Дата документу 20.04.2017 Справа № 165/1796/16-ц
Провадження №2/554/1422/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Кучеренко В.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом позовну заяву ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договірних зобовязань у звязку з порушенням прав споживача , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Нова пошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договірних зобовязань у звязку з порушенням прав споживача. В якому прохав стягнути з ТОВ «Нова пошта» : 48 000 грн. майнової шкоди, заподіяну, через неналежне виконання договірних відносин та порушення прав споживача; 5 000 грн. моральної шкоди, заподіяну через неналежне виконання договірних відносин та порушення прав споживача. В обґрунтування позову зазначив, що 23.09.2015 між ним ОСОБА_2 та ТОВ «Нова пошта» було укладено договір щодо надання послуг з організації перевезення вантажу, а саме новий телевізор марки «Самсунг» оголошеною вартістю 48 000 грн. Вантаж був прийнятий відповідальними особами ТОВ «Нова пошта» і ніяких зауважень щодо упаковки, запаковування, маркування на упаковці у працівників відділення №1 ТОВ «Нова пошта» в м. Нововолинську по вул. Луцькій, 25 в момент відправлення не було, тому вантаж був прийнятий до пересилання. Телевізор знаходився у заводській коробці, що у відповідності до технічних умов та стандартів відповідає вимогам упаковки відправлення. На лицевій стороні заводської коробки, в якій знаходився телевізор, в верхній частині розміщене маркування. Пересилка була спрямована на м. Маріуполь. За надані послуги сплачено кошти в сумі 387 грн. Одержувач ОСОБА_3 не прийняв вантаж у звязку з виявленими та наявними пошкодженнями упаковки та телевізора. Згідно акту приймання - передачі від 26.09.2016 року встановлено, що вантаж, в даному випадку телевізор перебував у заводській упаковці, тобто був правильно запакований і мав наявне маркування. Про наявні пошкодження був складений акт за участю уповноваженого представника ТОВ «Нова пошта» ОСОБА_4 Актом повністю підтверджено наявність пошкоджень на коробці, яких не було в момент відправлення з м. Нововолинськ, підтверджено пошкодження самого майна - тріщина з лівого боку зверху до низу. Вважає, що ТОВ «Нова Пошта» порушено п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільна транспортом в Україні, згідно якого вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися. На претензію від 02.10.2015 ТОВ «Нова Пошта» було відмовлено, не навівши жодного факту, який би вказував на те, що шкоду заподіяно не з його вини, через що звертається до суду з вказаним позовом.

Позивач неодноразово змінював, уточнював позовні вимоги та 14.03.2017 подав до суду останню уточнену позовну заяву. В якій остаточно прохав: стягнути з ТОВ «Нова пошта» : 48 000 грн. майнової шкоди; 387 грн. провізної плати; 5 000 грн. моральної шкоди.; судові витрати покласти на ТОВ «Нова пошта».

Позивач ОСОБА_2 до суду не зявився, зазначивши в заяві про уточнення предмету позову та позовних вимог про розгляд справи без його участі. (а.с.116-118).

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Нова Пошта» за дорученням ОСОБА_1 позов не визнав. Прохав відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в позові повністю.

Судом встановлено, що відповідно до наданої ОСОБА_2 експрес-накладної №6639 від 23.09.2015 ОСОБА_2 було передано ТОВ «Нова пошта» у м. Нововолинськ, відділення №1 для відправлення «телевізор» вагою 55 кг з оголошеною вартістю відправлення 48 000 грн. на адресу м. Маріуполь, відділення №1, бульвар Шевченка, 313 на імя ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до ст.ст.11, 629 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення зобовязань та є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобовязується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, повязаних з перевезенням вантажу.

При складанні товарно-транспортної накладної №6639 від 23.09.2015 відправник ОСОБА_2 передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами публічного договору (публічна оферта), розміщеного на офіційному сайті htpp://novaposhta.com. ua.

Таким чином, між ОСОБА_2 та ТОВ «Нова пошта» було укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг.

Вантаж було доставлено за призначенням до відділення №1 м. Маріуполь, де 26.09.2015 одержувач ОСОБА_3 оглянув його у приміщенні відділення №1 у присутності представника перевізника та заявив, що коробка має пошкодження: прорізана з одного боку, яка не співпадає з місцем пошкодження вантажу та екран має тріщину з лівого боку: зверху донизу і від отримання відмовився, що підтверджується копією акту прийому-передачі від 26 вересня 2015 року (а.с.7).

02 жовтня 2015 року ОСОБА_2 надіслав претензію на адресу ТОВ «Нова пошта» про відшкодування йому збитків в сумі 48 000 грн. (а.с.16).

Відповідно до ст.909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст.920 ЦК України, у разі порушення зобовязань, що витікають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлене цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 917 ЦК України, відправник повинен пред'явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці; вантаж має бути також замаркований відповідно до встановлених вимог.

Відповідно до п. 52 Статуту Автомобільного транспорту передбачає: вантажі, які потребують тари для запобігання втраті, недостачі, псуванню і пошкодженню їх при перевезенні, повинні предявлятися до перевезення у справній тарі, яка відповідає державним стандартам або технічним умовам, а в окремих випадках в іншій справній тарі, що забезпечує їх повне збереження.

Відповідно до п.62 Статуту Автомобільного транспорту: тарні і штучні вантажі приймаються до перевезення з зазначенням у товарно-транспортній накладній ваги вантажу і кількості вантажних місць. Вага тарних і штучних вантажів визначається вантажовідпрвником до предявлення їх до перевезення і зазначається на вантажних місцях.

Відповідно до п.3.4 публічного договору: шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положенням договору, умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для організації його перевезення, та зобовязується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису відправника.

Згідно п.5.1 публічного договору: відправник запаковує відправлення.

Відповідно до п.7.2.12 публічного договору: експедитор не зобовязаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Згідно із п. 7.2.7. договору, експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення Одержувачу, вважається недійсним.

Відповідно до п.134 Статут Автомобільного транспорту УРСР: Автотранспортне підприємство або організація звільняються від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу в разі, коли: вантаж прибув у справному автомобілі (контейнері) тобто упаковці зі справними пломбами вантажовідправника, а штучний вантаж з справними захисною манкіровкою, бандеролями, пломбами вантажовідправника або виготовлювача.

В зазначеному випадку автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність за незбереження вантажу, якщо предявник претензії доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися з вини автотранспортного підприємства або організації.

Наявність цілісної зовнішньої упаковки вантажу без жодних слідів фізичної руйнуючого впливу встановлює відсутність вини перевізника та свідчить про виникнення пошкоджень не під час перевезення вантажу та поза межами відповідальності перевізника, тобто подано для перевезення пошкоджений вантажу цілій упаковці.

Згідно п. 16.11. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом до претензії на втрачений, відсутній, зіпсований вантаж, крім документів, які підтверджують право на пред'явлення претензії, додається документ, яким засвідчується кількість і вартість відправленого вантажу.

Документом, який підтверджує оплату вантажовідправником вартості вантажу, може служити документ банку або довідка, підписана керівником і головним (старшим) бухгалтером підприємства, яке заявило претензію, відносно того, по якому рахунку і в якій сумі, коли і кому була проведена оплата вартості вантажу. Ця довідка має бути засвідчена печаткою.

Так, ст. 1192 ЦК України визначає: розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 136 Статуту автомобільного транспорту УPCP: Автотранспортні підприємства або організації відшкодовують збитки, заподіяні при перевезенні вантажів, у таких розмірах: б) за пошкодження або псування вантажу - в розмірі тієї суми, на яку знизилася його вартість.

За ст. 924 ЦК України. Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування, або ушкодження прийнятого до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди.

Таким чином вказана норма матеріального права зобовязує позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди у вигляді вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічно ч. 1 та ч. 2 ст. 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Жодного належного доказу який би встановлював розмір фактичної шкоди у вигляді вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі позивачем не надано.

Згідно ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», вартість замовленої послуги з перевезення вантажу становить 387 грн.

У відповідності до вимог ст.10 ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, позивачем не було доведено того факту, що вантаж було пошкоджено перевізником у всередині упаковки, характер якої не відповідав виду вантажу та відомості про ушкодження упаковки під час переміщення, навантаження, розміщення або вивантаженням вантажу.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.4, п.5 ППВСУ від 31.03.1995 за №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім інших вимог, передбачених ст.137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У відповідності до вимог ст.10 ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, позивачем не надано доказів та судом не встановленні факти заподіяння йому моральної шкоди діями чи бездіяльністю ТОВ «Нова Пошта».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами ні порушення зобовязання з боку відповідача, ні вини відповідача у пошкодженні вантажу, що означає неможливість наявності причинного звязку, у звязку з чим відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 вартості вантажу та моральної шкоди.

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позову до суду складають 1102 грн. 40 коп. (а.с.20).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договірних зобовязань у звязку з порушенням прав споживача відмовити повністю.

Складання повного тексту рішення відкладено на 5 (п»ять) робочих днів 26 квітня 2017 року.

Судові витрати віднести на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його отримання, а відсутніми особами з дня отримання.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги якщо така заява не буде подана.

Суддя І.О.Блажко