233 № 233/6167/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участі секретаря Поварніциної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного нотаріуса Костянтинівської Державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину та визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії,-

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2016 року ОСОБА_2С.к звернулась до суду із позовною заявою до Державного нотаріуса Костянтинівської Державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину та визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала наступними обставинами. 19 вересня 2012 року померла ОСОБА_4, яка постійно мешкала в м. Костянтинівка, Донецької області, по вул. Дніпропетровська (Дніпровська), буд. 43. Позивачка є спадкоємцем, на підставі ст. 1264 ЦК України, так як проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.04.2016 року по справі № 233/1347/16-ц. Інших спадкоємців немає. Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, яка складається з 2/9 частин будинку № 43 по вул. Дніпропетровська (Дніпровська), в м. Костянтинівка, Донецької області, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину на обовязкову частку виданого 29.07.1998 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою, яке зареєстровано в реєстрі за № 3-1895 та яке зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.03.2009 року за реєстраційним № 26606455. Та 7/18 частин будинку № 43 по вул. Дніпропетровська (Дніпровська), в м. Костянтинівка, Донецької області, які ОСОБА_4 фактично прийняла після смерті своєї матері, але не оформивши документально теж померла.

При зверненні до нотаріуса позивачці було розяснено що оформити спадщину вона не зможе, оскільки відносно ОСОБА_4 державною виконавчою службою в реєстрі обтяжень рухомого майна накладено обтяження у вигляді арешту рухомого майна № 13789513 від 11.07.2013 року на підставі постанови ВДВС № 38195871 від 11.07.2013 року. На письмове звернення до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно позивачці було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2016 року № 1459/02-31, в якій нотаріус посилається на теж саме обтяження рухомого майна.

Вважає, що вказані дії державного нотаріуса, а також винесена нею постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії є незаконними, оскільки у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії немає, оскільки арешт накладено на рухоме майно, а спадщина складається з нерухомого майна. Тому позивачка просила зобовязати нотаріуса оформити її спадкові права.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, посилаючись на наведені у позові доводи.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог суду надано не було (а.с.18).

Зясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2С.к підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 доглядала за ОСОБА_4, яку за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2010 року було визнано недієздатною, оскільки вона страждає на психічне захворювання «Тяжка розумова відсталість», та опікуном було призначено позивачку ОСОБА_2.

ОСОБА_4 померла 19 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 652493, виданим відділом ДРАЦС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкоємне майно у вигляді 2/9 частин будинку № 43 по вул. Дніпропетровській (Дніпровській) в м. Костянтинівка Донецької області, які належали померлій на підставі свідоцтво про право на спадщину на обовязкову частку, виданого 29 липня 1998 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 3-1895 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 03 березня 2009 року за реєстраційним № 26606455, що визнається сторонами і, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, додаткового доказування не потребують.

На день смерті ОСОБА_4 у будинку № 43 по вул. Дніпропетровській (Дніпровській) в м. Костянтинівка Донецької області нікого, окрім власника ОСОБА_4 зареєстровано не було, що підтверджується довідкою КП «Служба єдиного замовника» № 2775 від 12 листопада 2015 року (а.с.6).

Позивачка є спадкоємцем на підставі ст. 1264 ЦК України, так як проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.04.2016 року по справі № 233/1347/16-ц, яке набуло законної сили 05 травня 2016 року (а.с.24).

На письмове звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно позивачці було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2016 року № 1459/02-31, в якій нотаріус посилається на наявність у ОСОБА_4 обтяження у вигляді арешту рухомого майна в реєстрі обтяжень рухомого майна за № 13789513 від 11.07.2013 року на підставі постанови ВДВС № 38195871 від 11.07.2013 року (а.с.7).

У той же час, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі за текстом Порядок): п. 4.15. видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п. 4.16. Порядку у разі наявності заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 4.17. зазначено, що якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Пунктом 4.18. Порядку визначені Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV передбачено підстави для державної реєстрації прав (ст. 27) та порядок проведення реєстрації. Постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затверджено Порядок Державної реєстрації прав та документи, необхідні для такої реєстрації (ст. 40, 42).

Враховуючи норми ст. 50 Закону № 3425-XII та норми Прикінцевих та перехідних положень Цивільного процесуального кодексу (ЦПК), справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право.

Обовязок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч. 3 ст. 49 Закону № 3425-XII, де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні. Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону № 3425-XII, підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом. Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст. 49 Закону № 3425-XII, не є вичерпним. За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону № 3425-XII, на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону № 3425-XII відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в Реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про накладення обтяження арешту на все невизначене рухоме майно на підставі постанови ВДВС Костянтинівського МРУЮ. Ніякого обтяження або арешту нерухомого майна нотаріус не виявив.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, у відповідача не було перешкод для вчинення нотаріальної дії щодо нерухомого майна, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

До способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, відносяться у тому числі визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

На підставі вищенаведених пунктів Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії відповідачем немає, оскільки арешт накладено на рухоме майно, а спадщина складається з нерухомого майна.

Відповідно до ст. 182, ч.1 ст. 1296 ЦК України, п. 4.15 - 4.18 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. 50 Закону України «Про нотаріат»,керуючись ст.ст. 3, 4, 15, 60, 88, 209, 212 215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Державного нотаріуса Костянтинівської Державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину та визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії задовольнити повністю.

Визнати незаконною Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Костянтинівської Державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 09.11.2016 року Донецької області.

Зобовязати державного нотаріуса Костянтинівської Державної нотаріальної контори ОСОБА_3 видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/9 частин будинку № 43 по вул. Дніпропетровська (Дніпровська), в м. Костянтинівка, Донецької області, та 7/18 частин будинку № 43 по вул. Дніпропетровська (Дніпровська), в м. Костянтинівка, Донецької області, після смерті ОСОБА_4, яка померла 19 вересня 2012 року в м. Костянтинівка Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а у разі відсутності сторони у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя