АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/4884/17 Головуючий у 1 інстанції - Величко Т.О.
Унікальний № 759/1727/17 Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року щодо вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася з позовом до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - ОСОБА_2, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача №49 від 25.01.2017 року, яким малолітнього ОСОБА_4 передано на виховання та спільне проживання батькові ОСОБА_2.

На забезпечення указаного позову ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконаня оскаржуваного розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області та залишення дитини разом з позивачем до вирішення справи по суті. Послалася на те, що незабезпечення позову може призвести до утруднення подальшого виконання судового рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено виконання розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №49 від 25.01.2017 року до набрання рішенням в даній справі законної сили.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить оскаржувану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовити. Послався на те, що як позивачем, так і судом, не зазначено, яким чином незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду в майбутньому. Крім того, зазначав, що задовольнивши заяву про забезпечення позову в обраний ОСОБА_3 спосіб, суд першої інстанції фактично вирішив спір по суті.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., пояснення осіб, що з'явились до суду, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як вбачається з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову.

При цьому, ч. 2 ст. 152 ЦПК передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Разом з тим, забезпечуючи позов ОСОБА_3 у обраний останньою спосіб, суд першої інстанції не з'ясував в повній мірі питання можливості застосування відповідного виду забезпечення позову, а також не встановив необхідність забезпечення позову у відповідний спосіб.

Так, за змістом ст. 151 ЦПК України, приводом для вжиття заходів забезпечення позову є об'єктивна підстава вважати, що невжиття відповідного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має

з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Між тим, судом першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали не встановлено, яким чином незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб може утруднити чи унеможливити подальше виконання рішення суду, чим порушено порядок вирішення питання щодо заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, а заяву про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року, а заяву про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді