1Справа № 335/2280/17 2/335/950/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача-1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, питання про подальший процесуальний порядок розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

15.12.2017 набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 19 ЦПК України визначено форми цивільного судочинства, зокрема, загальне та спрощене позовне провадження.

З огляду на викладене, оскільки дана цивільна справа перебуває в процесі судового розгляду, судом поставлене на обговорення усіх учасників процесу питання про подальший процесуальний порядок розгляду даної справи з урахуванням вищезазначених змін до ЦПК України.

Представник позивача у судовому засіданні просив вирішити дане питання на розсуд суду.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні просив розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження з метою належного дослідження усіх доказів по справі.

Крім того, представником відповідача-1 у судовому засіданні заявлене клопотання про витребування доказів, за яким вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин переходу права вимоги від АКБ «Райффайзенбанк Україна» до позивача, а також, що розрахунок суми заборгованості є сумнівним, оскільки відсутня інформація про платежі за кредитним договором. Просив витребувати у позивача документи, що підтверджують факт переходу прав у зобовязанні за кредитним договором № ML-201/192/2006 від 25.05.2006 від первісного кредитора АКБ «Райффайзенбанк Україна» до ЗАТ «ОТП Банк», документи, що підтверджують факт переходу прав у зобовязанні за кредитним договором № ML-201/192/2006 від 25.05.2006 від ЗАТ «ОТП Банк» до ПАТ «ОТП Банк», копії матеріалів кредитної справи за вказаним договором, документ, що підтверджує ознайомлення ОСОБА_3 з умовами кредитування та сукупною вартістю кредиту, підписаний нею, виписки з рахунків по кредитному договору, а саме № 5031 та № 5031, інформацію про платежі за кредитним договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, детальний розрахунок залишку заборгованості, суми несплачених відсотків, інформацію про відсоткову ставку на момент укладання кредитного договору та всі її зміни, документ, що підтверджує факт надання поручителем згоди на зміну зобовязання (збільшення розміру зобовязання) за кредитним договором, інформацію про вжиті банком заходи для погашення заборгованості (документи або їх копії, що засвідчують позасудову процедуру повернення або стягнення боргу).

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про витребування доказів, оскільки всі необхідні документи на обґрунтування позовних вимог наявні в матеріалах справи та були надані представником позивача у судове засідання.

Відповідач-2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд дійшов такого висновку.

Предметом спору у даній адміністративній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 24 123,52 долари США та відсотків 2 711,04 долари США.

Відповідно до частини четвертої статті 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Крім того, виходячи з положень статті 274 ЦПК України, дана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність продовження розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом із тим, враховуючи, що статтею 278 ЦПК України передбачено необхідність подання заяв по суті справи, тому суд вважає за необхідне з метою виконання процесуальних вимог до заяв по суті справи, встановити учасникам процесу строки для подання таких заяв.

Розгляд справи слід здійснювати з повідомленням (викликом) сторін в порядку ч. 6 ст. 279 ЦПК України.

Стосовно клопотання представника відповідача-2 про витребування доказів суд зазначає таке.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами частин першої третьої статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною першою статті 84 ЦПК України встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною другою статті 84 ЦПК України передбачені вимоги до клопотання про витребування доказів, а саме у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Вивчивши зміст клопотання представника відповідача-1, суд доходить висновку, що воно вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Так, у клопотанні представник відповідача-1 ставить питання про витребування значного обсягу документів, зокрема, матеріалів кредитної справи, документів, що підтверджують перехід права вимоги до позивача, розрахунку заборгованості, банківських виписок по рахункам тощо.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, всі докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, були долучені до позовної заяви, а також надані у судовому засіданні.

Зокрема, матеріали справи містять розрахунок суми заборгованості, засвідчені копії кредитного договору із додатковими угодами до нього, які підтверджують зміну процентної ставки, графіків платежів, договору поруки, кредитної заявки, витягу зі статуту позивача, банківської ліцензію на здійснення операцій в іноземній валюті, копії виписок про рух коштів за кредитним договором, копію досудової вимоги з доказами направлення на адресу боржника.

Необхідність витребування інших документів, на яких наполягає представник відповідача-1, у клопотанні не обґрунтовано, а також не зазначено, які саме обставини представник бажає довести або спростувати вказаними документами. Зокрема, представник відповідача-1 пояснив, що матеріали кредитної справи необхідні для того, щоб їх вивчити та перевірити, чи відповідають вони вимогам закону.

Разом із тим, як вже зазначалося судом вище, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а позивач зобовязаний подавати докази разом з поданням позовної заяви. Таким чином, у даному випадку саме на позивача покладається обовязок доведення обґрунтованості заявлених ним позовних вимог. Разом із тим, представником відповідача-1 не зазначено обставин, на яких ґрунтуються його заперечення проти позову, та які він бажає довести зазначеними ним доказами.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що на даний час відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача-1 про витребування доказів, у звязку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 83, 84, 178180, ч. 6 ст. 259, 260, 274279, пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Розгляд адміністративної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором продовжити в порядку спрощеного позовного провадження.

Встановити відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення даної ухвали, розяснивши, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, із одночасним надісланням копії відзиву та доданих до нього документів позивачеві. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідачі мають право предявити зустрічний позов.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив відповідачів 5 днів з дня отримання відзиву, розяснивши, що відповідь на відзив має відповідати вимогам частини третьої пятої статті 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана відповідачам.

Встановити відповідачам строк для подання заперечення щодо відповіді позивача на відзив 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, розяснивши, що заперечення має відповідати вимогам частини третьої пятої статті 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Розгляд справи здійснити у судовому засіданні 26 січня 2017 р. о 10:00 год.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21.12.2017.

Повний текст ухвали виготовлений 26.12.2017.

Суддя А.В. Шалагінова