Справа № 567/1359/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Панчук М.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 109-121 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Олександровича про визнання права власності на спадщину,-

встановив:

в Острозький районий суд Рівненської області звернулась ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2 та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, при вирішенні питання про можливість відкриття провадження по справі суд керується положеннями Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що подальші процесуальні рішення по даній справі належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обовязків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання, при цьому враховуючи, що позивачем було подано позовну заяву 07.12.2017 року.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статтях 175, 177ЦПК України.

Наслідком недотримання зазначених умов є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві, відповідно до ст.185 ЦПК України.

Позов був залишений без руху, у зв'язку з недотриманням вимог ЦПК України, які діяли на момент постановлення ухвали від 23.11.2017р. А саме відповідно до п.5, 6 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В порушення п.5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява не містить викладу обставин про коло осіб, що проживали та були зареєстровані разом з ОСОБА_3 на момент її смерті, відомостей про наявність спадкоємців після її смерті, за законом чи заповітом, що прийняли спадщину, як і не зазначає жодних доказів, які б підтверджували або спростовували дані обставини (Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи, заповіти/спадкові договори), довідок сільської ради.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом від 18.03.2002 р., водночас в матеріалах позовної заяви відсутня Інформаційна довідка про чинність вказаного заповіту на момент смерті спадкодавця.

Крім того, позовна заява була подана без посилань та обгрунтувань на норми права, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Однак, в позовній заяві не було зазначено доказів, що підтверджують право власності спадкодавця на спірне будинковолодіння та не зазначено в чому суть спору позивача з відповідачем, що не визнає відповідач, зазначений у позові.

Ухвалою суду від 23 листопада 2017 року позовну заяву було залишено без руху, позивачці було надано строк для усунення недоліків, а також було розяснено наслідки невиконання ухвали, яку позивач отримала 30 листопада 2017 року, відповідно до поштового повідомлення № 500.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач недоліки позовної заяви не усунула, тому відповідно до вимог ч.3 ст. 185 ЦПК України її слід вважати неподаною та повернути позивачці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175- 177, ч.3 ст.185 ЦПК України

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Олександровича про визнання права власності на спадщину вважати неподаною та повернути позивачці.

Роз'яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Повернення позову є підставою для повернення сплаченого при зверненні до суду судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подання до Острозького районного суду Рівненської області апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Острозького районного суду ОСОБА_4