Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"07" лютого 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області

під головуванням судді Мушкет О. О.,

при секретарі Атановій Г.О.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 38 у будинку № 51 по вул.Курчатова в м.Маріуполі Яковенка ОСОБА_3. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є власником 1/3 частини вказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності. Іншим співвласником 2/3 частини є її донька ОСОБА_4. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який вже тривалий час (з 1998 року) не проживає у її квартирі, не сплачує комунальних послуг та не бере участі у її утриманні. Реєстрація відповідача у зазначеному будинку не дозволяє їй оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Просила визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладене в позовній заяві просила суд позов задовольнити, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі АДРЕСА_1, зазначила, що 23 червня 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано шлюб. З 1998 року він добровільно покинув вказану квартиру, його особистих речей в квартирі немає.

Відповідач у судові засідання 10.10.2016 року, 11.11.2016 року, 12.01.2017 року, 24.01.2017 року та 07.02.2017 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд, за згодою позивачки, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.1994 року позивачка є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2. Іншими співвласниками вказаної квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ім належить по 1/3 частини вказаної квартири відповідно. Згодом ОСОБА_2 подарував свою 1/3 частину квартири ОСОБА_4 за договором дарування частини квартири від 27.01.2012 року, посвідченим державним нотаріусом ОСОБА_6 Третьої маріупольської державної нотаріальної контори. За вказаною адресою, а саме у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, який з 1998 року та до теперішнього часу за вказаною адресою не проживає.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідача ОСОБА_2 за спірною адресою з 1998 року, при цьому зазначили, що його речей за адресою: АДРЕСА_3 немає, перешкод у користуванні житловим приміщенням йому не чинилося.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Позивачкою доведено, що відповідач не мешкає за адресою: АДРЕСА_4 з 1998 року, тобто понад 19 років без поважних причин, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що додає додаткових нарахувань по сплаті за утримання майна.

В звязку з вищевикладеним позов про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 72 ЖК України, ст.ст. 321,391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_5.

Заочне рішення може бути переглянуте Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.О. Мушкет