Справа № 755/2235/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача, ОСОБА_2, на її користь кошти на утримання спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у розмірі ? від його заробітку (доходу), але не менше 33% від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення ними повноліття.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 липня 2004 року між нею та відповідачем, ОСОБА_2, укладено шлюб. Від цього шлюбу в них є двоє дітей - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З січня 2017 року вони фактично припинили проживати разом, вести спільне господарство, хоча і знаходяться в офіційному шлюбі. Діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні, всі обов'язки щодо виховання та догляду за дітьми несе вона самостійно. Угоди про добровільне матеріальне забезпечення дітей нею та відповідачем не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому повноцінно утримувати своїх неповнолітніх дітей. Інших дітей в нього немає, аліменти більше нікого не сплачує.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що протягом чотирьох місяців відповідач не забезпечує їхніх спільних з нею дітей. Раніше він погоджувався на сплату аліментів на утриманні дітей у розмірі ? частини його доходів, але наразі не погоджується. Вона ж не працює, перебуває з серпня 2016 року на обліку в центрі зайнятості.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив суду, що вважає своїм обов'язком сплату аліментів у розмірі 1/3 частини від його доходу. Він працює інженером у ТОВ «Теплосистеми України» та отримує заробітну плату у розмірі близько 5000 гривень. Інших утриманців, інвалідності та протипоказань до роботи він не має. Також зазначив, що купує продукти харчування дітям, сплачує квитанції за навчання дітей.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2004 року (а.с. 2).

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3, 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом з малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою форми № 3 від 18 січня 2017 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» (а.с. 5). Відповідач проживає окремо від позивача та спільних дітей.

Відповідно до довідки № 777 від 13 березня 2017 року, виданої ТОВ «Теплосистеми України», ОСОБА_2 з 14 квітня 2008 року працює в ТОВ «Теплосистеми України» на посаді інженера-проектувальника проектного відділу.

Судом встановлено, що відповідач від утримання своїх малолітніх дітей не відмовляється, має постійне місце роботи, протипоказань до праці не має, інших утриманців також не має. При цьому, позивач не працює, перебуває на обліку у відповідному відділі центру зайнятості.

Таким чином, при визначені розміру аліментів, який буде стягуватись на утримання дітей, суд з урахуванням положень ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує як матеріальне становище позивача, яка проживає з діють, не працює, так і становище відповідача, який проживає окремо від родини, офіційно працевлаштований, інших утриманців або протипоказань до роботи не має.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про спроможність відповідачем до сплати на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною - сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір на користь держави, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 640 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 141, 180, 181-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04 лютого 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною, сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: