Провадження № 4-с/127/47/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

секретаря Подоляк М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці скаргу Голови спостережної ради кредитної спілки «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_1 на рішення і дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 та начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 щодо визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в:

26 січня 2017 року Голова спостережної ради кредитної спілки «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення і дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 та начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 щодо визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13 грудня 2016 року.

Вимоги, викладені в скарзі, мотивовано тим, що 19 листопада 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області за наслідками рішення суду від 28 жовтня 2015 року видано виконавчий лист № 127/19783/15-ц про стягнення з боржника на користь спілки боргу на суму 5182 грн. 08 коп.

В порушення положень Закону України «Про виконавче провадження», боржник ОСОБА_4 добровільно рішення суду не виконує, одночасно вчиняє дії, намагаючись унеможливити його виконання.

Постановою від 13 грудня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу, яку спілка отримала 19 січня 2017 року, виконавчий лист повернуто до спілки. Зазначена постанова оскаржується. Рішення суду на даний момент не виконане за фактом. Дану постанову, а також дії і бездіяльність державного виконавця було оскаржено до начальника відділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Оскарженою постановою державний виконавець не розяснив права стягувача щодо оскарження, та лише декларував це, чим обмежив ці права стягувача та не виконав вимоги ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про повернення виконавчого документу стягувачу надсилається адресатам рекомендованим листом з повідомленням не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення Тобто державним виконавцем та відділом порушено строк і порядок пересилки.

Оскаржену постанову надіслано до стягувача лише 18 січня 2017 року. Запис у виконавчому листі печаткою не завірений.

Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що державний виконавець керувався п. 2, 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та відсутністю боржника за вказаною у виконавчому документі адресою.

Як вбачається з мотивувальної частини оскарженої постанови:

- заяву спілки на виконання за підписом скаржника розглянуто лише частково, зазначені виконавчі дії проведені частково, відповіді не надано, копії не додано;

- перевірку виконання боржником зобовязань, зокрема, шляхом періодичного одержання від боржника необхідних для проведення виконавчих дій пояснень, не здійснювалося, як і дій щодо розшуку боржника притягнення боржника до адміністративної та кримінальної відповідальності за ухилення від сплати боргу, його приводу, при необхідності, розшуку, тощо.

Замість виконання своїх обовязків щодо продовження виконавчого провадження та залучення правоохоронних органів, періодичного виклику боржника для зясування всіх обставин, розшуку боржника (ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»), притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності, виконавець зволікав виконання, не інформував спілку.

Як вбачається з оскарженої постанови виконавець, відкривши виконавче провадження, частково робив запити та по закінченні відповідного строку повернув виконавчий лист.

Також зі змісту постанови не зрозуміло, чому боржник не виконує рішення суду, та які міри щодо виконання цього рішення боржником приймав державний виконавець, крім розсипки деяких запитів, та чому повернув до спілки виконавчий лист не виконавши всіх вимог ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, ст.ст. 18, 36 цього закону.

У резолютивній частині оскарженої постанови вбачається незаконний п. 2 щодо припинення арешту боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Порушено, зокрема, право стягувача щодо надання пояснень, доказів, висновки до яких державного виконавця повинні бути зазначені у оскарженій постанові.

Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець порушив вимоги щодо верховенства права, гласності та відкритості виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Вбачається, що державний виконавець без проведення фактичної перевірки доводів сторін передчасно зробив необєктивні висновки.

Відповідно до вимог ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Своїми рішеннями (в тому числі оскарженою постановою), а від сюди зазначеними діями і бездіяльністю державний виконавець порушив права та законні інтереси спілки в цілому, як стягувача, і фізичних осіб - членів спілки, з яких ця спілка саме і складається.

З огляду на зазначене вище Голова спостережної ради кредитної спілки «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою та просить суд:

1.визнати неправомірною постанову державного виконавця Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 від 13 грудня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу, як постановлену внаслідок бездіяльності та неповноти виконавчих дій.

2.визнати: а) бездіяльність начальника Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області щодо прийняття відповідних мір для забезпечення обовязкового виконання державним виконавцем положень ЗУ «Про виконавче провадження», яким чітко визначено обовязки державного виконавця та алгоритм і послідовність його дій.

3.зобовязати начальника Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області усунути порушення ЗУ «Про виконавче провадження» в своїх діях та бездіяльності, а також державного виконавця та відділу.

Скаржник Голова спостережної ради кредитної спілки «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд скарги проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Державний виконавець Замостянського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Дячук В.В. до судового засідання не зявився, про розгляд скарги повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав клопотання, у якому просить суд розгляд скарги проводити без його участі та зазначив, що задоволення вимог скарги заперечує.

У судове засідання начальник Замостянського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 не зявився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, цивільної справи № 127/19783/15-ц, матеріалів виконавчого провадження № 49458777, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.

Судом встановлено, що 19 листопада 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист 127/19783/15-ц за наслідками рішення суду від 28 жовтня 2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь КС «Подільський експрес-кредит» боргу на загальну суму 5 182 грн. 08 коп.

26 листопада 2015 року старшим державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_5, на підставі заяви стягувача від 23 листопада 2015 року, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника. Крім того, з метою встановлення місця реєстрації боржника, наявності у нього доходів, рухомого і нерухомого майна, рахунків у банках, державним виконавцем направлено запити до відповідних компетентних органів.

Згідно з отриманими на дані запити відповідями рухомого майна чи доходів за боржником не виявлено.

12 грудня 2016 року державним виконавцем складено акт перевірки майнового стану боржника за адресою, яка зазначена у виконавчому документі, в якому зазначено, що майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, відсутнє.

Інших виконавчих дій за вказаним виконавчим провадженням не вчинялось, після чого, 13 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2, 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка мотивована тим, що боржник за вказаною адресою у виконавчому документі не виявлений, при перевірці майнового стану боржника, майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу перед стягувачем не виявлено, що підтверджується наявними в матеріалах виконавчого провадження відповідними письмовими відповідями на запити, направлені державним виконавцем в ході примусового виконання виконавчого провадження № 49458777.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обовязки і права виконавців, обовязковість вимог виконавців визначені у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що державним виконавцем вживались певні заходи, спрямовані на виконання рішення, зазначеному у виконавчому документі, однак ці заходи вчинені не в повному обсязі та з порушенням встановленого порядку.

Так, 12 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 складено акт перевірки майнового стану боржника за адресою, яка зазначена у виконавчому документі, в якому зазначено, що майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, відсутнє.

Відповідно до п. 1.5.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Акт перевірки майнового стану боржника від 12 грудня 2016 року підписаний державним виконавцем та двома понятими. В даному акті відсутні підписи боржника або інших осіб, які б перебували у квартирі та змогли відчинити державному виконавцю двері і впустити його до приміщення, та немає відмітки про їхню відмову від підпису. За таких обставин вбачається, що державний виконавець взагалі не відвідував квартиру боржника, а зробив безпідставний висновок про відсутність майна боржника, на яке можна звернути стягнення.

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державний виконавець отримував пояснення з приводу виконання рішення безпосередньо від боржника, звертався до суду з поданням про розшук боржника, якщо його місцезнаходження невідоме.

Як зазначено вище, постановою від 13 грудня 2016 року виконавчий лист № 127/19783/15 повернуто стягувачеві, у звязку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення. Проте, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що запити державного виконавця щодо наявності у боржника майна, а також відповіді на них датовані 11 червня 2016 року, 08 грудня 2016 року. Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження сформовано 26 листопада 2015 року, остання дія державного виконавця була спрямована на складання 12 грудня 2016 року акту про відсутність у боржника майна, на яке можна звернути стягнення.

У відповідності до п. 9 ч. 1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З огляду на викладене вище суд прийшов до переконання, що висновок державного виконавця про відсутність у боржника іншого майна чи коштів, на які можливо звернути стягнення, є передчасним та не підтверджений відповідними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Однак, всупереч чинному законодавству державним виконавцем було направлено оскаржувану постанову з порушенням строків встановлених ЗУ «Про виконавче провадження», та постанова від 13 грудня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу отримана стягувачем 19 січня 2017 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Зазначене порушення призвело до безпідставного обмеження строку, встановленого для повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного постанову старшого державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 від 13 грудня 2016 року про повернення виконавчого документа № 127/19783/15 стягувачу слід визнати неправомірною.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на вказане вимога скарги щодо зобовязання начальника Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження» в своїх діях та бездіяльності, а також державного виконавця та відділу підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога скарги щодо визнання бездіяльності начальника Замостянського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області щодо прийняття відповідних мір для забезпечення обовязкового виконання державним виконавцем положень ЗУ «Про виконавче провадження», яким чітко визначено обовязки державного виконавця та алгоритм і послідовність його дій, задоволенню не підлягає, оскільки зазначена вимога не знайшла свого підтвердження під час розгляду скарги, а також така вимога частково дублює вимоги, які судом задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 18, 28, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383,387 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 від 13 грудня 2016 року про повернення виконавчого документа № 127/19783/15 стягувачу як постановлену внаслідок бездіяльності та неповноти виконавчих дій.

Зобовязати начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження» в своїх діях та бездіяльності, а також державного виконавця та відділу.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, у відсутність яких вона постановлена, - протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6