секретар Яковлєва Ю.Ю.

за участю ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на усунення недоліків товару, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Зазначала, що 27 квітня 2015 року вона придбала у ОСОБА_2 житловий будинок із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договорами купівлі-продажу.

Загальна ціна будинку із земельною ділянкою склала 129500 грн., які вона повністю сплатила ОСОБА_2

Через три тижні після купівлі будинку з'явилися значні видимі тріщини у підвіконних частинах стін, цоколі та несучих зовнішніх стінах. Після ретельного огляду будинку виявила, що дах має значне руйнування стійок і балок шкідниками, гниття кроквяних ніг і обрешітки. При купівлі будинок мав приховані конструктивні недоліки, які при візуальному огляді не можливо було виявити, оскільки тріщин на той момент не існувало, як і не було видно внутрішнього стану даху у зв'язку із закриттям його дерев'яними перегородками. Відповідно до висновку експерта причиною виникнення вказаних недоліків є порушення в технології виконання будівельно-монтажних робіт, зруйнований стан вимощення, цоколю та інші причини, про які ОСОБА_2 знала, але приховала їх. Відповідно до кошторису, складеного за результатами оцінки технічного стану будинку, вартість відновлювальних робіт складає 93856 грн. 13 коп.

Просила стягнути з ОСОБА_2 93856 грн. 13 коп. на відшкодування витрат з відновлювальних робіт житлового будинку № 64 по вул. Шмідта в смт. Знам'янка Друга та судовий збір.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Зазначала, що ОСОБА_4, як заставу за купівлю будинку АДРЕСА_1 передала їй 28 січня 2015 року 2000 дол. США, 27 квітня 2015 року - 8500 дол. США та зобов'язалася до 21 травня 2015 року передати 1500 дол. США, про що 27 квітня 2015 року нею була написана розписка.

На час подання позову ОСОБА_4 свої зобов'язання не виконала.

Просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь борг в сумі 1500 дол. США, що еквівалентно 33110 грн. 28 коп. та судові витрати.

Ухвалою суду від 02 грудня 2015 року позовні заяви об'єднані в одне провадження.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на усунення недоліків товару відмовлено за недоведеністю. Крім того, суд зазначив, що витрати на усунення недоліків позивачем ОСОБА_4 визначено в сумі, що значно перевищує ціну будинку за договором купівлі- продажу. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за борговою розпискою відмовлено. Суд дійшов висновку, що вимога про стягнення боргу за розпискою не підлягає задоволенню, оскільки сторони своїми підписами в договорі купівлі-продажу підтвердили факт повного розрахунку за житловий будинок.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_4 Зазначає, що об'єднавши позовні заяви в одне провадження, суд порушив вимоги процесуального права. Суд дав неналежну оцінку висновку експертизи, яким недоліки купленого житлового будинку визначені як приховані, що призвело до безпідставної відмови в позові про відшкодування витрат на усунення недоліків.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 просила відхилити апеляційну скаргу, пояснила, що будинок побудовано в 1963 році, вона стала його власником в 2005 році, в будинку не проживала, всередині будинку шпалери не були поклеєні і стан стін було видно, на даху нею було замінено шифер, дерев'яна частина даху нею не мінялася, існує з часу побудови будинку, ціна будинку визначалася, виходячи із його стану, місця знаходження, розміру земельної ділянки та повністю влаштовувала покупця, а претензії щодо стану будинку виникли тоді, коли відповідно до розписки вона повинна була віддати недоплачену за договором суму в розмірі 1500 доларів.

Представник ОСОБА_4 повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку під розписку (т.2 а.с.35), а також смс-повідомленнями (т.2 т.а.с.37), та телефонограмою (т.2 а.с.41-42) при отриманні телефонограми повідомив, що ОСОБА_4 перебуває за межами країни і повідомлена про час та місце розгляду справи з його слів. В засідання апеляційного суду вони не прибули, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали. Вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі (ч.5 ст.76 ЦПК України).

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України) .

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки ухвалене судом першої інстанції рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано, а доводи апеляційної скарги не є істотними (стаття 308 ЦПК).

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 27 квітня 2015 року нотаріально посвідчено договір купівлі - продажу, за умовами якого ОСОБА_2 продала ОСОБА_4 за 80000 грн. належний їй житловий будинок, загальною площею 147,1 кв.м, який збудовано в 1963 році, з господарсько-побутовими будівлями та спорудами (гараж, вбиральня,льох,криниця) та за 49500 грн. земельну ділянку, площею 14,99 соток, що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с.43-50).

За правилами ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 674 ЦК України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 680 ЦК України, якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв'язку з його недоліками може бути пред'явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк. Якщо встановити день передання нерухомого майна неможливо або якщо покупець володів нерухомим майном до укладення договору, зазначені строки обчислюються від дня укладення договору.

Частиною 1 ст. 678 ЦК України встановлено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Недолік - це невідповідність проданого товару вимогам до його якості, передбаченим договором, чи іншим вимогам. Недоліки залежно від їхнього характеру поділяються на явні і приховані. Явні недоліки можуть бути виявлені при огляді товару. Приховані недоліки виявляються лише в процесі використання чи збереження товару. Продавець зобов'язаний попередити покупця як про явні недоліки, так і про приховані, якщо вони йому відомі. Вирішуючи спір по суті, слід виходити з того, чи дійсно такі недоліки не були помітними під час огляду будинку до укладення договору, а їх виявлення було можливим лише в процесі користування житлом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що через три тижні після купівлі будинку, вона виявила приховані недоліки, які полягали в видимих тріщинах у підвіконних частинах стін, цоколі та несучих зовнішніх стінах, внутрішній стан даху має значне руйнування стійок і балок шкідниками, гниття кроквяних ніг і обрешітки.

Разом з тим, відповідно до п. 1.5 договору купівлі-продажу будинку, покупець засвідчує, що до укладення цього договору об'єкт нерухомого майна ним було оглянуто. При цьому покупець задоволений якісним станом відчужуваного майна, під час огляду будь-яких дефектів та недоліків, про які не було повідомлено продавцем ним не виявлено; не виявлено самовільного перепланування, прибудови, добудови, реконструкції і на день укладення цього договору житловий будинок відповідає всім технічним характеристикам, які зазначені у правовстановлюючому документі та технічному паспорті; недоліків, які значно знижують цінність або які перешкоджають використанню житлового будинку за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено; на день укладення цього договору покупець не має претензій до продавця щодо якісних характеристик зазначеного в договорі майна.

Згідно звіту обстеження та оцінки технічного стану житлового будинку № 23-150522 від 28 травня 2015 року (через 28 днів після посвідчення договору купівлі-продажу) виявлені тріщини в цоколі будинку, які розширюються до гори та призвели до розкриття тріщин в підвіконних частинах стіни та розвинулися в багатьох ділянках несучих зовнішніх стін. Виявлене значне руйнування дерев'яних елементів кроквяної системи (руйнування стойок і балок шкідниками, гниття кроквяних ніг і обрешітки внаслідок підмокання даних елементів). З доданих до звіту фотографій вбачаються видимі тріщини в цегляній кладці та тріщини у підвіконній частині всередині будинку, а також з фотографій фасадної частини будинку видно руйнування кроквяних балок (т.1 а.с.51-57). Такий же стан будинку був і на час посвідчення договору купівлі-продажу.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями свідків, зокрема, дядька ОСОБА_4 ОСОБА_5, який підтвердив наявність тріщин на стінах як всередині будинку,так і зовні, та пояснив, що відмовляв її від покупки,оскільки грошей більше на ремонт необхідно, ніж на купівлю будинку (т.1 а.с.129-130).

Сама ОСОБА_4 в суді першої інстанції пояснила, що будинок оглядала тричі, обмежень при огляді не було, бачила тріщину біля дверей та підтвердила, що дядько відмовляв її від покупки, перед купівлею будинку до спеціалістів не зверталася (т.1а.с.143-144).

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10 червня 2016 року судовим експертом такі недоліки, як пошкодження та руйнування зовнішніх несучих стін добудови до будинку та кроквяної системи даху будинку без урахування існуючої добудови віднесено до прихованих з тих підстав, що їх неможливо встановити візуальним і інструментальним дослідженням, оскільки на момент укладення відповідної угоди щодо набуття нерухомого майна, без спеціальних знань, відповідного технічного обстеження та здійснення необхідних лабораторних досліджень, їх неможливо чи вкрай важко було виявити. Наведене свідчить, що такі недоліки могла виявити лише особа, яка має спеціальні знання та має можливість здійснити відповідне технічне обстеження та лабораторні дослідження. Разом з тим, ні покупець, ні продавець такими спеціальними знаннями не володіли (т.1 а.с.199-230). Навіть з фотографій зовнішнього вигляду будинку вбачаються тріщини та стінах, а також стан дерев'яних частин даху (а.с.204,206-208,212-214).

За таких обставин суд першої інстанції, оцінюючи докази в їх сукупності, з урахуванням всіх обставин справи, часу побудови будинку, умов договору купівлі-продажу, дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо недоведеності позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що висновком експертизи встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень та руйнувань, станом на проведення експертизи в сумі 124866,00 гривень, що значно перевищує вартість будинку, яка відповідно до договору купівлі-продажу за домовленістю сторін склала 80000 гривень.

Докази та обставини, зазначені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні були дотримані норми матеріального та процесуального права. Підстави для переоцінки доказів апеляційним судом відсутні. Об'єднання позовів в одне провадження не призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213-214 ЦПК України , підстави для його скасування відсутні, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314 ,ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити, а рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: Л.В.Суровицька

О.І.Чельник