Справа № 178/1387/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
27 грудня 2017 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Берелет В.В.,
секретаря: Кирсань Ю.В.,
представниці позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася до суду з цим позовом, і суду пояснила, що 09 червня 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Місцем проживання доньки та її була квартира, розташована АДРЕСА_1. З січня 2017 року шлюбні відносини між нею та відповідачем припинилися, однак відповідач продовжував проживати в даній квартирі, яка належить їй. Після того, як відповідач завдав їй тілесних ушкоджень, у присутності малолітньої доньки, вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. 13 вересня 2017 року відповідач без будь-якої домовленості з нею, скориставшись відсутністю вихователів у групі дитячого садочка, викрав дитину та зник у невідомому напряму. На телефонні дзвінки не відповідає, місцезнаходження дитини не повідомляє. Вважає дії відповідача протиправними, які порушують її права та психоемоційний стан дитини, якій наразі три роки. Тому просить відібрати у відповідача дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути їй.
Представниця позивачки, зважаючи на особливості віку дитини, психоемоційний стан матері та дитини, просила позовні вимоги задовольнити і допустити рішення суду до негайного виконання.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений належним чином.
Згідно ч. 1ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
За змістом ст.162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.
Положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р., дата набуття чинності для України 27.09.91р.) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».
Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, до якої приєдналась і Україна, що у відповідності дост. 9Конституції України є частиною національного законодавства України, "Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю". Виключні обставини, які б давали право позбавити її на проживання з малолітньою дитиною, відсутні.
При ухваленні даного рішення суд також враховує вимоги п.2 Декларації прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року про те, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.
У відповідності до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Як убачається зі змісту ч. ч. 1-2ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Ураховуючи вищевикладене, системний аналіз сімейного законодавства України, вік малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд дійшов висновку, що відповідач вчинив протиправні дії, свавільно змінив місце проживання 3 річної дитини без згоди її матері, чим порушив права дитини в частині місця її проживання, а тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та відібрати у відповідача малолітню доньку та передати матері. Допустити до негайного виконання судове рішення в частині відібрання дитини.
Відповідно до ст.133 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 640 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4480 грн.
Згідно із ст.430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення суду в частині відібрання дитини і повернення її матері.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання задовольнити.
Відібрати у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованій за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.
Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2: 640 грн. - судового збору, 4480 (чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень витрати на правничу допомогу.
Допустити негайне виконання рішення в частині відібрання дитини та повернення її матері.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення або отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_5