Справа № 212/6560/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді - Козлова Ю.В.
за участю секретаря Мариненко І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Кривий Ріг без участі сторін та без фіксування судового процесу звукозаписуючими технічними засобами згідно ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Криворізької міської Ради про встановлення факту постійного спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -
В С Т А Н О В И В:
В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт, що він постійно, спільно проживав разом з сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його син ОСОБА_2 який на день смерті був офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , хоча фактично починаючі з 2005 року проживав разом позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, яка складається з страхової суми у розмірі 50000 гривень на підставі договору добровільного страхування від нещасних випадків від 01.02.2016 року у якому страхувальником є позивач ОСОБА_1 . Зазначив, що він є спадкоємцем першої черги за законом і інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. ОСОБА_1 вважаючи, що прийняв спадщину оскільки фактично та постійно мешкав разом із сином звернувся до нотаріальної контори лише 04.10.2017 року для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову оскільки протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не звернувся та не підтвердив факт сумісного проживання зі спадкодавцем на момент смерті оскільки були зареєстровані за різними адресами. На підставі зазначеного просить суд встановити факт постійного, спільного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою : АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився . До початку розгляду справи він особисто та його представник ОСОБА_3 (кожен із них окремо) надали заяви яким позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю.
Представник відповідача Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради Я. Язвенко до суду не з`явилась. Надала письмове клопотання в якому просила справу розглянути за її відсутності, проти позову не заперечувала.
Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п. п. 2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним батьком ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 про що свідчить свідоцтво про народження, видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області (актовий запис № 589 від 22.12.2011 року).
За інформацією, відображеній у паспорті ОСОБА_2 його місце народження є м. Луганськ та місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
В матеріалах справи міститься довідка від 14.05.2015 року № про взяття на облік особи, перемішеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в якій міститься інформація про те, що ОСОБА_2 , який постійно мешкав у м.Луганську за вказаною вище адресою 10.05.2015 року перемістився з тимчасово окупованої території до м.Кривого Рогу, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . про що Жовтневим РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області зроблено відповідну відмітку (реєстрація місця перебування особи).
Зазначена у довідці адреса місця перебування ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 . - є місцем реєстрації його батька позивача по справі ОСОБА_1 про що свідчать відомості з паспорту позивача.
Згідно зазначеної вище довідки 10.05.2015 року ОСОБА_2 офіційно був зареєстрований як тимчасово переміщена особа, однак із матеріалів справи видно, що останній й раніше, принаймні з 2013 року мешкав у м.Кривому Розі оскільки навчався у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький навчально виробничий центр» і здобув професію «агент з організації туризму», про що свідчить диплом НОМЕР_1 . Також ОСОБА_4 деякий час працював у гіпермаркеті ТОВ «Ашан» (у серпні 2013 року де під час працевлаштування у відповідній анкеті ОСОБА_5 особисто зазначено місце мешкання - АДРЕСА_1 .).
Син позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_2 видане Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (актовий запис № 189 від 07.02.2017 року).
Згідно довідки № 394 від 06.02.2017 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони України ОСОБА_2 у періоди часу, що передували його смерті , а саме : з 01.02.2016 по 03.04.2016 року; 06.04.2016 року по 17.11.2016 року; 03.12.2016 року по 03.02.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції Донецької та Луганської областей на підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 від 27.01.2016 року № 01.
Статтею 65 Конституції закріплено обов`язок громадян України захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України та шанувати її державні символи.
Мешканцями будинку АДРЕСА_4 , підписи яких засвідчені головою правління ОСББ «Ватутіна 59-а», 06.12.2017 року було складено акт про те, що ОСОБА_2 з 2005 року фактично мешкав в квартирі АДРЕСА_5 по день смерті.
Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. від 04.10.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина - ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що пропущений строк прийняття спадщини та відсутність документального підтвердження факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Дійсно, після смерті ОСОБА_2 а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Зі змісту ст. 1268 ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.
Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Таким чином, суд вважає доведеним факт, що померлий ОСОБА_2 з 2005 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно мешкав разом з батьком - позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Час перебування ОСОБА_2 в місці проведення антитерористичної операції згідно довідки № 394 від 06.02.2017 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони України протягом року починаючи з 01.02.2016 року по 03.02.2017 року, тобто час, який передував дню смерті є поважною причиною відсутності ОСОБА_2 за фактичним, останнім місцем його проживання (перебування) за адресою АДРЕСА_1 ., оскільки останній протягом зазначеного періоду виконував свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України про що також свідчать наявні в матеріалах справи нагороди: Нагорода ОСОБА_2 (посмертно) нагрудним знаком «За мужність» згідно Указу Президента України від 10.04.2017 року № 104/2017, Нагорода нагрудним знаком «За заслуги перед містом» ІІІ ступеня за рішенням виконкому міськради від 07.02.2017 року.
Таким чином, оскільки встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд вважає вказані позивачем вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 212-215, 235, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 1216-1218, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Криворізької міської Ради про встановлення факту постійного спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно, спільно проживав разом з сином спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю. В. Козлов