АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2760/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - ОСОБА_1,ОСОБА_2,

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_6 про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2016 року позовну заяву залишено без руху

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України.

Не погоджуючись з такою ухвалою представник ОСОБА_3-ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як постановлену з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху для оформлення позовної заяви відповідно до ст.120 ЦПК України щодо подання разом із позовною заявою її копії та копії всіх документів, що подаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Ухвалою від 15 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції помилково дійшов такого висновку, оскільки як вбачається з матеріалів справи, що позивач по справі не був належним чином повідомлений про існування ухвали від 30 грудня 2016 року, що підтверджується відміткою на довідці про причини повернення поштового відправлення за штрихкодовими ідентифікаторами з відстеження пересилання поштових відправлень «Укрпошта» за № 402 - направлено на адресу позивача 03.01.2017 року, повернуто на адресу суду з відміткою через незапит-06.02.2017 року на конверті містяться відмітки поштаря про повідомлення - 04.01.2017, 10.01.2017 року, 13.01.2017 року, № 372- направлено на адресу представника позивача за вказаною адресою у позові - 03.01.2017 року, повернуто на адресу суду з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання - 10.02.2017 року, на конверті містяться відмітки поштаря про повідомлення - 05.01.2017 року, 23.01.2017 року, № 869-направлено на адресу представника позивача - 28.01.2017 року, повернуто на адресу суду з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання 06.03.2017 року, на конверті містяться відмітки поштаря про повідомлення -30.01.2017 року (а.с. 11, 12, 13).

Посилання судді в ухвалі від 15 лютого 2017 року на те, що 06.02.2017 року, 10.02.2017 року, 06.03.2017 року на адресу суду повернулися конверти з надісланою позивачеві та його представнику ухвалою та з відміткою про причини невручення, а саме повернуто за закінченням терміну зберігання - не є поважною причиною для визнання позовної заяви не поданою та такою, що підлягає повернення позивачу з усіма додатками.

З викладених вище підстав колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, оскільки суд першої інстанції постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, допустив порушення норм процесуального законодавства, тому ухвала підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів звертає увагу позивача та представника позивача на те, що відповідно до частини третьої статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Зважаючи на те, що оскільки ніяких заяв від ОСОБА_3 до суду першої інстанції з приводу зміни адреси для листування не надходило, що випливає із її процесуального обовязку добросовісно користуватися своїми правами, то таку її поведінку необхідно розцінювати зловживанням правом на доступ до суду, яке гарантується за ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Оскільки визнання позовної заяви ОСОБА_3 неподаною за вказаних обставин було передчасним, на підставі вимог п.3 ст. 312 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням заяви до суду першої інстанції для нового розгляду питання.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п.4 ч.1 ст.311, ст.ст. 312, 313-315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2017 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 разом з доданими до неї матеріалами повернути до того ж суду першої інстанції на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді колегії