Справа № 190/2162/16-ц
Провадження №2/190/70/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 січня 2017 року м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Легкошерст Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських, стягнення аліментів та призначення опікуном,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуном.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_3 є матір'ю малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати ухиляється від обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання дитини, не цікавиться її життям та здоров'ям, не працює, працевлаштовуватися не бажає, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, матеріально дитину не утримує. Просить позбавити останню батьківських прав відносно її малолітньої доньки, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та призначити її опікуном малолітньої ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 двічі підряд 12.01.2017 року та 30.01.2017 року в судові засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином/а.с.31,32/, причину неявки до суду не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_3 є матір'ю малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження/а.с.6/. Відомості про батька малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України /а.с.7/.

Згідно характеристики голови вуличного комітету від 01.11.2016 року ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 не проживає, має зв'язки з сумнівними компаніями, навчання покинула, не працює, вихованням доньки не займається /а.с.11/.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування П'ятихатської райдержадміністрації останні вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10/.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 07.11.2016 року будинку АДРЕСА_1, в якому проживає ОСОБА_1 разом із сім'єю - будинок складається з чотирьох кімнат - зали, двох спалень, кухні, ванної, коридору. Будинок чистий, оснащений необхідними меблями та побутовою технікою, є куточок для відпочинку та гри/а.с.14/.

Відповідно до медичного висновку ОСОБА_1 за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна/а.с.15/, до кримінальної відповідальності не притягувалася /а.с.17/.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, наведені обставини дають підстави для висновку, що відповідач ОСОБА_3 свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, оскільки не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні з донькою їй ніхто не чинив і не чинить, тому з врахуванням інтересів дитини відповідача слід позбавити батьківських прав.

Згідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов'язку.

За вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при чому ч. 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матірю малолітньої ОСОБА_2, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Згідно подання органу опіки та піклування П'ятихатської райдержадміністрації № 61-4801/0/363-16 від 02.12.2016 року останні вважають за можливе призначити ОСОБА_1 опікуном над малолітньою онукою ОСОБА_2/а.с.9/.

Так як, малолітня ОСОБА_2 залишилась без батьківського піклування, виходячи з її інтересів її опікуном слід призначити ОСОБА_1.

Суд роз'яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України "Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом".

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуном - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, опікуном над малолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Маркс Саратовської області, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) матері щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на користь їі опікуна ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 14 грудня 2016 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто П"ятихатським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.

Позивачем на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Говуючий суддя Ю.В. Легкошерст