У Х В А Л А

ІМЕНЕ УКРАЇНИ

06.11.2017 Справа №607/1608/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

з участю:

заявника ОСОБА_1,

представника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2, пов'язані з закінченням виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою в порядку ст. 383 ЦПК України, на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2, пов'язані з закінченням виконавчого провадження № 54290898 з примусового виконання виконавчого листа 607/1608/16-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 10 липня 2017 року на підставі рішення суду про встановлення графіку побачень із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Просив визнати дії державного виконавця незаконними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та зобовязати Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відновити виконавче провадження та вжити всіх передбачених законом заходів для своєчасного і повного виконання виконавчого документа. Обгрунтовує скаргу тим, що державним виконавцем не було виконано всіх виконавчих дій, передбачених законом, зокрема не перевірено виконання рішення боржником, не накладено на боржника штраф за його невиконання, не попереджено про кримінальну відповідальність, не надіслано органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, не залучено до виконання рішення органів опіки і піклування. Рішення суду реально не виконане, він не має змоги бачитись із дітьми згідно із встановленим на підставі судового рішення графіку побачень. Незважаючи не невиконання боржником рішення суду, виконавче провадження державним виконавцем закінчено.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав із викладених у ній підстав. Пояснив, що від виконання рішення суду божник ухиляється, створює йому перешкоди у побаченні з дітьми, а державний виконавець жодним чином на це не реагує.

Представник заявника ОСОБА_6 скаргу підтримав, пояснив, що державний виконавець повинна була, по-перше, залучити до виконання Службу в справах дітей, а по-друге, повинна була переконатись, чи не створює боржник перешкод у спілкуванні заявника з дітьми (чи виконує графік побачень). Оскільки такі дії нею не вчинені, виконавче провадження закінчене безпідставно. Після оголошеної в розгляді скарги в судове засідання не зявився, та заявник просив завершувати розгляд скарги у відсутності його представника ОСОБА_6

Представник Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області державний виконавець Слишик О.М. у судовому засіданні проти поданої скарги заперечила, пояснила, що в ході здійснення виконавчого провадження нею виконано вимоги ч. 4 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки змістом виконавчого документу є лише встановлення графіка побачень стягувача з його дітьми, та не передбачає вчинення боржником жодних дій зобовязального характеру, резолютивна частина рішення доведена до відома боржника, про що складено відповідний акт. Наведене фактично і є повним виконанням рішення. З цих підстав виконавче провадження закінчено, про що винесено постанову. Всі ці виконавчі дії вчинені відповідно до вимог закону.

Заінтересована особа боржник ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що жодних порушень вимог закону в діях державного виконавця не було. Їй дійсно доведено до відома резолютивну частину рішення, про що складено письмовий акт, у якому вона розписалась. Просила в задоволенні скарги відмовити.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Встановлено йому графік побачень із сином ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_5 в такі дні: перша-третя субота місяця з 10 до 17 години, друга-четверта неділя місяця з 10 до 17 години, які проводити у відсутності матері ОСОБА_3. Дозволено ОСОБА_1 відвідувати неповнолітніх дітей під час їхнього перебування у школі та дитсадку на перервах; один раз на три місяці відвідувати разом із дітьми дідуся та бабусю, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3 без участі матері; спілкуватися з дітьми за допомогою телефонного звязку та мережі Інтернет.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 27 грудня 2016 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2016 року в частині: дозволу ОСОБА_1 відвідувати дітей під час їхнього перебування у школі та дитсадку на перервах; дозволу один раз на три місяці відвідувати разом із дітьми дідуся та бабусю, без участі матері; дозволу спілкуватися із дітьми за допомогою телефонного звязку та мережі Інтернет скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові в цій частині. В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2016 року залишено без змін.

10 липня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист про встановлення графіку побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою ОСОБА_5, 07 вересня 2011 року в такі дні: перша-третя субота місяця з 10 до 17 години, друга-четверта неділя місяця з 10 до 17 години, які проводити у відсутності матері ОСОБА_3.

20 липня 2017 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа.

Відповідно до акту від 07 серпня 2017 року державний виконавець Слишик О.М. ознайомила ОСОБА_3 із графіком побачень, встановленим рішенням суду, про що ОСОБА_3 розписалась та зобовязалась виконувати.

11 серпня 2017 року державним виконавцем Слишик О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про розяснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2016 року, в якій вказував, що йому є незрозумілою резолютивна частина зазначеного рішення, зокрема чи зобовязана відповідач не чинити йому перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні па підставі затвердженого судом графіку побачень із дітьми та чи повинен державний виконавець вчиняти дії примусового характеру у випадку наявності зазначених перешкод з боку відповідача.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2017 року в задоволенні зазначеної заяви про розяснення рішення відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 63 цього Закону виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2016 року, з урахуванням рішення апеляційного суду Тернопільської області від 27 грудня 2016 року, та виданий на їх підставі виконавчий лист не містить вказівки на вчинення будь-яких зобовязальних дій чи утримання від їх вчинення щодо божника ОСОБА_3, а стосується виключно встановлення графіку побачень заявника ОСОБА_1 з його дітьми.

Зазначене підтверджене також ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2017 року.

Доводи заявника про незаконність дій державного виконавця внаслідок не залучення до виконання Служби у справах дітей суд вважає необгрунтованими.

Так, відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 залучення органів опіки та піклування відповідно до покладених на них повноважень обовязково здійснюється державним виконавцем при виконанні рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною, а також у разі необхідності забезпечення прав та інтересів дітей та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування).

Однак, у даному випадку державним виконавцем виконувалось рішення лише щодо встановлення графіку побачень з дітьми.

Заявник у судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_3 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Однак, у межах виконавчого листа № 607/1608/16-ц здійснювалося виконавче провадження про встановлення ОСОБА_1 графіку побачень з дітьми, а не зобовязання ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дітьми.

З урахуванням наведеного суд вважає, що дії державного виконавця із виконання зазначеного листа вчинені відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, довівши до відома боржника резолютивну частину рішення, та склавши відповідний акт, державний виконавець мала передбачені законом підстави винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

З огляду на викладене суд приходить до переконання про відсутність достатніх фактичних і правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 39, 63 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 210, 213, 386 389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2, пов'язані з закінченням виконавчого провадження, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_7