№ 556/1592/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2017 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 10950 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що проживає разом зі своїм братом ОСОБА_3 в будинку, що розташований по вул.Лісова, в с.Каноничі, Володимирецького району Рівненської області. 17.07.2016 року ОСОБА_3 прийшов додому в нетверезому стані та безпідставно влаштував сварку, в ході якої ображав позивача нецензурними словами, після її зауваження відповідач умисно пошкодив належне їй майно, а саме телевізор, мультиварку та міжкімнатні двері, чим позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 10950 грн., також діями відповідача заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінила на суму 5000 грн., зазначені збитки відповідач відмовляється відшкодувати в добровільному порядку, у звязку з чим змушена була звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, пояснила, що брат раніше неодноразово в нетверезому стані влаштовував сварки, бійки, шкодив належне їй майно, однак вона не зверталась з цього приводу до судових та правоохоронних органів. Разом з тим, брат не зробив ніяких висновків і продовжує свою протиправну поведінку.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, пояснив, що його довіритель відповідач ОСОБА_3 дійсно проживає в житловому будинку в с.Каноничі Володимирецького району разом зі своєю сестрою позивачем ОСОБА_1 Між ними дійсно виникають сварки, але з вини позивача, яка таємно від брата та в порушення його прав оформила спадщину на весь батьківський будинок, а також без згоди ОСОБА_3 вселила до будинку свого співмешканця. Що стосується пошкодження речей позивача, то даний факт відповідач категорично заперечує, як і їх вартість. З урахуванням викладеного, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 17 липня 2016 року приблизно о 23 годині, ОСОБА_3 в с.Каноничі Володимирецько району по вул.Лісовій, в житловому будинку де він мешкає разом зі своєю сестрою ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння вчинив сварку, в ході якої пошкодив майно позивача, про що ОСОБА_1 того ж числа повідомила поліцію. За даним фактом працівниками Володимирецького ВП ГУНП в Рівненській області відносно ОСОБА_3 складено протокол за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Володимирецького районного суду від 25.07.2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт, за те, що він 17 липня 2016 о 23 годині, за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, висловлювався в адресу своєї сестри ОСОБА_1 нецензурними словами, виганяв з будинку, пошкодив побутову техніку та двері. В своїх письмових поясненнях та під час судового розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнав себе винним та підтвердив фактичні обставини справи.

У відповідності до ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обовязковою в частині встановлення питань, чи мали місце дії, та чи вчинені вони певною особою. Таким чином, факт вчинення ОСОБА_3 насильства в сім"ї при встановлених у постанові обставинах додатковому доказуванню не підлягає.

Як вбачається зі ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Факт пошкодження майна ОСОБА_1, крім постанови Володимирецького районного суду від 25.07.2016 року, підтверджується також актом МППФ «Інтертех» про технічний стан матеріальних цінностей вих.№17 від 02.08.2016 року, з якого вбачається, що матеріальні цінності, вказані в позові ОСОБА_1, а саме телевізор марки LG модель 32LB561U серійний номер 405RAWYL17B та мультиварка моделі Vitek марки VT-4201 SR серійний номер 9 мають пошкодження: в телевізорі виявлено механічне пошкодження TFT матриці, а в мультиварці механічне пошкодження кришки.

З письмових доказів, наданих суду, вбачається, що станом на 02.08.2016 року, вартість телевізора LG 32LB561U серійний номер 405RAWYL17B становить 8900 грн., вартість мультиварки Vitek VT-4201 SR серійний номер 9 становить 1350 грн.. Відповідно до довідки вих.№1 виданої 18.07.2016 року ФОП ОСОБА_4, вартість дверей марки ОМИС «Фієста вільха 900» становить 700 грн..

Таким чином, матеріальний збиток, нанесений позивачу за пошкодження належного їй майна становить 10950 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами повністю доведено заявлені позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди. Доводи відповідача не спростовують висновків суду, оскільки не містять доказів на спростування факту протиправної поведінки ОСОБА_3, ні розміру завданих ним збитків.

При цьому суд констатує, що у відповідності до наданих відповідачем письмових доказів, а саме свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 є власником 5/6 частин житлового будинку №14 по вул.Лісова в с.Каноничі Володимирецького району, що спростовує пояснення ОСОБА_3 про приватизацію позивачем всього будинку та порушення його законних прав. Разом з тим, дана обставина будь-яким чином не впливає на правовідносини сторін щодо відшкодування заподіяної шкоди.

З приводу відшкодування моральної шкоди судом встановлено наступне.

Способами захисту порушеного особистого немайнового права фізичної особи є припинення дій, що порушують право, відновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, як це вбачається зі ст.16 ЦК України.

З урахуванням викладеного, у відповідності до вимог ст.ст.23, 1167 ЦК України, суд вбачає підстави для відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3.

Моральна шкода в даному випадку полягає у душевних та фізичних стражданнях позивача, спричинених пошкодженням її майна, неможливістю використовувати його за цільовим призначенням, повязаних із цим незручностях, необхідності витрачання додаткових зусиль, часу та коштів для відновлення звичного способу життя.

Розмір моральної шкоди, визначений позивачем, відповідає реальним обставинам справи, глибині та інтенсивності душевних страждань та ступеню порушення звичайних для позивачів життєвих звязків і є співмірним із розміром заподіяної матеріальної шкоди. Виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди на суму 5000 грн., які також підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 підлягають понесені нею та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст.10, 11, 50, 57-60, 63, 88, 131, 179, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, заподіяну майнову шкоду, в сумі 10950 (десять тисяч девятсот пятдесят) грн., моральну шкоди, в сумі 5000 (пять тисяч) грн. понесені нею та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп., а всього стягнути 16501 (шістнадцять тисяч пятсот одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутніми при проголошенні рішення, вправі подати апеляцію протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :

ОСОБА_5