У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 04 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку нововиявленими обставинами рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Донецького національного університету про поновлення на роботі, виплату заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2016 року у справі за його позовом до Донецького національного університету про поновлення на роботі, виплату заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди.

В заяві зазначив, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2016 року у справі №324/699/15-ц було відмовлено у задоволенні його позову до Донецького національного університету про поновлення на роботі, виплату заборгованості по заробітній платні та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2016 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ ректора Донецького національного університету в частині його звільнення на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України і поновлено його на посаді коменданта гуртожитку № 7 Донецького національного університету. Стягнуто з Донецького національного університету на його користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнуто моральну шкоду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року, рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2016 року скасовано, а рішення першої інстанції залишене без змін.

У заяві він зазначає, що у березні 2017 року йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, але не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи Пологівським районним судом Запорізької області 22 лютого 2016 року.

Зокрема вказує, що витяг з наказу № 751/06 від 26 березня 2014 року про надання йому щорічної відпустки з 06 жовтня 2014 року по 15 жовтня 2014 року, копія табелю відпрацьованого часу за жовтень 2014 року, копія розрахункового листка про нарахування йому заробітної плати за жовтень 2014 року засвідчують, що станом на час видання наказу про його звільнення він перебував у щорічній відпустці. Вказує, що інформація про домени Whois сервіс/ІР підтверджує, що довідка ДонНУ за № 10/01-13/25 від 18 лютого 2016 року за особистим підписом заступника директора навчально-обчислювального центру ОСОБА_3 містить завідомо неправдиву інформацію, так як власником вказаного у довідці сайту є МОН України, і тільки власник має можливість і право надати правдиву та точну інформацію із вказаного сайту. Вважає, що це доводить неправильність інформації про те, що він не зареєструвався як працівник, який погоджується на переведення та переїзд у іншу місцевість на роботу разом з університетом. Крім цього, заявнику стало відомо, що наказу про переведення співробітників університету разом з університетом до м. Вінниця згідно із вимогами ст. 32 КЗпП України адміністрацією університету видано не було і з ним нікого не ознайомлювали, а також взагалі не було дотримано порядку, передбаченого цієї нормою щодо переведення працівників та зміни їх умов праці.

Зважаючи на те, що ці обставини не були відомі йому, він не міг довести їх до відома суду, а тому суд першої інстанції під час розгляду справи не мав можливості врахувати вказані істотні обставини, які могли суттєво вплинути на рішення суду.

Посилаючись на викладені обставини просив переглянути рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2016 року у справі №324/699/15-ц, скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги до Донецького національного університету про поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку та моральної шкоди.

Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 04 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року у задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2016 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій та задовольнити заяву.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили скаргу з урахуванням її меж та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що всі викладені у заяві обставини були предметом перевірки в ході розгляду справи, а тому не є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України до того ж на підтвердження вказаних у заяві обставин заявник надав документи, які не засвідчені належним чином, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 04 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку нововиявленими обставинами рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Донецького національного університету про поновлення на роботі, виплату заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ