Справа № 750/537/17 Провадження № 22-ц/795/749/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Жук М. І. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Лакізи Г.П., Харечко Л.К.
при секретарі:Покладі Д.В.
за участю:ОСОБА_5, його представника - адвоката Скрипко- Бічук І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 березня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.03.2017 року залишено без розгляду скаргу ОСОБА_5 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржувану ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2017 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті його скарги. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_5 вважає, що суд першої інстанції в порушення приписів статті 385 ЦПК України, залишив його скаргу без розгляду, не прийнявши до уваги фактичних обставин справи. При цьому ОСОБА_5 зазначає, що відповідно до ч.1 статті 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. ОСОБА_5 у доводах апеляційної скарги вказує, що він дізнався про накладення арешту на його рухоме майно 12.01.2017 року, а до суду першої інстанції звернувся зі скаргою 16.01.2017 року. Доводи апеляційної скарги також зазначають, що копію постанови про накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_5 він не отримував, оскільки копія вказаної ухвали йому державним виконавцем не направлялась, і спростування вказаної обставини в матеріалах справи відсутнє. За даних обставин доводи апеляційної скарги стверджують, що висновок суду першої інстанції щодо пропуску ОСОБА_5 строку звернення до суду з даною скаргою без поважних причин є безпідставним та таким, що не узгоджується з фактичними обставинами справи. ОСОБА_5 також стверджує, що наявність теоретичної можливості доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та, відповідно, можливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження через мережу Інтернет, про що зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, не є достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_5 пропустив строк щодо оскарження дій державного виконавця. При цьому ОСОБА_5 зазначає, що навіть допустивши, що він пропустив строк на оскарження дій та бездіяльності державного виконавця, то такий строк було пропущено з поважних причин, а пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом, відповідно до ч.2 статті 385 ЦПК України. За даних обставин ОСОБА_5 вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи по суті не сприяв повному, всебічному і об'єктивному з'ясуванню обставин справи, що не узгоджується з ч.4 статті 10 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги також стверджують, що оскаржувана ухвала постановлена за результатами розгляду скарги ОСОБА_7, що не відповідає особі боржника і заявника у справі.

В судове засідання апеляційного суду представник Центрального відділу ДВС міста Чернігів, належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.62,63,65), не з'явився. Згідно приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.1, п.4 ч.1 статті 311 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 07.03.2017 року, - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 07.03.2017 року (а.с.45-46), скарга ОСОБА_5 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів, залишена без розгляду. Залишаючи без розгляду вказану скаргу ОСОБА_5, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваній ухвалі, що боржник згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (можливість доступу до якого йому було забезпечено шляхом повідомлення відповідної адреси в мережі Інтернет та ідентифікатора доступу) з 06.10.2016 року (тобто з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року) мав можливість ознайомитись з матеріалами вказаного виконавчого провадження, але цього не зробив, тобто, без поважних причин пропустив десятиденний строк для оскарження постанов державного виконавця, при цьому не подав до суду клопотання про поновлення строку для звернення з даною скаргою, тому скаргу ОСОБА_5 необхідно залишити без розгляду.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не узгоджуються з фактичними обставинами даної справи та нормами права, які регламентують спірні правовідносини.

Необхідно зазначити, що в силу положень статей: 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право на доступ до правосуддя і ефективний спосіб захисту своїх прав судом.

Відповідно до приписів ч.1 статті 3 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до уду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом сіоїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до судового наказу Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.07.2016 року (а.с.15), стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ фірми "ТехНова" КЕП "Чернігівська ТЕЦ", 14014, м.Чернігів, вул.Ушинського,23, р/р 0101 ПАТ "Альфа Банк" в м.Києві, МФО 300346, код 21680602 заборгованість за отримані послуги з теплопостачання в розмірі 18 403 грн. 58 коп. Стягнуто з боржника на користь стягувача 689 грн. судового збору.

04.10.2016 року постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_8 було відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №2-н/750/356/16, виданого 21.09.2016 року Деснянським районним судом м.Чернігів (а.с.4,29).

Згідно квитанцій філії - Чернігівське облуправління АТ "Ощадбанк" №317 та №318 від 16.11.2016 року, ОСОБА_5 сплачено судовий збір та борг за отримані послуги з теплопостачання, відповідно до судового наказу №2-н/750/356/16, у розмірі 689 грн. та 18403 грн. 58 коп. (а.с. 6).

Як вбачається з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2016 року старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_8, ВП №52580438 (а.с.32), державним виконавцем встановлено, що боржником не сплачений виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, внаслідок чого, відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_8 було постановлено накласти арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_5 у межах суми звернення стягнення: 1 996 грн. 45 коп.

Приписами статті 383 ЦПК України регламентовано, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 статті 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_5, суд першої інстанції належним чином не перевірив та не надав відповідної правової оцінки твердженням заявника відносно того, що копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року ним отримана 10.11.2016 року, при цьому 16.11.2016 року ОСОБА_5 добровільно сплачено вказану у виконавчому документі суму боргу на користь ТОВ фірми "ТехНова" у розмірі 19 092 грн.58 коп. Також суд першої інстанції в ході судового розгляду скарги ОСОБА_5 належним чином не перевірив та не надав відповідної правової оцінки твердженням заявника відносно того, що копія постанови державного виконавця про накладення арешту та оголошення заборони на відчуження рухомого майна ОСОБА_5 від 02.12.2016 року заявнику не направлялась, і про вказану постанову він дізнався 12.01.2017 року у Територіальному сервісному центрі 7441. При цьому, як вбачається з матеріалів справи (а.с.1-7), зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів заявник звернувся до суду, відповідно до хронологічного штемпеля поштового відділення на конверті, - 16.01.2017 року.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що є обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про залишення без розгляду скарги ОСОБА_5 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів постановлено судом при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, при цьому судом не взяті до уваги норми права, які регламентують спірні правовідносини.

Приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.03.2017 року, - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями: 303, 304, 307; п.1, п.4 ч.1 статті 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 березня 2017 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: