Дата документу 10.04.2017
Справа № 334/3320/15-ц
Провадження № 6/334/157/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 про примусове входження до житла, -

в с т а н о в и в :

Державий виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до будинку № 21 по пров. Кубинському у м. Запоріжжя з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_3, в якому вказав, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження ВП № 52166634 про стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь юридичних осіб на суму 4883040,84грн.

До складу зведеного виконавчого провадження входять два виконавчі провадження :

- ВП№ 49871102 з примусового виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № 2-1803-078К від 25.07.2008р. в розмір 93745,27 доларів США, пені у сумі 981764,79 грн. та судових витрат по оплаті судового збору у сумі 3654,00 грн.

- ВП № 50216032 з примусового виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ "Фінанс ОСОБА_4" боргу в розмірі 1568520,82 грн.

Постановою державного виконавця відділу № 49871102 від 20.01.2016р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена рекомендованим листом з повідомленням на адресу сторін виконавчого провадження, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримана ОСОБА_3 особисто 11.02.2016 року, що підтверджено підписом про вручення на поштовому повідомленні.

27.01.2016 року для забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, про що винесено відповідну постанову від 27.01.2016 року.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України за боржником розрахункові рахунки в банках та фінансових установах не відкривались. Згідно даних з державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_3 перебуває житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кубинський, буд. 21.

З метою перевірки майнового стану боржника за місцем його реєстрації державним виконавцем 16.03.2016 року було здійснено вихід за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кубинський, буд. 21. На вимогу державного виконавця двері відчинено не було, перевірити майновий стан боржника не вдалось у зв`язку із недопущенням державного виконавця до будинку. Про зазначений факт державним виконавцем було складено відповідний акт державного виконавця.

Згідно бази даних АІС «Автомобіль» за ОСОБА_3 на праві власності зареєстровано транспортний засіб марки Porsche Сауеnnе, державний номерний знак НОМЕР_1.

16.03.2016 року державним виконавцем з метою розшуку зареєстрованого за боржником було винесено постанову про розшук зазначеного автомобіля, яка була направлена до органів поліції для виконання.

17.05.2016року на особистому прийомі у державного виконавця за письмовою заявою з матеріалами виконавчого провадження ВП № 49871102 було ознайомлено представника ОСОБА_3 ОСОБА_5, крім цього, під підпис йому було вручено вимогу державного виконавця, якою було зобов`язано надати державному виконавцю інформацію про наявне рухоме та нерухоме майно та 19.05.2016 року надати до відділу для опису транспортний засіб марки Porsche Сауеnnе, державний номерний знак НОМЕР_1. На вимогу державного виконавця інформація та майно не надані.

29.06.2016року від ОСОБА_3 надійшло письмове повідомлення про те, що житловий будинок № 21 по пров. Кубинському у м. Запоріжжі використовується ним як місце постійного проживання.

08.09.2016 року державним виконавцем з метою перевірки наявності майна боржника за місцем його проживання здійснено вихід за адресою: житловий будинок № 21 по пров. Кубинському у м. Запоріжжі. На вимогу державного виконавця доступ до вищезазначеного будинку надано не було, у зв`язку з чим у вхідних дверях державним виконавцем залишено вимогу, якою зобов`язано ОСОБА_3 з`явитись 13.09.2016 до відділу для надання пояснень, проте вимогу проігноровано.

Просив вирішити питання про примусове проникнення до будинку № 21 по пров. Кубинському у м. Запоріжжя з метою перевірки майнового стану боржника.

Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно з п. 15 ч. 3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

В той же час, статтею 30 Конституції України та статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За положеннями ч.1, 2, 3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належить боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Приписами п. 9 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення мотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Судом встановлено, що виконавче провадження було відкрите на виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №2-1803-078К від 25.07.2008р. в розмір 93745,27 доларів США, пені у сумі 981764,79 грн. та судових витрат по оплаті судового збору у сумі 3654,00 грн.

ОСОБА_3 викликався до державного виконавця 16 березня 2015 року, однак матеріали справи не містять доказів, що зазначений виклик направлявся на адресу боржника.

Попереджаючи ОСОБА_3 про наслідки неявки у Виклику від 16 березня 2015 року, державний виконавець зазначає, що у випадку неявки до нього (боржника) будуть застосовані санкції у вигляді примусового приводу через органи внутрішніх справ.

Надані суду матеріали не свідчать про те, що до ОСОБА_3 застосовувались будь-які санкції за неявку до державного виконавця.

Згідно з актом державного виконавця від 16 березня 2016 року під час проведення виконавчих дій за адресою: м.Запоріжжя, провулок Кубинський, будинок № 21, боржник не впускав державного виконавця у житлове приміщення для опису й арешту майна.

Відповідно до акту державного виконавця від 08 вересня 2016 року під час проведення виконавчих дій за адресою : м.Запоріжжя, провулок Кубинський, будинок № 21, боржник ОСОБА_3 перешкоджав державному виконавцю у допуску до житлового приміщення для опису й арешту майна.

Разом з тим, попереджень боржнику щодо виходу державного виконавця за місцем проживання у певний час 16 березня 2016 року та 08 вересня 2016 року в матеріалах справи немає.

Крім того, зі змісту акту державного виконавця від 16 березня 2016 року вбачається, що зазначений акт складений державним виконавцем одноособово, без участі стягувача, боржника та понятих.

У повідомленні ОСОБА_3 державному виконавцю від 29 червня 2016 року вказана інша адреса - Запорізька область, Запорізький район, с. Відрадне, пров. Лікарняний, буд.1.

09.09.2016 року боржник повторно подав до відділу ДВС повідомлення про те, що він зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та долучив до зазначеного повідомлення копію паспорту з відміткою про реєстрацію за зазначеною адресою з 23.03.2016 року.

Згідно копії паспорту ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне у задоволенні подання державного виконавця відмовити, оскільки відсутні підстави для примусового проникнення у зазначений будинок.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, а саме до будинку № 21 по пров. Кубинському у м. Запоріжжя для перевірки його майнового стану - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О.Ісаков