Справа № 500/5358/17
Провадження № 2/500/3069/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Одеської області та ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі продажу та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 24.10.2017 року уточнила та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2301АДРЕСА_1, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, 40, укладеного між ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_1, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 15 вересня 1997 року та визнати за нею право власності на квартиру № 32, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, 40, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1купили квартиру №32, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, 40, договір купівлі продажу нерухомого майна був посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл. 14.11.2016 року ОСОБА_7 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що згідно договору № 2301 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 15 вересня 1997 року, продавцем був представник за довіреністю від імені ОСОБА_6, а згідно ст. 8 Закону України «Про товарну біржу» представник не може бути прийнятий в члени біржі і відчужувати належну довірителю квартиру.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, розгляд справи зашив на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_4 засідання не зявилась, подала до суду заяву якою просить розглянути справу за її відсутності та визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.09.1997 року між ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2301, згідно якого ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_7 і ОСОБА_1 купили квартиру АДРЕСА_3.

Розпорядженням ОСОБА_3 міського голови № 57р від 19.02.2016 року, проспект Леніна в м. Ізмаїлі Одеської області був перейменований на проспект Миру.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_7 та ОСОБА_1належить квартира № 32, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Леніна, 40 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2301 від 15.09.1997 року, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, але нотаріально посвідчений не був.

На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований, а одна із сторін за договором ОСОБА_7 помер 14.11.2016 року.

З оглядом на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд відповідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), визнає вищевказаний договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення договору не вимагається.

Право власності таким чином за ОСОБА_7 та ОСОБА_1встановлюється відповідно ст. 328 ЦК України.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БК № 038039 від 26.11.2016 року, виданого Консульським відділом Посольства України в Республіці Індонезія, ОСОБА_7 помер 14.11.2016 року.

Після смерті ОСОБА_7 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, 40.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48001144 від 08.06.2017 року, наданої приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_8, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_7, померлого 14.11.2016 року, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_7 являється:

- дружина ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 280981 від 09.07.1982 року, виданим відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської Ради депутатів трудящих Одеської області;

-донька ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-БП № 374412 від 06.07.1983 року, виданим відділом запису актів громадянського стану Ковпаковського районного виконавчого комітету м. Суми та свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ №187777 від 23.11.2003 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_3 міського управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_9 після одруження змінила прізвище на «Рубцова».

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_7, що підтверджено записами в будинковій книзі на квартиру АДРЕСА_3, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_4 у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини, що підтверджено заявою від 10.07.2017 року, посвідченою приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8 від 13.09.2017 року за № 711/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що згідно договору № 2301 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 15 вересня 1997 року, продавцем був представник за довіреністю від імені ОСОБА_6, а згідно ст. 8 Закону України «Про товарну біржу» представник не може бути прийнятий в члени біржі і відчужувати належну довірителю квартиру.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст. 47 ЦК УРСР (1963 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Одеської області та ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі продажу та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 2301 квартири № 32, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, 40, укладений між ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_1, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 15 вересня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_1право власності на квартиру АДРЕСА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10