АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6525/17 Справа № 204/5768/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Куценко Т.Р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Дніпро 19 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", третя особа - Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про визнання незаконним та скасування наказу про розірвання трудового договору, про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у вересні 2016 року звернувся до суду з позовом до ПАТ "Дніпропетровський трубний завод", в якому просить визнати незаконними накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, визнати незаконним та скасувати наказ про розірвання трудового договору між сторонами та поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу /т.І, а.с.1-6/.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 14 лютого 2011 року його було прийнято на роботу до ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» на посаду вальцювальника 3-розряду трубного відділення №2 трубоволочильного цеху, яке з 01 січня 2012 року перейменоване у «Трубоволочильний Цех 2». 01 грудня 2011 року позивачу присвоєно 4 розряд вальцювальника стану холодного прокату труб. Наказом ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» №53/опоп від 11 серпня 2016 року його було звільнено з посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставами винесення наказу є порушення трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку, а також те, що до нього двічі застосовувалися дисциплінарні стягнення Наказами від 10 серпня 2016 року №103/Н та №104/Н. Посилаючись на те, що трудової дисципліни він не порушував, під час звільнення відповідачем не отримано згоди від Первинної профспілкової організації на його звільнення, членом якої він є, позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами та наполягає на їх задоволені.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним наказ ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" №53/опоп від 11 серпня 2016 року про розірвання трудового договору між ОСОБА_2 та ПАТ "Дніпропетровський трубний завод", згідно п.3 ст.40 КЗпП України та з 12 серпня 2016 року поновлено позивача на посаді вальцювальника четвертого розряду стану холодного прокату труб трубоволочильного цеху-2 ПАТ "Дніпропетровський трубний завод".

Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 серпня 2016 року по 26 квітня 2017 року включно, в сумі 31 951 грн., без врахування податків та інших обов'язкових платежів, належних до утримання.

Визнано незаконними накази ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" від 10 серпня 2016 року №103/Н та №104/Н про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат /т.І, а.с.218-226/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині визначення розміру середньоденного заробітку позивача та суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом застосовано середньоденна заробітна плата у розмірі 179,5 грн., згідно довідки ПАТ «ДТЗ», проте у зазначеній довідці вказано, що середньоденний заробіток ОСОБА_2 встановлений з врахуванням податків та зборів, а саме - податок з доходів фізичних осіб у розмірі 18% та військовий збір у розмірі 1,5%, які мають утримуватися з позивача. Відтак, середньоденний заробіток ОСОБА_2 без врахування податків та зборів має становити: 179,5 грн.-19,5% =144,5 грн. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу без врахування податків та зборів повинен складати: 144,5 грн. х 178 днів = 25 721 грн., що є значно меншою сумою ніж стягнута оскаржуваним рішенням /т.ІІ, а.с.33-34/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника саме за порушення трудової дисципліни.

Згідно ст. ст. 148, 149 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється противоправне винне невиконання або неналежне виконання працівником його трудових обов'язків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Згідно п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Частинами 1-5 ст. 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Частина 6 статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Аналіз зазначених правових норм, у їх сукупності с положеннями ст.43 Конституції України, дає підстави для висновку, що за змістом ст.235 КЗпП Укоаїни працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, встановленого законом.

Судом встановлено, що 14 лютого 2011 року ОСОБА_2 було прийнято на роботу до ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» на посаду вальцювальника 3-розряду трубного відділення №2 трубоволочильного цеху, яке з 01 січня 2012 року перейменоване у «Трубоволочильний Цех 2». 01 грудня 2011 року йому присвоєно 4 розряд вальцювальника стану холодного прокату труб /т.І, а.с.8 зворот/.

Наказом ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" №103/Н від 10 серпня 2016 року ОСОБА_2 за порушення вимог п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, що полягає у невиконанні трудової дисципліни, вальцювальника стану холодного прокату труб Трубоволочильного Цеху-2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стало те, що 08 серпня 2016 року у зміні з 07:00 вальцювальник стану холодного прокату труб Трубоволочильного Цеху-2 позивач не з'явився на змінно-зустрічні збори для отримання завдання на зміну, що є порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни. Із зазначеним наказом позивач ознайомлений під розписку не був, будь-яких письмових пояснень від порушника трудової дисципліни підприємство отримати не зажадало /т.І, а.с.13/.

Наказом ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" №104/Н від 10 серпня 2016 року за порушення вимог п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, що полягає у невиконанні трудової дисципліни, вальцювальника стану холодного прокату труб Трубоволочильного Цеху-2, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Підставою стало те, що 09 серпня 2016 року, працюючи у зміні з 07:00 вальцювальник стану холодного прокату труб Трубоволочильного Цеху-2 ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці з 07:00 до 07:15, пропустив змінно-зустрічні збори, що є порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни. З наказом позивач ознайомлений не був та адміністрація підприємства не зажадала від нього письмових пояснень /т.І, а.с.14/.

Згідно наказу ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» №53/опоп від 11 серпня 2016 року ОСОБА_2 звільнено з посади з 11 серпня 2016 року на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Зокрема підставами винесення наказу є те, що до позивача двічі застосовувалися дисциплінарні стягнення наказами від 10 серпня 2016 року №103/Н та №104/Н /т.І, а.с.10/.

Трудовий розпорядок охоплює систему нормативних актів, які регулюють порядок здійснення трудової діяльності.

Правилами внутрішнього трудового розпорядку, пунктом 3.1 передбачено, що працівник зобов'язаний у встановлений час перед початком роботи відвідувати змінно-зустрічні збори для отримання виробничих завдань. Пунктом п.5.2 правил внутрішнього трудового розпорядку передбачено режим, за яким працюють структурні підрозділи, так для цехів структурних підрозділів, які працюють у многозмінному режимі, денна зміна починається в 07:00 годин, закінчується о 15:00 годині.

Судом встановлено, що позивач саме в цьому режимі і працював як 08 серпня 2016 року, так і 09 серпня 2016 року. Між тим, ані в Правилах внутрішнього трудового розпорядку, ані в Колективному договорі, не встановлено точно визначеного часу для проведення змінно-зустрічних зборів, а отже, адміністрація підприємства доводить завдання для працівників у місці і у час, оперативно, на свій власний розсуд, тому, вимагати від працівника те, що не передбачено його обов'язками, є неприпустимим.

Разом з цим, позивач є членом Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», яка була утворена 08 вересня 2012 року, та про що, було повідомлено відповідним листом від 12 вересня 2012 року, що підтверджується підписом представника заводу Кальцевої від 12 вересня 2012 року за вх. № 41 /т.І, а.с.12/.

Як вбачається із Статуту Незалежної профспілки гірників України, ця організація об'єднує осіб за родом їхньої діяльності на підприємствах не тільки гірничорудної але й інших галузей, перелік яких не є вичерпним /т.І, а.с.28-47/.

Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» набула статусу юридичної особи та внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Так частинами 1-5 ст. 43 КЗпП України визначено, що розірвання трудового договору в тому числі з підстав, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (п.3 ст.40 КЗпП України), може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно виписки з протоколу засідання профспілкового комітету від 02 лютого 2017 року, останній не надав згоду на звільнення вальцювальника четвертого розряду стану холодного прокату труб трубоволочильного цеху-2 ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" ОСОБА_2 /т.І, а.с.185-187/.

Таким чином, розірвання трудового договору з позивачем проведено власником без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації.

Встановивши про порушення процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності наказами адміністрації ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" від 10 серпня 2016 року №103/Н та №104/Н, у зв'язку з тим, що з ними ОСОБА_2 ознайомлений не був, підприємством не відібрано письмових пояснень та відсутня вина працівника, оскільки він був присутній на робочому місці у денну зміну о 07:00 годині суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо визнання вказаних наказів незаконними. Також колегія суддів погоджується з висновком районного суду про визнання незаконним наказу про розірвання трудового договору між сторонами та поновлення позивачі на роботі, оскільки розірвання трудового договору було проведено без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації, що прямо передбачено ст..43 КЗпП України.

Щодо визначення розміру середньоденного заробітку позивача та суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, слід зазначити наступне.

За вимогами абз. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно з абз.1 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати обчислення виплат проводиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів.

Виходячи з того, що позивач був звільнений з роботи з 11 серпня 2016 року. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Згідно довідки Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", заробітна плата ОСОБА_2 за червень 2016 року (12 днів) складала 2 237,40 грн., за липень 2016 року (8 днів) - 1 352,52 грн.; середньоденна заробітна плата складає 179,50 грн. /т.І, а.с.209/.

Таким чином, кількість робочих днів з дня звільнення позивача з 11 серпня 2016 року по день ухвалення рішення 26 квітня 2017 року складає 178 днів.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу за вказаний період складає 31 951грн. (середньоденна заробітна плата помножена на кількість робочих днів вимушеного прогулу) без врахування податків та інших обов'язкових платежів, належних до утримання.

Розмір даної суми судом першої інстанції був визначений з врахування вимог ст.ст. 9, 162, 163 Податкового Кодексу України, за якими фізичні особи - резиденти, у даному випадку ОСОБА_2, є платниками податку на доходи фізичних осіб. Середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті позивачу, підлягає оподаткуванню на загальних підставах, що визначені вищезазначеним Кодексом. Розрахунок вказаного податку та його перерахування у відповідний бюджет здійснюється роботодавцем. У такому ж порядку підлягає нарахуванню та сплаті до відповідного бюджету і єдиний соціальний внесок, який справляється з заробітної плати, що нарахована позивачу за час вимушеного прогулу.

А від так, наведені доводи в апеляційній скарзі спростовуються вищевикладеним, оскільки ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції зазначив, що сума яка підлягає стягненню з відповідача вказана без врахування податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають виключенню із даної суми та перерахуванню роботодавцем за призначенням.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у позові, як про це просить позивач, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

Ж.І. Максюта