Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 04.10.2013р. між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено Кредитний договір на суму 18 240 грн. 30.09.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним Кредитним договором. 10.10.2016р. між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та позивачем укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму за основною сумою кредиту, нарахованим процентам, комісіям та іншим платежам за основним договором. Відповідно до додатку № 1-1 до Договору факторингу від 10.10.2016р. позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 50 226,47 грн., які просить стягнути із неї.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, подав клопотання, в якому позов підтримує, просить задовольнити та розглядати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи сповіщалася згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив врахувати їх письмові заперечення, в яких вважав позов необґрунтованим, безпідставним, незаконним та таким, що не підлягає задоволенню. Вважав, позивач не має права грошової вимоги до відповідача, оскільки надані ним докази не підтверджують перехід права вимоги до відповідача по Кредитному договору. Також, позивач не надав доказів того, що ТОВ «Дата Майнінг Груп» та позивач є фактором та мали право здійснювати факторингові операції. Крім того, вважає, що позовна заява давність по даному зобов'язанню пропущена.

Вислухавши позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

В суді встановлено, що 04 жовтня 2013р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 500418648 на суму 18 240 грн.

30 вересня 2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено Договір факторингу.

Як зазначає позивач, відповідно до умов вказаного Договору факторингу до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним Кредитним договором. 10.10.2016р. між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та позивачем укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму за основною сумою кредиту, нарахованим процентам, комісіям та іншим платежам за основним договором, та відповідно до додатку № 1-1 до Договору факторингу від 10.10.2016р. позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 50 226,47 грн.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, згідно частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно п.п. 1.1. п. 1 Договору факторингу від 30.09.2014р. ТОВ «Дата Майнінг Груп» зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа-Банк» за плату, а ПАТ «Альфа-Банк» зобов'язується відступити ТОВ «Дата Майнінг Груп» свої права грошової вимоги до боржників, перелік яких міститься у Додатку № 1 до Договору.

Разом із тим, позивачем не долучено до матеріалів справи Додаток № 1 до Договору факторингу від 30.09.2014 року, у зв'язку з чим неможливо встановити відступлення банком на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп» права вимоги до відповідача за кредитним договором № 500418648 від 04.10.2013р.

В матеріалах справи наявний витяг з Додатку № 1 до Договору факторингу від 30.09.2014р. перелік кредитних договорів, однак він не містить підписів сторін та був сформований представником позивача. Зазначений витяг не засвідчує перехід права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 500418648 від 04.10.2013р. до ТОВ «Дата Майнінг Груп».

Згідно п.п. 1.3. п. 1 Договору факторингу від 30.09.2014р., право грошової вимоги вважається відступленим ТОВ «Дата Майнінг Груп» в день отримання ПАТ «Альфа-Банк» грошових коштів від ТОВ «Дата Майнінг Груп», що підтверджується підписання Акту прийому-передачі прав вимог.

Проте суду не надано Акту прийому-передачі прав вимог, укладеного між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ПАТ «Альфа-Банк» та інших документів, які підтверджують, що ПАТ «Альфа-Банк» отримало від ТОВ «Дата Майнінг Груп» грошові кошти за цим договором.

Враховуючи, що позивачем не надано жодних доказів того, що ТОВ «Дата Майнінг Груп» на момент укладення із позивачем договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року мало право грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору № 500418648 від 04.10.2013р., то в силу статті 1077 ЦК України, позивачем не доведено перехід до нього права грошової вимоги до відповідача по зазначеному Кредитному договору.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Однак, за матеріалами справи убачається, що позивачем надано суду копію договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ не в повному об'ємі, лише аркуші 1, 2, 3, 7 та 10, що позбавляє суду дослідити його положення в повній мірі.

Щодо самої заборгованості, яку позивач просить стягнути із відповідача на його користь, слід зауважити, що згідно п. 1.2. п. 1 Договору факторингу від 30.09.2014р., укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп», за цим договором до ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступаються наступні права:

право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредитів відповідно до Основних договорів;

право вимоги сплати процентів за користування кредитами в розмірі встановленому Основними договорами, нарахованих та сплачених станом на дату підписання цього договору;

право вимоги сплати комісій та інших нарахованих обов'язкових платежів у розмірі, встановленому Основними договорами, нарахованих та не сплачених станом на дату підписання цього договору.

Виходячи із викладеного, ТОВ «Дата Майнінг Груп» міг набути права вимоги сплати процентів за користування кредитом та сплати комісії та інших нарахованих обов'язкових платежів, які були нараховані та не сплачені відповідачем станом на 30.09.2014р.

Згідно копії розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 30.09.2014р. по Кредитному договору було нараховано та не сплачено: заборгованість за процентами та комісією у розмірі 6 547,6 грн.; пеня, штраф, неустойка у розмірі 1 600,00 грн.; та заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 17 426,23 грн.

Отже, виходячи із умов Договору факторингу від 30.09.2014р., укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп», до останнього могло перейти право грошової вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості, в розмірі 25 573,83 грн.

Крім того, згідно п. 2.3 Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, право вимоги вважається відступленим Фактору з дати надходження на рахунок ТОВ «Дата Майнінг Груп» ціни прав вимог в повному обсязі.

Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Документом про сплату є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж, або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Згідно ч. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

За приписами частини 1 статті 1090 ЦК України, зміст і форма платіжного доручення та розрахункових документів, що подаються разом з ним, мають відповідати вимогам, встановленим законом і банківськими правилами.

При цьому, позивачем не надано платіжного доручення про сплату ціни прав вимог по Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року. В той же час, акт приймання-передачі реєстру Боржників, наданий позивачем, не є доказом надходження на рахунок ТОВ «Дата Майнінг Груп» ціни прав вимог в повному обсязі. Таким чином, позивачем не підтверджено документально перехід до нього права грошової вимоги до відповідача по вказаному Кредитному договору.

Згідно положень статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», факторинг належить до фінансових послуг, які відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону надаються фінансовими установами.

Згідно частини 1 ст. 1 згаданого Закону, фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

Таким чином, для здійснення факторингових операцій, фінансова установа має значитися у Реєстрі фінансових установ, а в додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи у видах фінансових послуг, які фінансова компанія має право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства, має бути зазначений факторинг.

Однак, позивачем не надано доказів того, що ТОВ «Дата Майнінг Груп», а також сам позивач на моменту укладення Договорів факторингу від 30.09.2014р. та 10.10.2016р. були внесені до реєстру фінансових установ та отримали дозвіл відповідно до законодавства надавати послуги з факторингу.

Згідно частини 2 статті 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями статті 517 ЦК України передбачається, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Так, позивачем долучено до позовної заяви копію повідомлення про перехід до нього права вимоги за Договором № 500418648 від 04.10.2013р., вих. № 001476200-1 від 19.10.2016р. та повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору, вих. № 001476200-1 від 19.10.2016р. які адресовані на ім'я відповідача. Однак, будь-яких підтверджень того, що вказані повідомлення дійсно направлялись та були вручені відповідачу, суду не надано, крім того, копія повідомлення вих. № 001476200-1 від 19.10.2016р. не містить підпису директора.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки позивач не надав суду належних, достатніх та допустимих доказів тих обставин, про які зазначає в своєму позові.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності - суд не враховує її, оскільки відмовляється в задоволенні позову по суті спору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», ст.ст. ст.ст. 512, 514, 517, 1077, 1079, 1082 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 78, 81, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: