Справа № 523/215/17
Провадження №2-о/523/31/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Суворовський районний місцевий суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І. В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі

справу за заявою

ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

Установив

Заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою та просила встановити факт належності їй, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 02 липня 1999 року за реєстраційним НОМЕР_6.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 2 липня 1999 року реєстраційний № НОМЕР_5 та Розпорядження органу приватизації від 2 липня 1999 року № 141867, ОСОБА_1 на праві приватної, спільної часткової власності належить 1/4 частки квартири АДРЕСА_1

Відповідно до вказаного правовстановлюючого документу по 1/4 частці квартири АДРЕСА_1, належить на праві приватної, спільної часткової власності також іншим членам її сім'ї, а саме: ОСОБА_2 - бабуся, ОСОБА_4 - мати та ОСОБА_3 - рідний дядько.

Під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права приватної, спільної часткової власності по 1/4 частці квартири АДРЕСА_1 та документів доданих до заяви, державний реєстратор Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» встановив, що у правовстановлюючому документі та документі, що посвідчує особу, існує розбіжність у написанні по-батькові одного із співвласників, а саме: у свідоцтві про право власності на житло зазначено ОСОБА_5, а в паспорті громадянина України ОСОБА_5.

На підставі викладеного, заявниці та іншим співвласникам було відмовлено в проведенні державної реєстрації права приватної, спільної часткової власності по 1/4 частці квартири АДРЕСА_1

Таким чином, існує розбіжність у зазначенні по-батькові в правовстановлюючому документі та паспорті заявника, що унеможливлює реалізацію права власності ОСОБА_1 на належну їй частку квартири.

Той факт, що заявниці дійсно належить вказана частка квартири підтверджується Свідоцтвом про народження, НОМЕР_2 від 18 січня 1989 року, Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 29 вересня 2010 року, паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 та розпорядженням органу приватизації від 02 липня 1999 року №141867, де в графі по-батькові вказано - ОСОБА_5.

Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в повному обсязі та просила її задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про розгляд заяви судом заінтересованих осіб було повідомлено належним чином. (а.с. 29-32).

Дослідивши матеріали справи, вислухав заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 2 липня 1999 року реєстраційний № НОМЕР_5 та Розпорядження органу приватизації від 2 липня 1999 року № 141867, ОСОБА_1 на праві приватної, спільної часткової власності належить1/4 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9,10).

Відповідно до вказаного правовстановлюючого документу по 1/4 частці квартири АДРЕСА_1, належить на праві приватної, спільної часткової власності також іншим членам її сім'ї, а саме: ОСОБА_2 - бабуся, ОСОБА_4 - мати та ОСОБА_3 - рідний дядько.

Під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права приватної, спільної часткової власності по 1/4 частці квартири АДРЕСА_1 та документів доданих до заяви, державний реєстратор Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» встановив, що у правовстановлюючому документі та документі, що посвідчує особу, існує розбіжність у написанні по-батькові одного із співвласників, а саме: у свідоцтві про право власності на житло зазначено ОСОБА_5, а в паспорті громадянина України ОСОБА_5.

На підставі викладеного, заявниці та іншим співвласникам було відмовлено в проведенні державної реєстрації права приватної, спільної часткової власності по 1/4 частці квартири АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Разом із тим, факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 02 липня 1999 року за реєстраційним НОМЕР_6 підтверджується Свідоцтвом про народження, НОМЕР_2 від 18 січня 1989 року, Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 29 вересня 2010 року, паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 та розпорядженням органу приватизації від 02 липня 1999 року №141867, де в графі по-батькові вказано - ОСОБА_5. (а.с. 4-8,12).

Згідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, дає суду підставу зробити висновок, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 14, 57-61, 77, 212-215, 218, 256, 257, 258, 294 ЦПК України, ст.12-16 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 02 липня 1999 року за реєстраційним НОМЕР_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя