Провадження № 2/761/5583/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду з заявою, в якій просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 20 липня 2011 року за рішенням суду Відповідач повинен сплачувати алімети на утримання доньки, однак оплату почав проводити тільки після звернення Позивача до виконавчої служби Шевченківського району м. Києва. Ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини Відповідач не надає, не приймає участі у житті та вихованні дитини, не виконує свої батьківські обов'язки, фактично ухиляється від їх виконання, в зв'язку з чим Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

В судовому засіданні Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просила задовольнити, ОСОБА_1 додатково зазначила, що донька народилась слабкою, тому часто хворіє та знаходиться в лікарні. Всі витрати сплачує самостійно, вихованням дитини займається без участі та підтримки Відповідача, останній самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків.

В судовому засіданні Відповідач позовні вимоги підтримав, проти його задоволення не заперечував.

Третя особа - служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з"явилась, на адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника, просили прийняти рішення відповідно до вимог законодавства та враховуючи інтереси малолітньої дитини, крім того надала суду свій висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вислухавши пояснення сторін, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне.

У відповідності до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21. 06. 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

З позовом до суду про позбавлення батьківських прав, згідно ст. 165 СК України, має право звернутися один з батьків.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 458 від 06 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Від цього шлюбу у сторін по справі народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в складено відповідний запис № 122 від 21.01.2010 року), та її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с 5).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано та стягнуто з останнього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 7-8).

Постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції від 22.09.2011р. на підставі виконавчого листа №2-7106 виданого 05.09.2011р. відкрито виконавче провадження №28827392 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі 816,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 9).

З Довідки № 51/30 від 20.09.2017 року про неотримання аліментів виданої Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, вбачається що ОСОБА_2 з липня 2016 року перестав сплачувати аліменти на утримання доньки.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З Актів перевірки житлових умов від 31.05.2017 рок вбачається, що донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 та для малолітньої доньки в квартирі створені належні умови для проживання. (а.с. 12, 13)

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 про, що складено відповідний Висновок №107-40/7169 від 02.10.2017 року.

Крім того, з зазначеного висновку вбачається, що малолітня ОСОБА_3 є ученицею спеціалізованої авіаційно-технічної школи №203 Святошинського райну м. Києва та згідно з характеристикою закладу навчання, мати багато уваги приділяє вихованню та навчанню дочки, систематично відвідує батьківські збори, є головою батьківського комітету класу, проте батько ОСОБА_2 з сім»єю не проживає, участі у вихованні ОСОБА_3 не приймає.

Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не заперечував проти задоволення позову, надав суду письму згоду з позовом на побавлення батьківських прав від 11 вересня 2017 року, доказів того, що останній приймав або намагався приймати якусь участь в матеріальному забезпечені та вихованні дитини суду не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач без поважних причин тривалий час не спілкується із донькою, не займається її вихованням, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров'ям та життям, не надає коштів на її утримання і навчання, тобто ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до доньки ОСОБА_3, тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Розподіляючи судові витрати суд керується ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про охорону дитинства» ст.ст.150, 164, 166, Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 57, 58, 66, 208, 209, 212-215, 218, 224-231, 293-294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Осаулов А.А.