Справа № 344/1080/16-ц
Провадження № 22-ц/779/692/2017
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Ясеновенко Л.В., Васильковського В.М.

секретаря Возняк В.Д.

з участю заявниці ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представників заінтересованої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заявою ОСОБА_6, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, та заявою ОСОБА_7, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися в суд із заявами про визнання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення їх її опікунами.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2017 року задоволено заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_6. Визнано ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною та призначено її опікунами ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

В задоволенні заяви ОСОБА_7, зацікавлена особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині задоволення заяви ОСОБА_2 та відмови в задоволенні її заяви, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зокрема зазначає, що відмовляючи в задоволенні її заяви суд першої інстанції взяв до уваги відмову органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в рекомендації щодо призначення її опікуном ОСОБА_8 з посиланням на те, що вона разом із сімєю проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_8 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, суд виходив з того, що вона працює інспектором з кадрів у ПАТ «Тисменицягаз» та зайнята на роботі повний робочий день, а тому підстав для задоволення її заяви про призначення її опікуном ОСОБА_8 не вбачається.

При цьому, поза увагою суду першої інстанції залишились її пояснення про те, що вона є родичкою (троюрідною племінницею) ОСОБА_8 Відповідно до висновку з ЛКК від 27.04.2016 року №445 за станом здоровя вона може здійснювати догляд та бути опікуном. Її проживання у м. Тисмениці не завадить їй виконувати обовязки опікуна, так як відстань до м. Івано-Франківська є незначною. Крім того, вона має можливість проживати і в м. Івано-Франківську, так як тут проживає її мама ОСОБА_6

Вважає, що рішення суду про відмову в призначенні її опікуном ОСОБА_8 ухвалене не в інтересах особи, яка потребує стороннього догляду та опіки. Більше того, суд допустив порушення ст. 63 ЦК України та призначив опікуном над ОСОБА_8 зовсім чужу людину громадянку ОСОБА_2, яка є двоюрідною племінницею покійного чоловіка ОСОБА_8

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення заяви ОСОБА_2 та відмови в задоволенні її заяви скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити, а її заяву задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 та її представник, представники органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги не визнали, посилаючись на обґрунтованість висновків суду, просили в задоволенні скарги відмовити.

Апелянт та заявник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника, її представника, представників заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Задовольняючи заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_6, суд першої інстанції, врахувавши висновок судово-психіатричного експерта №90/2016 від 15.03.2016 року, а також висновки опікунської ради виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №94/03.02.16 та №95/03.02.16 від 15.07.2016 року, вважав за доцільне визнати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною та призначити її опікунами ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_7, суд виходив з того, що оскільки органом опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відмовлено ОСОБА_7 в рекомендації щодо призначення її опікуном ОСОБА_8 з посиланням на те, що вона разом із сімєю проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_8 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, а в судовому засіданні встановлено, що вона працює інспектором з кадрів у ПАТ «Тисменицягаз» та зайнята на роботі повний робочий день, то підстав для задоволення її заяви про призначення її опікуном ОСОБА_8 не вбачається.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною 3 ст. 237 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до положень ст.ст. 41, 60 ЦК України, ст. 241 ЦПК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Положеннями ст.ст. 63, 64 ЦК України визначено, що опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №90/2016 від 15.03.2016 року (а. с. 27-30 в т. 1) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає стійким хронічним психічним розладом вираженою судинною (мультиінфарктною) деменцією. Зазначене захворювання позбавляє ОСОБА_8 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У звязку з наведеним суд першої інстанції правильно дійшов висновку про доцільність визнання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною.

Також встановлено, що заявниця ОСОБА_2 є родичкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про одруження (а. с. 17-20 в т. 1).

Заявниця ОСОБА_6 є родичкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями: архівної довідки, свідоцтва про народження, метричної книги реєстрації народжень по с. Липівка Тисменицького району (церква) 1867-1938 р.р., ОСОБА_4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а. с. 18-22 в т. 2).

Заявниця ОСОБА_7 є родичкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями: архівної довідки, свідоцтв про народження, ОСОБА_4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, ОСОБА_4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтва про шлюб, метричної книги реєстрації народжень по с. Липівка Тисменицького району (церква) 1867-1938 р.р. (а.с. 94-100 в т. 2).

В засіданні суду першої інстанції учасники процесу зазначені факти не заперечили, а тому згідно ст. 61 ЦПК України такі доказуванню не підлягають.

Опікунською радою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради розглядалося питання щодо надання висновку про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_8

При розгляді зясовано, що заявниця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, є двоюрідною племінницею покійного чоловіка особи, яка визнається недієздатною, за станом здоровя може бути опікуном (виписка з протоколу ЛКК №7 МП №1 від 08.04.2016 року), одружена, не працює. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 25.05.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 умови проживання у квартирах задовільні.

Відповідно до висновку №95/03.02.16 від 15.07.2016 року (а. с. 66 в т. 2) опікунська рада виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вважала за доцільне призначити опікуном ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, над ОСОБА_8, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, при умові визнання її недієздатною в судовому порядку.

Також опікунською радою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради розглядалося питання щодо надання висновку про доцільність призначення ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_8

Опікунською радою зясовано, що заявниця ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, є двоюрідною сестрою особи, яка визнається недієздатною, за станом здоровя може бути опікуном (виписка з протоколу ЛКК №1881 МП №2 від 10.05.2016 року), пенсіонер. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 умови проживання у квартирах задовільні.

Відповідно до висновку №94/03.02.16 від 15.07.2016 року (а. с. 168 в т. 2) опікунська рада виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради вважала за доцільне призначити опікуном ОСОБА_6, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, над ОСОБА_8, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 при умові визнання її недієздатною в судовому порядку.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що органом опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради було відмовлено ОСОБА_7, яка являється дочкою заявника ОСОБА_6, в рекомендації щодо призначення її опікуном ОСОБА_8 з посиланням на те, що вона разом із сімєю проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_8 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Також встановлено, що ОСОБА_7 працює інспектором з кадрів у ПАТ «Тисменицягаз» та зайнята на роботі повний робочий день.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм матеріального і процесуального права суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 доцільно призначити опікунами ОСОБА_8, а в задоволенні заяви ОСОБА_7 відмовити.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що суд безпідставно взяв до уваги відмову органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в рекомендації щодо призначення її опікуном ОСОБА_8, та поза увагою залишив її пояснення про те, що вона з метою догляду підопічної може доїжджати з м. Тисмениці або й проживати в м. Івано-Франківську, оскільки всім доказам та встановленим обставинам справи в сукупності суд першої інстанції дав оцінку, а за змістом ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не вправі переоцінювати докази, досліджені судом першої інстанції, крім тих, що були досліджені судом з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Доводи апелянта про те, що при призначенні ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_8 суд допустив порушення ст. 63 ЦК України, оскільки призначив опікуном чужу людину підопічній, так як ОСОБА_2 є двоюрідною племінницею покійного чоловіка ОСОБА_8, не узгоджуються з положеннями ч. 4 цієї статті, відповідно до якої опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

З аналізу наведеної норми слідує, що законодавцем не встановлено обовязкової умови призначення опікуном з числа осіб, що перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним. Крім того, враховуються особисті стосунки між ними та можливість особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника, що й було враховано судом. Апелянтом не спростовано встановлені обставини справи, зокрема, що заявник ОСОБА_2 та її підопічна ОСОБА_8 проживають неподалік одна від одної, адже вулиці Стуса та Симоненка розташовані перпендикулярно одна до одної. Вже більше 20-ти років ОСОБА_2 доглядає ОСОБА_9, яка після смерті чоловіка ОСОБА_10 (дядька заявниці) була одинокою, часто хворіла. Вона прибирала в квартирі, закуповувала продукти, допомагала у всьому, у звязку з чим у 2010 році ОСОБА_9 склала на ОСОБА_2 заповіт, яким заповіла їй все своє майно. Два останніх роки ОСОБА_9 взагалі лежача і заявниця здійснює постійний догляд за нею.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає встановленим судом обставинам справи і визначеним відповідно до них правовідносинам. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2017 року відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Ясеновенко Л.В.

ОСОБА_11