Справа № 128/3054/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16 березня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Микитюк І.С., без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2016 року позивач звернулася до Вінницького районного суду із позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Поданий позов, після його уточнень, позивач обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4.Після його смерті відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1. Дане будинковолодіння належить до суспільної групи домогосподарства - колгоспний двір.

Вказує, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року головою даного двору був ОСОБА_4, на згідно свідоцтва № про право власності належало т членами двору були: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Позивачка та відповідачі по справі проживали з померлим, тому вважаються такими, що прийняли спадщину оскільки вступили в управління спадковим майном.

Позивачка є спадкоємцем першої черги, як дружина померлого, та спадщину прийняла фактично.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право на частку колгоспного двору, по вищезазначеному домоволодінні, оскільки з 10.08.1991 року перестали проживати за адресою АДРЕСА_1 та не брали участь своєю працею та коштами у ведені спільного господарства двору.

ОСОБА_2 є донькою позивача та спадкодавця, ОСОБА_3- їх онукою.

Відповідачі з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались.

Просить суд, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на будинок АДРЕСА_1,

смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в с. Гуменне, Вінницького району.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з'явилися, але через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд даної справи у їх відсутності, проти задоволення даного позову не заперечують.

Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не з*явившихся осіб.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17).

Після його смерті відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1, який належав померлому згідно копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 86 від 22.12.1989 р.(а.с.10). Та обставина, що при житті ОСОБА_4 володів, користувався та розпоряджався житловим будинком з відповідними господарськими будівлями та спорудами на праві власності підтверджується копією погосподарських книг на спірне домоволодіння.

З погосподарських книг за перод 1955-1995 р.р. , вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 відносився до категорії суспільної групи домогосподарств - колгоспний двір. ( а.с.19-47).

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно норм статті 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З копій довідки сільської ради, копії паспорту та копій погосподарских книг, вбачається, що позивач на час смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року ,і по даний час зареєстрована та мешкає в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , який належав на праві власності голові колгоспного двору ОСОБА_4, тому вважається такою , що фактично вступила в управління або володіння цим спадковим майном.

Однак, як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 вересня 2016 року винесеного державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, оскільки позивачем не надано оригінал правовстановлюючого документу на спірне домоволодіння. (а.с. 59).

Також з даної відповіді нотаріуса, вбачається, що спадкової справи після смерті ОСОБА_4, не заводилося.

В п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право особистої приватної власності НОМЕР_1 ОСОБА_4, як голові колгоспного двору АДРЕСА_1 належало вищезазначене домоволодіння. Позивач у справі є спадкоємицею першої черги, як дружина ОСОБА_4, спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном, такі дії позивача відповідають ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) та на даний час також зареєстрована та проживає у спадковому будинку.

Реалізувати своє право як спадкоємця після смерті спадкодавця поза судовим порядком, позивач не має можливості, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дане домоволодіння.

Тому, захист спадкового права позивача, підлягає захисту судом, шляхом задоволення позову про визнання права власності на даний будинок в порядку спадкування за законом, оскільки задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а також, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом набудинок АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4 який помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Гуменне, Вінницького району та Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії , шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: