У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, про поділ майна подружжя .

в с т а н о в и л а :

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, про поділ майна подружжя задоволено.

Поділено майно подружжя та виділено : ОСОБА_1 та ОСОБА_3 кожному по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями №3 на хуторі Вельхів в с. Озерці Володимирецького району Рівненської області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 24 000 грн. грошової компенсації за частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «Шевроле-Нива 21230» 2006 року випуску.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не зясовано питання про дійсну вартість автомобіля. Крім того, судом не враховано, що спірний автомобіль продано під час перебування сторін в шлюбі , а тому він не підлягає поділу.

Просить рішення в частині задоволення зустрічного позову скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В частині задоволенного первісного позову рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та розяснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24 жовтня 2008 року апеляційним судом не перевіряється.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги із наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги проте, що судом не було встановлено дійсну ціну автомобіля, оскільки він проданий під час перебування сторін у шлюбі, а тому він не підлягав поділу не заслуговують на увагу з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстровано шлюбі з 02 вересня 1972 року. Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2064 року шлюб між сторонами розірвано

Відповідно до роз'яснень п.п. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом першої інстанції, що 30 жовтня 2008 року сторони придбали автомобіль «Шевроле-Нива 21230» 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який було зареєстровано на ім'я відповідача.

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодекс) України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарств догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз'яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.(п.30 Постанови)

В судовому засіданні сторони не досягли згоди щодо вартості автомобіля, а в натурі він відсутній, місцезнаходження його невідоме, тому неможливо визначити його дійсну вартість на час розгляду справи.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що автомобіль придбаний подружжям за час шлюбу, знято з обліку 15 квітня 2016 року з метою реалізації. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 квітня 2016 року ОСОБА_1 продав автомобіль ОСОБА_4 за 48 000 грн.(а.с.50-54). Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вартість спірного майна на час розгляду справи становить 48000 грн. будь-яких доказів на спростування вартості проданого автомобіля позивач суду не надав.

Крім того, докази проте, що автомобіль проданий позивачем в інтересах сімї, а кошти від його продажу він використав на потреби сімї в матеріалах справи відсутні.

Таким чином судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач здійснив відчуження автомобіля на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї та не на її потреби, оскільки із рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року встановлено факт припинення сторонами подружніх стосунків та тривалого окремого проживання, а тому вартість такого майна враховується при поділі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечувала щодо отримання грошової компенсації ? вартості автомобіля.

Доводи та обставини, на які посилається заявник в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді: