Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., при секретарі Гончаровій К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності впорядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 15 травня 2015 року, на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вул. Польова, 7 в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, та прийняла спадщину, але оформити її в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності спадкодавця на будинок відсутні.

Ухвалою Василівського районного суду від 14 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі.

Позивач ОСОБА_1, представник відповідача Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, причини нявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи

Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не зявилися у судове засідання.

У звязку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що 15 травня 2015 року померла ОСОБА_3 у селі Кам`янське Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №323770.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його діти: ОСОБА_4, який відмовився від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву нотаріусу, та ОСОБА_1, яка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця за законом.

02 лютого 2016 року ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка знаходиться за адресою: с. Кам`янське, вул. Польова, 7 Василівського району Запорізької області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на земельну ділянку площею 0,0230 га, яка знаходиться за адресою: с. Кам`янське, вул. Польова, 7 Василівського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

Окрім земельної ділянки, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 до складу спадкового майна входить житловий будинок у с. Кам`янське, вул. Польова, 7 Василівського району Запорізької області.

Вищевказані обставини підтверджені матеріалами спадкової справи, копія якої є у справі.

Таким чином, позивачка відповідно до положень ст.ст. 1216-1223, 1258, 1265 ЦК України єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної

реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Як встановлено судом, згідно довідки Кам`янської сільської ради Василівського району №2097 від 24.11.2017 року, ОСОБА_3 зареєстрована і проживала за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_1, і є головою домогосподарства згідно запису в погосподарській книзі №16 (2011-2015 роки), особовий рахунок №1037 Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області.

При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку за померлою ОСОБА_3 за її життя у виконкомі сільської ради, остання мала вказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції1963 року).

Неможливість для позивачки оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 05.07.2017 року №493/02-31, винесеною у спадковій справі №178 за 2015 рік. Цією постановою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді житлового будинку, який належав спадкодавцю та знаходиться за адресою: с.Кам`янське, вул. Польова, 7 Василівського району Запорізької області.

Таким чином, враховуючи, що житловий будинок 7 по вул. Польова в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області належить на праві власності померлій ОСОБА_3, а позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3, належним чином прийняла спадщину після її смерті, інші спадкоємці за законом або особи, які мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні, державна реєстрація обєкту нерухомого майна за померлою ОСОБА_3 не проводилася та правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює оформлення в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Кам`янське, вул. Польова, 7, в порядку спадкування за законом після смерті 15 травня

2015 року ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, с. Кам`янське, вул. Миру, 21) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вул. Польова, 7 в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області, а саме: житловий будинок - А, прибудову а, тамбур а1, літню кухню Б, сарай - В, погріб Г, убиральню Д, огорожу - №1, водогін №2, в порядку спадкування за законом після смерті 15 травня 2015 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ перехідних положень ЦПК України(в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5