ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1319/15-ц
провадження № 6/691/9/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище Черкаської області, подання Головного державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

до суду з поданням звернувся головний державний виконавець Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2, та керуючись ст.377-1 ЦПК України просив, тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3, дата народження 09.04.1977 року, РНОКПП НОМЕР_1, с. В'язівок, вул. Чапаєва, 69, до виконання зобовязань, покладених на нього, виконавчий лист №691/1319/15-ц виданий 18.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованості 150202,07 грн., судові витрати 2253,07 грн.. Вказує, що на виконанні Городищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, перебуває виконавче провадження 51701372, 51701558 з виконання виконавчого листа №691/1319/15-ц виданого 18.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованості 150202,07 грн., судові витрати 2253,07 грн.. За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_3, дата народження 09.04.1977, РНОКПП НОМЕР_1. 18.07.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити боржнику на праві власності належить комплекс, будівля майстерні, приміщення кузні за адресою с. В'язівок, вул. Миру, Городищенського району Черкаської області. ОСОБА_3 рішення не виконує. 23.09.2016 року винесена постанова про арешт майна боржника. Неодноразово державним виконавцем, в цілях перевірки майнового стану проводились виїзди на адресу проживання, однак зі слів сусідів божник на час перевірки перебував за межами України. 15.02.2017 року до Городищенського ВП надіслано подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України. ОСОБА_3 являється приватним підприємцем одержує доходи однак кошти по рішенню суду не сплачує. За повідомленням Державної міграційної служби України від 03.03.2017 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕК №778536, органом видачі 7101. Рішення до теперішнього часу не виконане, боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Вказане призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

До судового засідання зявився головний державний виконавець Городищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2, що вніс подання, та підтримуючи заявлене, зазначає, що зі свого боку, як державний виконавець, вжив усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, але боржник свідомо не виконує свої зобовязання.

Представник боржника ОСОБА_3, відповідача у справі, ОСОБА_4 заперечив. В обґрунтування вказує, що подання не підлягає до задоволення. Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст.13 Загальної декларації прав людини (проголошена Генеральною асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року) кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави. Кожна людина має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою власну, і повертатися у свою країну. Згідно ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19.10.1973) кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті. Згідно Судової практики Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника. Про існування подання головного державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа стало відомо 19 червня 2017 року від його представника. Крім того згідно Судової практики Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року за змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XІV (в редакції, яка діяла на час формування Судової практики Верховного Суду України, п.19 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» в діючій редакції) державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. З погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-ХІІ та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV (в редакції, яка діяла на час формування Судової практики Верховного Суду України, п.19 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» в діючій редакції), позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Не відповідає фактичним обставинам справи ствердження головного державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про те, що боржником не здійснено будь-яких дій спрямованих на виконання рішення. На даний час не може погасити заборгованість перед ТОВ «Порше Лізінг Україна» одним платежем, оскільки не має такої фінансової можливості. Головним державним виконавцем Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області накладено арешти на рахунки, які відкриті ним у банківських установах і всі грошові кошти, які надходять на дані рахунки, перераховуються на рахунок Городищенського районного відділу ДВС та в послідуючому розпорядженнями головного державного виконавця перераховуються на погашення заборгованості перед ТОВ «Порше Лізинг Україна», сплату виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Так згідно платіжного доручення №95 від 06.02.2017 року сплачено витрати на проведення виконавчих дій в сумі 1473,11 грн., згідно платіжного доручення №213 від 06.03.2017 року сплачено витрати на проведення виконавчих дій в сумі 1279,171 грн., згідно платіжного доручення №211 від 03.03.2017 року сплачено виконавчий збір в сумі 271,45 грн., згідно платіжного доручення №230 від 10.03.2017 року сплачено виконавчий збір в сумі 518,90 грн. З метою погашення заборгованості перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» боржник самостійно сплачує грошові кошти на депозитний рахунок Городищенського районного відділу ДВС, а саме: 27.02.2017 року сплачено 200,00 грн.; 03.03.2017 року сплачено 500,00 грн.; 19.06.2017 року сплачено 8000,00 грн.. Також не відповідає фактичним обставинам справи ствердження головного державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про те, що боржнику на праві належить комплекс, будівля майстерні, приміщення кузні за адресою: с. В'язівок, однак боржник рішення не виконує. Згідно ч.1 ст.28 Закону «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Про існування виконавчого провадження про стягнення з нього на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» грошових коштів йому стало відомо в жовтні 2016 року після отримання постанови від 23.09.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. При цьому звертає увагу на той факт, що згідно ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Разом з тим головним державним виконавцем Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області постанова про арешт коштів боржника винесена 01 листопада 2016 року, тобто після винесення постанови від 23.09.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Зазначає, що зареєстрований як приватний підприємець з основним видом діяльності код КВЕД 20.51.0 - виробництво інших виробів з деревини. При цьому будівля майстерні, приміщення кузні за адресою: с. В'язівок вул. Миру використовується ним для здійснення підприємницької діяльності і являється для нього єдиним джерелом доходу для утримання своєї родини, а також погашення заборгованості перед ТОВ «Порше Лізинг Україна». В додатку до Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що стягнення за виконавчими документами не може бути звернено на таке майно, що належить боржникові - фізичній особі на праві власності або є його часткою у спільній власності, необхідне для боржника, членів його сім'ї та осіб, які перебувають на його триманні. Майно, необхідне для відправлення релігійних культів та ритуальних обрядів боржником, членами його сім'ї та особами, які перебувають на його утриманні, професійних занять боржника, членів його сім'ї та осіб, які перебувають на його утриманні, якщо воно є єдиним джерелом доходу таких осіб, знаряддя особистої кустарної і ремісничої праці, книги. Не являються належними та допустимими доказами акти державного виконавця, в яких зазначено, що він на час перевірки можливості стягнення був відсутній за адресою проживання, а 21.02.2017 року перебував за межами України. Головним державним виконавцем Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не направлялися відповідні запити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо отримання інформації про перетинання ним державного кордону України в лютому 2017 року. Згідно Судової практики Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року мотивувальна частина ухвали повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновків, і норми закону, якими керувався суд, постановляючи ухвалу. У цій частині ухвали слід наводити встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні подання. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалось подання, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд мaє свої дії мотивувати.

Представник стягувача - ТОВ «Порше Лізинг Україна», позивач у справі №691/1319/15-ц, підтримує подання, вважаючи його обґрунтованим, зазначає, що ОСОБА_3 має невиконане грошове зобовязання перед ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Суд, вивчивши подання, заслухавши заявника, думку представника боржника, представника стягувача, оглянувши матеріали судової справи, виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

За нормами ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України.

Вбачається, з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51701372 від 18.07.2016 року, на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №691/1319/15-ц, виданий 18.04.2016 року Городищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» 150202,07грн. заборгованості (1), з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51701558 від 18.07.2016 року, на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №691/1319/15-ц, виданий 18.04.2016 року Городищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» 2253,07грн. судових витрат (2).

Постановою про арешт коштів боржника від 01.11.2016 року на всі кошти, що містяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_3 накладено арешт.

З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №50552616 від 20.10.2016 року, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис, де підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 51701372, 19.10.2016, Городищенський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, головний державний виконавець Брандальський В.В..

На запит державного виконавця від 31.01.2017 року, з відповідей Державної фіскальної служби вбачається, що інформація стосовно ОСОБА_3 щодо отримання сум доходу відсутня, на обліку не перебуває. На запит державного виконавця від 31.01.2017 року, з відповідей УПФ вбачається, що інформації стосовно ОСОБА_3 не знайдено.

Отже, зясовано, що на примусовому виконані перебуває виконавчий лист, справа №691/1319/15-ц, та головний державний виконавець Городищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 здійснюються дії щодо виконання рішення суду, із стягнення заборгованих коштів. Боржник ОСОБА_3 здійснює платежі на виконання рішення суду, переховуючи кошти, що підтверджується матеріалами наданими представником.

За нормами п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд, приймаючи рішення, бере до уваги, ст. 33 Конституції України, яка гарантує кожному свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України; ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною, на здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб; ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

За нормами п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обовязковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

У звязку із зазначеним, на думку суду, сама по собі наявність суми заборгованості за виконавчими документами або відсутність дій стосовно добровільного погашення заборгованості не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Таким чином, долученими до справи доказами не доведено навмисне чи інше свідоме невиконання ОСОБА_3 рішення суду, що виключає необхідність його тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України від 21 січня 1994 р. №3857-ХІІ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Законом України "Про виконавче провадження", Судовою практикою Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, ст. ст. 377-1, 292 296 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні подання Головного державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд Черкаської області, шляхом подачі в пяти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5