Справа № 758/7944/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 грудня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Київська місцева прокуратура № 7 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в :

В червні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив відібрати без позбавлення батьківських прав малолітню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у матері та батька; передати дитину органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації для подальшого влаштування; стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від заробітку відповідачів щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття на особу або установу, в якій буде перебувати дитина. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу №26 від 15.05.2017 року на обліку в Службі у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації знаходиться малолітня ОСОБА_1, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте тривалий час разом не проживають, належним чином батьківські обов"язки не виконують, для дитини не створено належних умов для проживання та повноцінного розвитку. У зв»язку з існування загрози життю та здоров»ю дітей Подільською районною державною адміністрацією було винесено розпорядження 01.06.2017 року № 385 «Про відібрання малолітньої дитини», яке було виконано 02.06.2017 року шляхом відібрання від матері, та влаштування їх до Дитячої клінічної лікарні №9 для проведення повного медичного обстеження стану здоров"я дитини. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 2 ст.170 СК України позивач після безпосереднього відібрання дітини звернувся із позовом до суду з метою захисту інтересів малолітньої дітини, здоров»ю та життю якої загрожувала небезпека в разі їх проживання разом з матір»ю у вказаному будинку.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 28.09.2017 року вищевказану справу передано в провадження судді Ларіонової Н.М.

В судове засідання представник позивача не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, з ухваленням заочного рішення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Від спільного життя відповідачі мають малолітню дитину: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 10.05.2017 року, актовий запис №1299.

З матеріалів справи, вбачається, що до Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов лист від Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №10413-754 від 28.04.2017 року щодо перебування ОСОБА_2, яка народила малолітню дитини, в складних життєвих обставинах. Згідно наявної інформації коштів на придбання медикаментів, памперсів та всього необхідного при народженні дитини сім"я не має, біологічний батько дитини неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Розпорядженням Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №26 від 15.05.2017 року поставлено на облік малолітню ОСОБА_1, яка перебуває у складних життєвих обставинах.

04.05.2017 року працівниками Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації спільно з інспекторами Подільського УП ГУ НП в м. Києві проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1. Згідно складеного акту, в житловому приміщенні не створені повноцінні умови для розвитку та утримання малолітньої дитини, квартира потребує ремонту, систематичного прибирання, в кімнаті є дитяче ліжко та дитячий одяг. Батьки ведуть аморальний спосіб життя, в квартирі збираються сторонні особи, розпивають спиртні напої, постійно порушується громадський спокій, неодноразово викликались працівники поліції.

Крім того, як вбачається з акту Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.05.2017 року санітарно-гігієнічні умови проживання у вищевказаному житловому приміщенні задовільні, проте квартира потребує ремонту та прибирання, систематичного провітрювання. Малолітня дитина проживає разом з матір"ю, наявне дитяче ліжко, дитячий візок, дитяче харчування, памперси та одяг.

Розпорядженням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №385 від 01.06.2017 року зобов"язано Службу у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації спільно із сектором ювенальної превенції відділу превентивної діяльності Подільського УП ГУ НП у м. Києві, представниками районного закладу охорони здоров"я відібрати малолітню ОСОБА_1 від матері ОСОБА_2 у зв"язку з безпосередньою загрозою життю та здоров"ю дитини. Малолітню дитину помістити до дитячої клінічної лікарні №9 Подільського району м. Києва для проведення медичного обстеження стану здоров"я дитини.

Розпорядження виконано 02.06.2017 року.

Згідно розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №440 від 27.06.2017 року малолітню ОСОБА_1 влаштовано до Київського міського будинку дитини "Берізка".

Частиною 1 ст. 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва ( п. 2-5 ч. 1).

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» у п. 16 роз»яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Частиною 2 ст. 170 СК України встановлено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 6 вказаної Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід'ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину ( ст. 19 Конвенції про права дитини) .

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім»ї.

При цьому відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв'язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом ( ч. 1,2,4 ст. 155 СК України).

Позивачем не доведено факту ухилення відповідачів від виконання ними батьківських обов"язків, що вони не піклуються про фізичний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування та догляду за нею. Під час обстеження житлового приміщення, в якому проживає дитина, встановлені задовільні санітарно-гігієнічні умови для її проживання, дитина забезпечена на достатньому рівні харчуванням, одягом та речами необхідними при її народженні. Будь-яких висновків щодо існування реальної загрози життю чи здоров»ю дітини за цією адресою суду надано не було. Позивачем не доведено винятковість випадку для відібрання дитини, що передбачено ч. 2 ст. 170 СК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, ст.ст. 150, 155, 170 СК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-59, 60, 88, 208-210, 212, 213, 214-215, 218, 223, 224 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові Служби у справах дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Київська місцева прокуратура № 7 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова