Справа № 645/2506/16-ц
Провадження № 2/645/172/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 квітня 2017 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорової О.В.

при секретарі судового засідання Петленко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за первісним позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа: державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3

про визнання особи такою, що не прийняла спадщину

та за зустрічним позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_1

треті особи: Державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3

про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа: державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання особи такою, що не прийняла спадщину. В обґрунтування позову зазначила, що після смерті своєї матері ОСОБА_6, яка померла 08.09.2013 року, вона є спадкоємицею першої черги. Позивач наголосила, що з 1971 року вона з матірю та рідним братом ОСОБА_7 разом мешкали в трикімнатній квартирі № 91 будинку №11, 533 м/р Салтівського масиву у м. Харкові на підставі ордеру серії А № 28882, виданого на підставі рішення Орджонікідзевського виконкому м. Харкова. За життя мати розпорядилась цією квартирою, розподіливши її між дітьми шляхом обміну. Таким чином, на підставі обмінного ордеру № 4993 від 26.09.1986 року позивач з матірю стали проживати окремо в квартирі АДРЕСА_1, а брат з родиною в окремій ізольованій квартирі. На підставі розпорядження виконкому Харківської міської ради № 7 від 20.04.2007 року позивач та її мати отримали свідоцтво про право спільної сумісної власності на вказане житло. Позивач вказала, що за життя її мати заповіту не залишила, та після її смерті вона фактично прийняла спадщину. Звернувшись до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову у видачі свідоцтва з причин наявності онуки матері позивача ОСОБА_2, яка є донькою рідного брата позивача. Позивач наголосила, що її рідний брат ОСОБА_7 помер 03.12.2013 року, наміру прийняти спадщину після смерті матері він не мав. Позивач стверджує, що жодних даних, підтверджуючих факт звернення відповідача до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 у встановлений законом строк, у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії не вбачається, у звязку з чим позивач вважає, що є достатні підстави вважати, що відповідач не прийняла спадщину за спадковою трансмісією після померлої ОСОБА_6.

Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, треті особи: Державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири № 63 у місті Харкові по проспекту Тракторобудівників, буд. 158 в порядку спадкування за законом після померлої 08.09.2013 року ОСОБА_6. В обґрунтування зустрічного позову посилалась на те, що 08.09.2013 року померла ОСОБА_6, яка є її бабусею. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка належала їй на праві спільної сумісної власності. За життя ОСОБА_6 заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України, після її смерті є діти ОСОБА_6, а саме ОСОБА_6 Iнна Іллівна (відповідач за зустрічним позовом) та ОСОБА_7 (батько позивача за зустрічним позовом). Позивач за зустрічним позовом стверджує, що у період, з часу відкриття зазначеної спадщини, та у межах шестимісячного терміну зазначеного у ст. 1270 ЦК України, спадкоємець першої черги - ОСОБА_7, через тяжку хворобу, від якої він помер 03.12.2013 року, не встиг звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, хоча мав намір прийняти цю спадщину. До спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_7 є позивач, як донька померлого. Позивач наголосила, що в межах встановленого законом терміну вона звернулася до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, яка належала за законом її батькові на час її відкриття, а саме на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3, але постановою державного нотаріуса ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири № 63 у місті Харкові по проспекту Тракторобудівників, буд. 158, у звязку з відсутністю документу підтверджуючого право власності на вищезазначене спадкове майно за померлим. Наведені державним нотаріусом обставини, а саме відсутність у позивача за зустрічним позовом документів підтверджуючих право на спадкове майно, позивач пояснює знаходженням оригіналів цих документів у відповідача по справі ОСОБА_1, яка у добровільному порядку відмовляється їх надати.

Вказані обставини зумовили звернення позивача за зустрічним позовом до суду за захистом своїх прав спадкоємця.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити її позов в повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечувала, посилаючись на те, що після смерті її матері ОСОБА_6 її брат ОСОБА_7 наміру прийняти спадщину після матері не мав, враховуючи попередні домовленості між ними та забезпечення власним житлом. Таким чином, позивач вважає себе єдиним спадкоємцем після померлої матері.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував проти первісного позову, посилаючись на те, ОСОБА_4 своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі ОСОБА_6, оскільки батько відповідача ОСОБА_7, який є спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_6, за життя не встиг звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері через тяжку хворобу, від якої помер 03.12.2013 року.

Крім того, представник ОСОБА_8 підтримав зустрічний позов ОСОБА_4 в повному обсязі та просив його задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за первісним позовом - державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за зустрічним позовом - державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, та державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, матеріали справи містять заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.04.2007 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий №5А-07-281761, ОСОБА_6 Iнні Іллівні та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: м. Харків, пр.-т ТракторобудівниківАДРЕСА_4 (а.с. 8).

08.09.2013 року ОСОБА_6 померла, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 09.09.2013 року зроблено відповідний актовий запис № 11871, та видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 412612 (а.с. 210).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на 1/2 частину належної їй на праві спільної сумісної власності квартири № 63 в буд. 158 по пр.-ту Тракторобудівників у м. Харкові.

Зі спадкової справи № 115/2014 до майна померлої 08.09.2013 року ОСОБА_6 вбачається, що за життя ОСОБА_6 заповіту не складала.

У відповідності до приписів ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Порядок здійснення права на спадкування визначений главою 87 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

До спадкоємців першої черги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_6 відносяться її діти, а саме ОСОБА_6 Iнна Іллівна (свідоцтво про народження серії VI-УР № 1219653 від 16.03.1964 року) та ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серії ГД № 802633 від 09.03.1956 року) (а.с. 215, 223).

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з довідкою Дільниці № 39 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» за № 3052 від 13.08.2013 року, у квартирі № 63 в буд. 158 по пр.-ту Тракторобудівників у м. Харкові зареєстрована та проживає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 10.12.1986 року, та була зареєстрована ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 10.12.1986 року та була виписана 11.09.2013 року у звязку зі смертю (а.с. 212).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті постійно проживала зі спадкодавцем.

03.12.2013 року помер ОСОБА_7, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 12.12.2013 року зроблено відповідний актовий запис № 16342, та видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 423158 (а.с. 227).

З матеріалів спадкової справи № 115/2014 до майна померлої 08.09.2013 року ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_7 не звертався до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини після померлої матері.

Судом встановлено, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії ІV-ВЛ № 388049 від 30.03.1988 року (а.с. 226). Після укладення шлюбу 07.07.2015 року з ОСОБА_10 відповідач змінила прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_10 (а.с. 65).

08.02.2014 року ОСОБА_2 звернулась до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_6, яка на день смерті постійно проживала за місцем реєстрації в АДРЕСА_5. У заяві ОСОБА_2 вказала, що після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, спадкоємцем на яке був її батько ОСОБА_7 син померлої, але у звязку з його смертю 03.12.2013 року, він спадщину прийняти не встиг, у звязку з чим право на прийняття спадщини перейшло до неї його дочки на підставі ст. 1276 ЦК України (а.с. 231).

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Таким чином, відповідач за первісним позовом своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6, у звязку з чим суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач за первісним позовом посилалася в обґрунтування своєї позовної вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину.

Крім того, суд критично оцінює посилання позивача за первісним позовом, на те, що її мати за життя розпорядилась квартирою № 91 в будинку № 11, 533 м/р Салтівського масиву у м. Харкові, в якій з 1971 року позивач, її мати ОСОБА_6 та рідний брат позивача ОСОБА_7 мешкали на підставі ордеру серії А № 28882, виданого на підставі рішення Орджонікідзевського виконкому м. Харкова, шляхом її обміну на підставі обмінного ордеру № 4993 від 26.09.1986 року, та вона з матірю стала проживати окремо у спірній квартирі та її брат зі своєю родиною став проживати окремо в ізольованій квартирі, як на доказ в обґрунтування первісного позову, оскільки вказані обставини не є підставою для визнання відповідача такою, що не прийняла спадщину.

З урахуванням наведеного, у задоволенні первісного позову належить відмовити.

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 треті особи: Державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Згідно з Постановою державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.03.2016 року, ОСОБА_4, онучці померлої 08.09.2013 року ОСОБА_6, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири № 63 у місті Харкові по пр.-ту Тракторобудівників, буд. 158, у звязку з відсутністю документів, підтверджуючих право на вказане спадкове майно за померлою (а.с. 238).

Враховуючи, що позивач за зустрічним позовом прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, померлої 08.09.2013 року, яка складається з 1/4 квартири № 63 в будинку 158 по пр.-ту Тракторобудівників у м. Харкові у встановленому законом порядку, однак позбавлена можливості її оформити, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. У зв'язку із відмовою в задоволенні первісного позову судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом, відносяться на рахунок позивача.

У звязку із задоволенням зустрічного позову та приймаючи до уваги, що представник позивача за зустрічним позовом не наполягав на покладенні судових витрат на відповідача за зустрічним позовом, суд залишає судові витрати за позивачем за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 третя особа: Державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання особи такою, що не прийняла спадщину - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 треті особи: Державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину квартири № 63 у місті Харкові по проспекту Тракторобудівників, буд. 158 в порядку спадкування за законом після померлої 08.09.2013 року ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Федорова