22-ц/775/693/2017(м)
Головуючий у 1-й інстанції Ромахов В.І.
Суддя-доповідач Принцевська В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.,

суддів Мироненко І.П., Мальцевої Є.Є.

секретар Сидельнікова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» до Комісії з трудових спорів Приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча», ОСОБА_2 про визнання рішення комісії по трудовим спорам недійсним та позовом ОСОБА_2 до Приватного Акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча», третя особа: ОСОБА_3 генеральний директор Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат імені «Ілліча» про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

19.11.2014року позивач Приватне акціонерне товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» звернувся до суду з позовною заявою до Комісії з трудових спорів хіміко-металургійної фабрики Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та ОСОБА_2 про визнання рішення комісії по трудовим спорам недійсним.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є незаконним рішення комісії по трудовим спорам ХМФ ПАТ «ММК ім. Ілліча» від 30.10.2014 року протокол № 6 про задоволення вимог ОСОБА_2 щодо внесення зміни у запис № 9 від 01.02.2005 року трудової книжки та зобов'язання комбінату та адміністрацію хіміко-металургійної фабрики виконати висновок спеціалістів Державної експертизи умов праці, викладений у відповіді ОСОБА_5, про приведення найменування професії ОСОБА_2 у відповідність з роботою, яку вона фактично виконувала та номенклатурою продукції, яка фактично випускалася на ділянці по виробництву алюмінієвих лігатур цеху № 1 ХМФ ПАТ ММК ім.«Ілліча» ТОВ «МЕТИНВЕСТ» і яка відповідає ДКХПП 41 «Кольорова металургія» для професії контролера та плавильника при вторинному переплаві кольорових металів. Даний висновок обґрунтовано тим, що КТС своє рішення не може роз'ясняти, крім того воно є повторним, що неприпустимо. В рішенні КТС від 14.07.2014 року було зазначено - рекомендувати адміністрації ХМФ виконати висновок заступника начальника Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації ОСОБА_5 та привести найменування професії у відповідність з класифікатором професії ДК 003-2005 ЕТКС та фактично виконуваній роботі. Рішення КТС від 30.10.2014року було прийнято з метою уточнення рішення прийнятого КТС 14.07.2014 року, за наслідками якого було ухвалено фактично різні по суті рішення. Крім того під час засідання КТС 30.10.2014року був порушений порядок розгляду трудових спорів, оскільки була з'ясована лише позиція представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6, аргументація представників роботодавця взагалі не з'ясовувалася та не досліджувалася.

24.11.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «ММК ім. Ілліча», третя особа: генеральний директор ПАТ «ММК ім. Ілліча» про зобов'язання вчинити певні дії, який неодноразово уточняла та доповнювала. Просила суд зобов'язати виконати рішення КТС від 30.10.2014 року, сплатити Управлінню пенсійного фонду у Волноваському районі при наявності позовів до відповідача нараховані штрафи за несвоєчасність виплат, зобов'язати відповідача опублікувати в газеті «Ілічівець город» рішення суду та протокол КТС від 30.04.2014 року, стягнути моральну шкоду у сумі 1000 грн. та 250000 грн., правову допомогу, виплату середнього заробітку, виплатити різницю недоотриманої пенсії, визнати накази атестації робочого місця такими, що не відповідають отриманим результатам, видати нові накази, які відповідають закону, надати пенсійному фонду документи для зарахування стажу, зобов'язати пенсійний фонд оформити пенсію, виплатити індексацію.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року в задоволенні позову ПАТ ММК ім.«Ілліча» до КТС ПАТ ММК ім.«Ілліча», ОСОБА_2 про визнання рішення комісії по трудовим спорам недійсним - відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ ММК ім.«Ілліча», третя особа: ОСОБА_7 генеральний директор ПАТ ММК ім.«Ілліча», про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано рішення комісії по трудовим спорам Хіміко-металургійної фабрики ПАО ММК ім. «Ілліча» (протокол № 6 від 30.10.2014 року) законним. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ПАТ «ММК ім.Ілліча» подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення Волноваського районного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року скасувати в частині відмови у задоволенні його позову, а також в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання законним рішення КТС ХМФ ПАО ММК ім. «Ілліча» (протокол № 6 від 30.10.2014 року). В решті рішення залишити без змін.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що виробництво алюмінієвих лігатур відноситься до чорної металургії, дана обставина підтверджена технічним висновком за № 31/2012 від 20.07.2016 року(т.4 а.с.72), тому позовні вимоги ОСОБА_2 щодо віднесення даного виробництва до кольорової металургії необґрунтовані. В якості доказу суд прийняв наданий ОСОБА_2 лист за №05/200 від 17.05.2016 року голови Центрального комітету профспілок трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України, де зазначено, що дільниця по виробництву алюмінієвих лігатур відноситься до кольорової металургії. Проте, суд не звернув уваги на відсутність в ньому переліку дослідженої документації, яка б надала можливість зробити вказані висновки, оскільки для підтвердження характеру виробництва враховується технічна документація підприємства, опис технологічних процесів, методів і засобів виготовлення продукції та її контроль. Крім того суд не звернув уваги, що ОСОБА_2 01.02.2005 року власноруч написала заяву про її переведення контролером у виробництво чорних металів дільниці виробництва алюмінієвих лігатур 4 розряду. Карта функціональних обов'язків контролера у виробництві чорних металів дільниці виробництва алюмінієвих лігатур була видана ОСОБА_2 21.08.2009 року, проте вона її не оскаржила. КТС ХМФ в своєму рішенні від 30.10.2014 року (протокол №6) вийшла за межі висновку, зробленого в листі від 02.03.2009 року заступником начальника головного управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_5, який не містить посилання на професію, яка відповідає фактичній роботі, яку виконує ОСОБА_2 Висновки рішення суду першої інстанції про визнання рішення КТС законним не ґрунтуються на законі, оскільки такого висновку суд міг дійти тільки у випадку пропущення позивачем строків на його оскарження. У інших випадках суд першої інстанції повинен був розглянути спір між підприємством і ОСОБА_2 про внесення змін в запис №9 в трудовій книжці в частині найменування її професії. Крім того суд першої інстанції постановив рішення про визнання рішення КТС законним вийшов за межі позовних вимог, так як ОСОБА_2 таку вимогу не заявляла.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «ММК ім. Ілліча» було задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року скасовано і справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй ухвалі вказав, що апеляційний суд не звернув достатньої уваги на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» щодо ст.. 228 КЗпП України, а також на те, що у позовній заяві ПАТ «ММК ім.Ілліча», яку подано до суду 19 листопада 2014 року, позивач зазначив про те, що копію протоколу від 30 жовтня 2014 року ним отримано 31 жовтня 2014 року, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків про те, що позивач не пропустив строк звернення до суду із заявою про визнання недійсним рішення КТС.

В судовому засіданні представники позивача ПАТ «ММК ім. Ілліча» повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6, діючий на підставі довіреності, просили скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача КТС ПАТ «ММК ім. Ілліча» і третя особа - генеральний директор Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат імені «Ілліча», в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи в його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ПАТ «ММК ім. Ілліча», ОСОБА_2 та її представника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Статтею 67 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом.

Згідно з вимогами статті 228 КЗпП України у разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи власник або уповноважений ним орган можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Пропуск вказаного строку не є підставою відмови у прийнятті заяви. Визнавши причини пропуску поважними, суд може поновити цей строк і розглянути спір по суті. В разі коли пропущений строк не буде поновлено, заява не розглядається, і залишається в силі рішення комісії по трудових спорах.

Відповідно до вимог ст. 69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Статтею70 ч. 6 ЦПК України передбачено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Апеляційний суд перевірив дотримання позивачем ПАТ «ММК ім.Ілліча» десятиденного стороку оскарження рішення комісії по трудових спорах, який передбачено ст. 228 КЗпП України, та дійшов висновку, що даний строк позивачем не пропущений з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що копію протокола № 6 від 30.10.2014 року засідання комісії по трудовим спорам хіміко-металургійної фабрики ПАО «ММК ім.Ілліча» позивач ПАТ «ММК ім.Ілліча» отримав 31 жовтня 2014 року, що підтверджується заявою голови комісії по трудовим спорам хіміко-металургійної фабрики ПАО «ММК ім.Ілліча» ОСОБА_8 (Т.1 а.с. 9).

Позовну заяву щодо оскарження рішення комісії по трудових спорах ПАТ «ММК ім.Ілліча» (протокол № 6 від 30.10.2014 року) позивач ПАТ «ММК ім.Ілліча» здав на пошту 10 листопада 2014 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті (Т.1 а.с. 108). До суду дана позовна заява надійшла поштою 19 листопада 2014 року.

Апеляційний суд встановив, що позивач до закінчення десятитенного строку, який передбачвено ст. 228 КЗпП України, здав на пошту вказану позовну заяву, а тому згідно з вимогами ч. 6 ст. 70 ЦПК України даний строк не вважається пропущеним.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтею 303 ч.1 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з вимогами ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «ММК ім. Ілліча», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ділянка алюмінієвих лігатур цеху №1 ХМФ ПАТ ММК ім.«Ілліча» фактично займалася виробництвом продукції кольорових металів, яким є алюміній, тому ця ділянка відноситься до кольорової металургії. Вказаний висновок судом зроблено на підставі листа за №05/200 від 17.05.2016 року голови Центрального комітету профспілок трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України і роз'яснення Міністерства праці та Міністерства соціального захисту населення від 28.02.1996 року №300, в якому зазначено, що під виробництвом розуміється виготовлення передбаченої списками продукції незалежно від того, виготовленням цієї продукції здійснює підприємство в цілому або тільки його цех, ділянка, відділення. Вказана інформація стала підставою для висновків, що ОСОБА_2 виконувала обов'язки контролера у виробництві кольорових металів. Тому назва професії зазначена в трудовій крижці позивача «контролер у виробництві чорних металів» не відповідає фактично виконуваній роботі.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць по умовам праці, за №41, затверджених Мінпраці України 01.09.1992р., та Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника саме до повноважень атестаційної комісії відноситься встановлення відповідності найменування професії та посади, зайнятих на робочих місцях, характеру фактично виконуваної роботи і в разі відхилення назви професії(посади), комісія повинна привести у відповідність з ЄТКД по фактично виконуваній роботі.

Згідно матеріалів справи, атестаційною комісією на ділянці алюмінієвих лігатур цеху №1 ХМФ ПАТ ММК ім.«Ілліча» була проведена атестація робочого місця контролерів у виробництві чорних металів, на підставі протоколів дослідження їх важкості та напруженості праці від 21.02.2005 року 15.02.2008 року та 15.10.2008 року за формами №413/0, №334/0, №401/0 МОЗ України, яка висновків про невідповідність найменування професії та характеру фактично виконуваної роботи не встановила. Гігієнічний висновок НДІ медико-екологічних проблем Донбасу та вугільної промисловості від 02.12.2008 року також не мав посилань, що робота яку виконувала ОСОБА_2 не відповідала назві її роботи. (т.1 а.с. 37-44, 51-56, 61-96,т.2а.с.81-85, т.3 а.с. 3-7,88-93)

Суд першої інстанції правильно встановив, що контролери, які працюють у виробництві чорних і кольорових металів знаходяться під впливом різних шкідливих факторів і передбачені різними розділами Списку №2.

При цьому суд не звернув уваги, що право на використання того чи іншого розділу списку встановлюється по продукції, яка випускається.

Відповідно до чинного законодавства виробництво це діяльність пов'язана з випуском продукції, яка включає всі стадії технологічного процесу, а також реалізацію власної продукції.

За призначенням технологічні процеси розподіляються на основні та допоміжні. Основне виробництво - це процеси безпосереднього виготовлення основної продукції. До допоміжних процесів відносяться процеси по випуску продукції, яка використовується на самому підприємстві для забезпечення основного виробництва.

З матеріалів справи вбачається, що алюмінієва лігатура марок АЛ-20 - АЛ-90 вироблялась в період 2005-2010 років та використовувалася у виробництві сталі в якостях розкислювача у киснево-конверторному цеху ММК ім.«Ілліча» готовим продуктом якого є сталь.(т.1 а.с.186)

Вказана обставина підтверджена в судовому засіданні апеляційної інстанції, як безпосередньо представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 так і дослідженими матеріалами справи, а саме службовою запискою про обсяги виробництва на індукційній печі ІЧТ 2,5 за 2007 рік, згідно якого план виробництва на 2008 рік: алюмінієва лігатура, 2160т(в рівній кількості по місяцям), використовується в тому числі на власне виробництво 360т(АЛ-70); ММК(ММК ім.«Ілліча») -1800т(АЛ-70) тобто 360т +1800т =2160т.(т.2 а.с.160)

Згідно технологічної інструкції ТІ 227-ХМФ-24-003 «Виробництво алюмінієвих лігатур», та стандартів ІSO(Міжнародної Організації по Стандартизації) в якості розкислювача використовується феросплав, з метою поліпшення якісних характеристик продуктів сталетопного та сталеливарного виробництва, а саме для зниження кисню у розплавленому металі. Продукти сталетопного та сталеливарного виробництва відносяться до продуктів чорної металургії.(т.4 а.с.77-84)

Виробництво алюмінієвої лігатури відноситься до допоміжних процесів по випуску продукції, яка використовується на самому підприємстві для забезпечення основного виробництва, пов'язаного із випуском продуктів чорної металургії.

Суд першої інстанції у своєму рішенні не прийняв до уваги, що виробництво продукції за своїми ознаками є процесом створення продукту, який завершується доведенням готового продукту до споживача, тобто реалізується, і являє собою завершення останньої стадії кругообігу засобів виробництва, в якій товарна вартість продукту перетворюється на грошову.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази реалізації алюмінієвої лігатури споживачу, як самостійного продукту виробництва ділянки алюмінієвих лігатур цеху №1 ХМФ ПАТ ММК ім.«Ілліча», суд першої інстанції не мав підстав для висновку, що ОСОБА_2 працювала контролером кольорової металургії.

Посилання в рішенні КТС від 30.10.2014 року(протокол №6) на лист заступника начальника Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації ОСОБА_5 від 02.03.2009 року, як на підставу для прийняття рішення, що робота ОСОБА_2 відповідає ДКХПП 41 «Кольорова металургія» для професії контролера та плавильника при вторинній переплавці кольорових металів є безпідставним. ОСОБА_5 у своєму листі не конкретизувала якій професії класифікатора відповідає робота яку виконувала ОСОБА_2 Дана невизначеність стала причиною невиконання адміністрацією підприємства зазначеної в листі рекомендації.

Згідно висновків Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації за № 12/83 від 11.05.2012 року атестація робочих місць щодо правильності застосування Списків №1, №2 за умовами праці на підприємстві ХМФ ПАТ ММК ім.«Ілліча» проведена у відповідності до вимог чинних в Україні законодавчих та нормативних актів. Пропонується використовувати матеріали атестації робочих місць за умовами праці для призначення пільгових за віком пенсій і компенсацій за роботу в шкідливих та важких умовах праці. (т.4 а.с.109-111)

З огляду на викладене, запис № 9 у трудовій книжці ОСОБА_2 здійснено з урахуванням фактичних функціональних обов'язків.

Статтею 227 КЗпП України передбачено, що комісія по трудових спорах приймає рішення більшістю голосів її членів, присутніх на засіданні.

У рішенні зазначаються: повне найменування підприємства, установи, організації, прізвище, ім'я та по батькові працівника, який звернувся до комісії, або його представника, дата звернення до комісії і дата розгляду спору, суть спору, прізвища членів комісії, власника або представників уповноваженого ним органу, результати голосування і мотивоване рішення комісії.

Копії рішення комісії у триденний строк вручаються працівникові, власникові або уповноваженому ним органу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Комісії по трудовим спорам хіміко-металургійної фабрики Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім. «Ілліча» від 30.10.2014 року, протокол №6, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_2 була розглянута правомочною комісією по трудовим спорам, а рішення прийнято з дотриманням вимог ст.227 КЗпП України.

Апеляційний суд не може погодитися з вказаним висновком, оскільки з протоколу не вбачається яка кількість членів обрана до складу комісії і чи дійсно мав місце кворум для прийняття рішення. В засіданні комісії не приймав участь представник позивача внаслідок чого позиція протилежної сторони не врахована. Форма рішення не відповідає положенням ч.2 ст.227 КЗпП України, оскільки у протоколі робиться запис про прийняття рішення. Саме ж рішення комісії по трудових спорах оформляється у вигляді окремого документа в якому зазначаються: повне найменування підприємства, установи, організації, прізвище, ім'я та по батькові працівника, який звернувся до комісії, або його представника, дата звернення до комісії і дата розгляду спору, суть спору, прізвища членів комісії, власника або представників уповноваженого ним органу, результати голосування і мотивоване рішення комісії.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст. 57 ч. 1 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приймаючи рішення про законність рішення КТС ХМФ ПАТ ММК ім.«Ілліча» від 30.10.2014 року, протокол №6, суд першої інстанції не звернув уваги, що в матеріалах справи є виписка з протоколу №7 засідання КТС ХМФ ПАТ ММК ім.«Ілліча» від 06.03.2015 року, в якій зазначено, що після ознайомлення з доводами позивача ПАТ ММК ім.«Ілліча», зазначеними в позовній заяві, обговоривши їх, дійшли висновку, що у складі комісії відсутні спеціалісти з питань атестації умов праці, а тому не мають можливості на професійній підставі вирішити правильність вказаної назви професії ОСОБА_2 Тому рішення комісії зазначене в протоколі №6 від30.10.2014 року вважають необґрунтованим та передчасним, проте самостійно скасувати його комісія не має можливості. Комісією прийнято рішення: за результатами розгляду позовної заяви від 09/61 від 10.11.2014 року погодитися з доводами позивача ПАТ ММК ім.«Ілліча», визнавши позов.(т.1 а.с.254,255)

В рішенні суду першої інстанції не наведено мотивів, чому даний доказ не було оцінено та не прийнято до уваги під час ухвалення рішення. Крім того оскаржуване рішення є повторним, постановленим з приводу спору між тими самими сторонами, стосовно того ж питання та з тих самих підстав, проте з різними наслідками, що не передбачено законом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не повно зясував обставини справи, при ухваленні рішення суд порушив вимоги ст.ст. 212, 213 ЦПК України, вимоги ст. 227 ч. 2 КЗпП України.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ПАТ ММК ім.«Ілліча», скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат ім. «Ілліча» і в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Апеляційний суд вважає необхідним ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат ім. «Ілліча». Визнати недійсним та скасувати рішення Комісії по трудовим спорам хіміко-металургійної фабрики Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат ім. «Ілліча» від 30.10.2014 року, протокол №6.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про внесення змін у запис №9 її трудової книжки, щодо найменування професії.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча», третя особа: ОСОБА_3 генеральний директор Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат імені «Ілліча» про визнання законним рішення Комісії по трудовим спорам хіміко-металургійної фабрики Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат ім. «Ілліча» від 30.10.2014 року, протокол №6.

В решті частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат ім. «Ілліча» задовольнити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат ім. «Ілліча» та в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат ім. «Ілліча».

Визнати недійсним та скасувати рішення Комісії по трудовим спорам хіміко-металургійної фабрики Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат ім. «Ілліча» від 30.10.2014 року, протокол №6.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про внесення змін у запис №9 її трудової книжки, щодо найменування професії.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча», третя особа: ОСОБА_3 генеральний директор Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат імені «Ілліча» про визнання законним рішення Комісії по трудовим спорам хіміко-металургійної фабрики Приватного акціонерного товариства Маріупольській металургійний комбінат ім. «Ілліча» від 30.10.2014 року, протокол №6.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді