Справа № 355/1605/16-ц
Провадження № 2/355/78/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Баришівського районного суду Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом стверджуючи, що 17.11.2016 року він, оформивши у приватного нотаріуса Баришівського нотаріального округу довіреність, придбав за дорученням автомобіль марки Ауді-100 заплативши за нього відповідачу 2550.00 дол.США, що відповідно до курсу НБУ становить 67 181 грн. 28 коп.

23.11.2016 року при його зверненні до сервісного центру в м. Вишгороді для оформлення автомобіля на своє імя, у експерта виник сумнів щодо відповідності ідентифікаційного номеру автомобіля в звязку з чим, в цей же день, в Київському обласному науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі було проведено експертне дослідження вказаного автомобіля.

Відповідно до висновку експертного дослідження, ідентифікаційний номер кузова наданого на дослідження транспортного засобу Ауді-100 д.н.з. НОМЕР_1 змінений кустарно, шляхом видалення номерного майданчика з першопочатковим ідентифікаційним номером кузова з подальшим вварюванням на його місце подібного номерного майданчика з ідентифікаційним номером WAUZZZ44ZDA121869. Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23.11.2013 року, автомобіль Ауді-100 д.н.з. АІ 4998ЕІ вилучений та поставлений на зберігання на штрафмайданчик.

При зверненні до відповідача з пропозицією розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів, ОСОБА_3 відмовився повертати кошти посилаючись на ту обставину, що він придбав собі новий автомобіль і коштів у нього не має.

Просить суд визнати договір купівлі-продажу автомобіля Ауді-100 укладений 17.11.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, недійсним, стягнути з відповідача 67181.28 грн. сплачених коштів та 1223.02 грн. сплаченого судового збору

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги свого довірителя підтримав в межах заявлених ним позовних вимог.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач ОСОБА_3 пояснив суду, що 17.11.2016 року ним було видано довіреність на імя позивача, якою він уповноважив останнього експлуатувати, розпоряджатися та продати автомобіль марки АУДІ-100, 1983 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

Того ж дня, а саме 17.11.2016 року, ним складено та підписано розписку про те, що він отримав від ОСОБА_2 2550 доларів США від продажу вказаного вище автомобіля. Оскільки на момент оформлення довіреності та розписки не існувало жодних перешкод, він передав позивачеві належний йому автомобіль.

23.11.2016 року до нього зателефонував позивач та повідомив про те, що на автомобілі змінено ідентифікаційний номер кузова та після проведення обстеження, автомобіль було вилучено працівниками поліції для проведення додаткових експертиз і встановлення належності автомобіля.

Вважає, що позовні вимоги є не обгрунтованими, оскільки будь-якого договору купівлі-продажу він не укладав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 009131 ОСОБА_3 є власником автомобіля Ауді-100 з ідентифікаційним номером WAUZZZ44ZDA121869 ( а.с.7)

17.11.2016 року ОСОБА_3 за попередньою усною домовленістю, відповідно до виданої приватним нотаріусом Баришівського нотаріального округу довіреності уповноважив ОСОБА_2 експлуатувати, розпоряджатися та продати, за умови сплати податку, належний йому автомобіль ( а.с.5)

В цей же день, а саме 17.11.2016 року ОСОБА_3 написав розписку про те, що він продав автомобіль Ауді-100, 1983 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_2 за дорученням та отримав грошові кошти в сумі 2550 доларів США.

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво здійснюється на підставі довіреності. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Оскільки автомобіль НОМЕР_3 з обліку не знімався та позивач ОСОБА_2 не отримав свідоцтва про реєстрацію транспортоно засобу в звязку з його продажем суд вважає, що ніякого договору купівлі-продажу автомобіля між сторонами укладено не було оскільки оформлення купівлі-продажу автомобіля та перехід права власності на нього від однієї особи до іншої особи шляхом оформлення відповідної довіреності не передбачено чинним законодавством України та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 67 181,28 грн. суд вважає, що вказані кошти були передані ОСОБА_3 без будь-яких правових підстав, в звязку з чим, позовні вимоги є безпідставними.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 невірно обрав спосіб захисту порушеного права, а тому, вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 237, 244, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_4