печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 жовтня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Писанця В. А.,

при секретарі - Ясеновенко К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційно-житлова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 08.08.2017, стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 36441 грн. 46 коп. - заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.06.2013 по 31.07.2017, суму у розмірі 22591 грн. 80 коп. - інфляційних витрат, та 2735 грн. - 3 % річних від простроченої суми за несвоєчасну сплату житлово-комунальних послуг, 1378 грн. - у відшкодування судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, проживаючи в будинку, обслуговування якого здійснює позивач, користуючись комунальними послугами, не сплачує їх вартість, чим завдає збитків позивачу.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримується у повному обсязі, відсутні заперечення проти постановлення заочного рішення /а. с. 43/.

Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку статей 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився з неповажних причин, а позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача в заочному порядку, суд, керуючись ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, розглянув справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2012, яке набрало законної сили 19.12.2012, у справі № 2-1494/12 за позовом ТОВ «Експлуатаційно-житлова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яким позов задоволено, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, яку він отримав на підставі договору № 01/06-04 на пайову участь у фінансуванні реконструкції та будівництві будинку від 06.04.2005, укладеному з ТОВ «ЮГА-Групп». На підставі договору № 20-09-96 по утриманню та експлуатації будинку по вул. Будівельників, 30 в м. Києві від 20.09.2006 ТОВ «ЮГА-Групп» передав ТОВ «ЕлітЖитлоСервіс» даний будинок, відповідно до якого останній здійснює утримання будинку і прибуткової території, виконує роботи та надає послуги згідно переліку, який наведений в додатку № 1. Окрім того, відповідно до додаткової угоди № 1 до зазначеного договору від 01.09.2007, укладеному ТОВ «ЮГА-Групп», ТОВ «ЕлітЖитлоСервіс», ТОВ «Експлуатаційно-житлова компанія», останній приймає всі права та обов'язки щодо здійснення утримання будинку № 30 по вул. Будівельників в м. Києві і прибудинкової території, виконує роботи та надає послуги згідно переліку, який наведений в додатку № 1, строк дії якого продовжувався. За розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації № 967 від 30.06.2006 на ТОВ «Елітжитломервіс» покладено обов'язок здійснення експлуатації будинку, теплові, кабельні мережі приймає на баланс АК «Київенерго», водопровідні, каналізаційні мережі приймає на баланс ВАТ АК «Київводоканал», електромережі приймає на баланс КП «Київміськсвітло». На виконання ст. 25 зазначеного закону позивачем були укладені договори з ТОВ «КТП «Селтік», який проводив вивіз сміття з прилеглої території до будинку, в якому проживає відповідач; з ПП «Експеримент», який здійснював роботи по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів на об'єктах замовника, з ТОВ «Екотехніка», який здійснював роботи по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів на об'єктах замовника, з ЗАТ «Енергоенергуюча компанія «Укр-КанПауер», з ЗАТ «Енергоенергуюча компанія «ДАРтеплоцентраль», з ЗАТ «ЕКОСТАНДАРТ», які здійснювали постачання гарячої води, з ВАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», який здійснював холодне водопостачання та водовідведення, з АЕК «Київенерго», який здійснював постачання електричної енергії з КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр», який здійснював діяльність по обробці, розщепленню та перерахування коштів, які поступають від позивача на реквізити підприємств-комунальних послуг за спожиті житлово-комунальні послуги по квартиронаймачам та власникам квартир /а. с. 20-22, 23-24/.

Як вбачається, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2013 у справі № 757/10771/13-ц обставини, відображені у рішенні Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2012 у справі 2-1494/12 також підтверджені /а. с. 25-27/.

Окрім того, встановлення обставин, які мають юридичне значення для вирішення позову, мали місце при постановленні рішення Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2014 /а. с. 28-29/.

У відповідності до частини 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно, рішення суду, які набрали законної сили і не скасовані судом вищої інстанції, мають преюдиційне значення для розгляду справи.

У червні 2016 року ТОВ «Експлуатаційно-житлова компанія» звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 суми заборгованості за період з 01.06.2013 по 31.05.2016 у сумі 35025 грн. 74 коп., згідно з розрахунком, який включає інфляційні витрати за несвоєчасну сплату /а. с. 7-9, 10, 30-31/.

25.07.2016 заявнику видано судовий наказ для стягнення боргу з відповідача у наказному провадженні /а. с. 32/. Разом з тим, боржник звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 25.07.2016, посилаючись на наявність спору між ним та позивачем. Ухвалою від 22.07.2016 судовий наказ Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2016 про стягнення заборгованості за період з 01.06.2013 по 31.05.2016 у сумі 35025 грн. 74 коп. скасовано /а. с. 33/.

Встановлено судом, що позивач з 01.09.2007, згідно з додатковою угоди № 1 до договору № 20-09-06 по утриманню та експлуатації будинку по вул. Будівельників від 20.09.2006, здійснює утримання житлового будинку № 30, що знаходиться в м. Києві по вул. Будівельників, зобов'язаний забезпечувати його експлуатацію і обслуговування відповідно до закону та умов цього договору за винагороду.

Станом на 31.07.2017 відповідачем підлягає сплаті позивачу 36441 грн. 46 коп. за оплату житлово-комунальних послуг (за період з 01.06.2013 по 31.07.2017), 22591 грн. 80 коп. - інфляційних втрат та 2735 грн. - 3 % річних від 01.06.2013 по 31.07.2017, що становить загальну суму у розмірі 61768 грн. 26 коп. /а. с. 76-77/.

Згідно з ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Згідно приписів частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищезазначену норму матеріального права, у позивача є право на стягнення з відповідача збитків від інфляції з суми боргу, а також три відсотки річних від простроченої суми боргу.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а . замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

За приписами ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Пунктом 5 частини 3 ст. 20 спеціального Закону встановлено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За пунктом 6 частини 1 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель має право: звертатися до органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та до суду в межах повноважень, визначених законом та договором, для забезпечення належного виконання умов договору виробниками, виконавцями та споживачами.

З урахуванням викладеного, слід визнати вимоги позивача обґрунтованими, і тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

За приписами ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню сплачена та документально підтверджена сума судового збору у розмірі 1378 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 322, 525, 526, 509, 625, 627, 630, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 19, 20, 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 1-16, 28-32, 38-44, 57-63, 66, 79, 80, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційно-житлова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційно-житлова компанія» () суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 36441 грн. 46 коп., суму інфляційних втрат у розмірі - 22591 грн. 80 коп., суму 3 % річних 2735 грн. та суму судового збору у розмірі 1378 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В. А. Писанець