РІШЕННЯ

іменем України

"09" листопада 2017 р. 145/1529/17

2-о/145/117/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 22.01.2010 року померла його баба ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка № 269 площею 2,66 га розташована на території Ворошилівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок № 38 по вул.. Ніщинського в с. Ворошилівка Тиврівського району.

Право власності померлої на дану земельну ділянку стверджується державним актом серії ВН № 002345 від 27 квітня 2001 року. Право власності померлої ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими спорудами в с. Ворошилівка по вул.. Ніщинського, 38, Тиврівського району, стверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №451 від 13 січня 2009 року зареєстрованим в КП «ВООБТІ», про що зроблено запис в книзі №4 за реєстром №496 10.02.2009 року.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла дочці - ОСОБА_4, сину - ОСОБА_5 та сину - ОСОБА_5 На момент відкриття спадщини заповіт не змінено та не скасовано.

Дочка померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла 06.06.2015 року та за життя заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не подавала і спадщини не приймала. Син померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_5 помер 10.08.1999 року. Син померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_6 спадщину після смерті матері не приймав, що стверджується його заявою від 4 вересня 2017 року.

Відповідно до ст..1266 ЦК України він є спадкоємцем за правом представлення.

Його сестра ОСОБА_7 спадщини після смерті баби ОСОБА_3 не приймала, що стверджується її заявою від 28 серпня 2017 року.

Заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 до нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори він не подавав. Однак, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину, так як на день відкриття спадщини він проживав разом зі спадкодавцем і протягом шести місяців не відмовився від спадщини.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку в нотаріальній конторі не має можливості, в його паспорті громадянина України серії СН 393051 місцем реєстрації на день відкриття спадщини зазначена інша адреса. На даний час він проживає в належному ОСОБА_3 будинку без реєстрації. Його баба померла у віці 85 років. Внаслідок віку та стану здоров'я вона потребувала сторонньої допомоги і догляду, яку він їй надавав.

Просить встановити факт, що він постійно проживав разом з своєю бабою ОСОБА_3 в с. Ворошилівка Тиврівського району по вул. Ніщинського, 38 на день смерті баби, яка сталася 22 січня 2010 року в с. Ворошилівка, Тиврівського району.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заяву підтримала, просить її задоволити з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи Ворошилівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Ворошилівська сільська рада надала суду заяву про визнання заяви повністю, просить справу розглядати у відсутності її представника.

Суд, вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

22 січня 2010 року в с. Ворошилівка Тиврівського району померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка №269 площею 2,66 га, розташована на території Ворошилівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок № 38 по вул..Ніщинського в с. Ворошилівка, Тиврівського району.

Право власності померлої на земельну ділянку стверджується Державним актом серії ВН № 002345 від 27 квітня 2001 року. Право власності померлої на житловий будинок з господарськими спорудами в с. Ворошилівка по вул.. Ніщинського, 38, Тиврівського району, стверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №451 від 13 січня 2009 року, зареєстрованим в КП «ВООБТІ», про що зроблено запис в книзі №4 за реєстром №496 10.02.2009 року.

За життя 23.09.1998 року ОСОБА_3 склала заповіт на користь дочки - ОСОБА_4, сина ОСОБА_5, сина ОСОБА_6 (а.с.4). Заповіт посвідчено секретарем Ворошилівської сільської ради ОСОБА_8. На момент відкриття спадщина заповіт не змінено та не скасовано.

Дані обставини стверджуються інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 25.10.2017 року № 49608615 та копією заповіту.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49608613 від 25.10.2017р. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не зареєстровано.

ОСОБА_4 померла 06.06.2015 року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8).

ОСОБА_5 помер 10.08.1999 року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

ОСОБА_6 спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 не приймав та на неї не претендує, що стверджується його заявою від 04.09.2017 року (а.с.14).

ОСОБА_2 - спадкоємець ОСОБА_3 за правом представлення (ст. 1266 ЦК України), так як його батько ОСОБА_5 помер 10.08.1999 р.

Крім ОСОБА_2 спадкоємицею є ОСОБА_7, яка спадщину після смерті ОСОБА_3 не приймала та на неї не претендує, що стверджується її заявою від 28.08.2017 року (а.с.13).

Факт постійного проживання заявника з ОСОБА_3 на час її смерті в с. Ворошилівка Тиврівського району, вул. Ніщинського, 38, стверджується довідкою виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради № 415 від 15 серпня 2017 року, згідно якої, ОСОБА_2 постійно проживав з ОСОБА_3 без реєстрації в с.Ворошилівка по вул.. Ніщинського,38 Тиврівського району Вінницької області з червня 2009 року по день смерті ОСОБА_3, яка настала 22.01.2010 року (а.с. 12), а також показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_9 показала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, з народження. ОСОБА_2 - її двоюрідний брат. Її мати ОСОБА_4 і батько заявника ОСОБА_5 рідні брат і сестра. ОСОБА_3 на момент смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ОСОБА_2 приблизно з червня 2009 року. Вона часто була в них вдома. Проживали вони вдвох. ОСОБА_2 її доглядав, поховав. ОСОБА_3 була похилого віку, померла в 85 років. Її мати ОСОБА_4 на спадщину після смерті ОСОБА_3 не претендувала. Спору за спадщину немає.

Свідок ОСОБА_10 показала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. на момент смерті ОСОБА_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_5. З нею з червня 2009 року по день смерті постійно проживав однією сімєю ОСОБА_2, який її доглядав і поховав.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 212 - 215, 256, 259 ЦПК України,

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживав разом з ОСОБА_3 в с. Ворошилівка Тиврівського району по вул. Ніщинського, 38 на день її смерті, яка сталася 22 січня 2010 року в с. Ворошилівка, Тиврівського району.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кіосак Н. О.