Справа № 645/5941/16-ц
Провадження № 2/645/754/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2017 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.
При секретарі судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позбавлення права користування
Позивачка звернулися до суду із вищевказаним позовом, яким просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 516 будинку № 256 по Салтівському шосе в м. Харкові.
В обґрунтування позову посилається на те, вона зареєстрована та постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 зі своєю сім' єю: батьком, матір' ю, донькою та братом. На підставі ордеру на житлове приміщення від 17.10.1978 року № 023036, виданого на ім'я ОСОБА_3 з сімєю з 3-х чоловік, а саме: ОСОБА_4 (мати позивача), ОСОБА_7 (позивач), ОСОБА_3 (відповідач), вони мають право на зайняття житлового приміщення в зазначеній квартирі. Вказана квартира до цього часу не приватизована. Відповідач по справ, батько позивача, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 25.07.1979 року, але з 1996 року не проживає. Мешкає відповідач у своєї цивільної дружини в м. Харкові. Позивачка також вказала, що батьки до цього часу не розірвали в судовому порядку свій шлюб, в підтвердження надаю суду копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відповідач хоча і зареєстрований в квартирі, але з 1996 року не проживає більше 15 років, весь вказаний час позивач сплачувала та сплачує нараховані комунальні платежі з урахування особи відповідача, так як факт його реєстрації в квартирі є підставою для нарахування комунальних платежів.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просивши про їх задоволення. При цьому пояснила, що позивачка увесь час сплачує комунальні послуги за всіх осіб, разом з ОСОБА_3 що не проживає. Також зазначила, що реєстрація відповідача заважає позивачу розпоряджатися квартирою належним чином.
Представник позивачки ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтримала пояснення позивачки та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не заявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації відповідача, яка відповідає даним адресно-довідкового відділу ГУ ДМС України в Харківській області про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 (а.с. 56-57,62-63), заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надав. Причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України відповідач зобов*язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов*язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов*язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред*явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Третя особа ОСОБА_4 в судовому засідання позовні вимоги визнала, підтримала їх та надала пояснення, відповідач її чоловік. Приблизно 15 років чоловік пішов від неї до іншої жінки, аліменти на дітей не платив. Пішов з дому добровільно забравши всі свої речі. Перешкод в користуванні квартирою ніхто не чинив, особистих речей в квартири не має. Також зазначила, що він ніколи не мав наміру знятися з реєстрації. Сторони по справі з ним не спілкуються, з дітьми він ніколи не підтримував відносин. Комунальні платежі не сплачує, що впливає на матеріальне становище сім*ї. В зв*язку з чим, зазначила, що не заперечує проти зняття з реєстрації відповідача та просила задовольнити позовні вимоги.
Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не заявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення судових повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації. Надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, просили позов ОСОБА_2 повністю задовольнити та визнати особу ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою м.Харків, вул. Салтівське Шосе б. 256 кв. 516, у зв язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин та позбавлення його права користування житловим приміщенням.
По справі було допитано свідка.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначила, що він є сусідкою позивачки по справі. Мешкає в тому ж будинку більше 30 років за адресою м.Харків, вул. Салтівське Шосе б. 256 кв. 511. Свідок мешкає в 11 під*їзді на 9 поверсі, а позивачка з сім*єю на 10 поверсі. Сім*ю ОСОБА_2 знає давно та з ними спілкується. Відповідача ОСОБА_3 знає, бачила його, 15 років тому він пішов з дому. Позивачка з матір*ю дуже погано це перенесли, навіть голодували. Відповідач нічим не допомагав. В квартирі його речей не має. Позивач не здійснювала ніяких перешкод у праві проживання відповідача у квартирі, свідку про це нічого не відомо. Квартира двокімнатна, закритих кімнат в квартирі не має.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи вислухавши сторону позивача та третіх осіб, свідка, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.
Як встановлено у ході судового розгляду, квартира за адресою м. Харків, вул. Салтівське Шосе б. 256 кв. 516 не приватизована, правовстановлюючі документи на квартиру в дільниці № 57 КП «Жилкомсервіс» відсутні.
Як вбачається з свідоцтво про укладення шлюбу І-ВЛ № 395879 виданого Палацом одруження «Дзержинський» 16.11.1975 р. ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_10, яка після укладення шлюбу прийняла прізвище чоловіка ОСОБА_3.
Згідно ордеру № 023039 від 17.10.1978 р. виданого на підставі рішення виконкому Дзержинської районної Ради депутатів трудящих м. Харкова - ОСОБА_3 та сім*я з 3-х чоловік (дружина ОСОБА_4, донька ОСОБА_2) отримали право на зайняття двокімнатної, загальною житловою площею 27,15 квартир за адресою м. Харків, вул. Салтівське Шосе б. 256 кв. 516 (а.с. 4)
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім*ї та прописку КП «Жилкомсервіс» дільниці 57 № 4164 від 29.11.2016 р. - за вказаною адресою зареєстровані наймач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 25.07.1979 р., дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3з 25.07.1979 р., син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 25.05.1991 р., донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 27.04.1994 р. та онука ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7 (донька позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ВЛ № 326276 а.с. 48 та свідоцтвом про шлюб від 17.09.2016 р. а.с. 49).
Згідно відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області від 19.01.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харкові та Харківській області не зареєстрований. (а.с. 19).
Як вбачається з паспорта громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, позивачка зареєстрована за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 256 кв. 516 з 27.04.1994 року (а.с10).
Судом вивчалося свідоцтво про народження І-ВЛ № 348980 видане Палацом новонароджених м. Харкова 09.07.1976 р. та свідоцтво про укладення шлюбу І-ВЛ № 260487 виданого Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова 06.08.1994 р. з яких вбачається, що батька позивачки є відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4, а також те, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8 уклала шлюб з ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9 та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_12 (а.с. 9, 11).
Також, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, який народився 25.04.1991 року, батьками його є відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 (свідоцтво про народження видане Фрунзенським райвиконкомом відділу ЗАГСа м. Харкова 17.05.1991 р. а.с. 53)
Судом вивчався відповідь Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 03.12.2016 р. № М-1010/119-59/01-2016, яка адресована позивачці ОСОБА_2 відповідно якої - батько заявниці гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, але на протязі останніх 15-ти років за вищевказаною адресою не проживає, що підтверджують сусіди з кв. 488 гр. ОСОБА_13 та з кв. 511 гр. ОСОБА_9 (а.с. 7).
Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації також, підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_9К, яка, попереджена про кримінальну відповідальність, в судовому засіданні підтвердила факт не проживання відповідача за місцем реєстрації та за місцем мешкання позивача, а також підтверджується посвідченою 02.12.2016 р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_14О заявою сусідів ОСОБА_2 ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_15.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 256 кв. 516 тривалий час та покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням, судом не встановлено.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджала відповідачу у користуванні спірною квартирою в матеріалах справи також відсутні.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач є колишнім членом сімї позивача.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 залишаючись бути зареєстрованим у спірній квартирі, наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірній квартирі фактично не проживає з 1996 року, тобто станом на момент розгляду справи більше одного року. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право користування, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації та надміру сплачувати кошти за комунальні послуги, що підтверджується наданими квитанціями а.с. 12-14.
Також факт не проживання підтверджується посвідченою 02.12.2016 р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_14О заявою сусідів ОСОБА_2 ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_15, які повідомляють, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, з 1996 року по теперішній час, не проживає в квартирі № 516 у будинку № 256 по Салтівському шосе у місті Харкові. Особистих речей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, у зазначеній вище квартирі з 1996 року немає (а.с. 6).
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 256 кв. 516, тривалий час, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть.
Тобто, рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання осіб.
Керуючись ст.ст. ст.ст.71,72 ЖК Українист.ст.10, 11, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 516 будинку № 256 по Салтівському шосе в м. Харкові.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий суддя