Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9169/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

3 квітня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

Свій позов обгрунтовує тим, що з 1982 року він хворіє цукровим діабетом. Наразі він хворіє на лімфодему нижних кінцівок, сидниць IIІ ст., передньої стінки живота (слоновість) ускладнену трофічними змінами шкіри голеней, лімфоцеле черевної стінки, на фоні ожиріння II ст., варикозної хвороби вен нижніх кінцівок.

Він є інвалідом І групи і потребує постійного стороннього догляду та допомоги та частково залежний від інших осіб, що підтверджується довідкою до акту МСЕК 10ААБ №081095 від 25 липня 2011 року.

З-за хворобливо великої ваги тіла він не може самостійно пересуватись, його стан здоровя постійно погіршується.

Він зареєстрований та проживає один, періодичну фізичну допомогу йому надає його мати ОСОБА_3, яка є пенсіонеркою.

Єдиним його доходом є пенсія по інвалідності в розмірі 1320 грн. 78 коп.

Пенсію, яку він отримує, не забезпечує йому необхідного мінімуму проживання - частину він відразу після отримання віддає на сплату комунальних послуг. Суми, яка залишається, ледь вистачає на мінімальне харчування. Побутовими предметами першої необхідності забезпечити себе не можу.

Крім цього, він потребує постійного лікування, що вимагає чимало коштів. Щомісяця він витрачає значну суму грошей на ліки. Після операції йому доводиться пожиттєво та систематично протягом всього життя приймати мінеральні й вітамінні добавки, які багато коштують, що підтверджується рекомендаціями практичного центру реабілітації хворих лімфедемою «Лімфа».

У нього є син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який ї працездатним та працює в ТОВ «Юрія-Фарм».

З відповідачем він проживає окремо, після розлучення з його матірю він за рішенням суду сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків.

Це положення конкретизоване в СК України, а саме в статті 202 СК України, згідно з якою повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Відповідач не надає йому матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідач не брав участі у цих додаткових витратах, тож вважаю справедливим стягнути з нього їх частину, а саме 2000 грн.

Просив суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову та продовжувати довічно, стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти, повязані з його лікуванням в розмірі 2000 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила, просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову та продовжувати довічно, стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти на покриття витрат, викликаних тяжкою хворобою одноразово в розмірі 1500 грн.

В судовому засіданні представники позивача зменшені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно та 500 грн. витрат, повязаних з його лікуванням.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно свідоцтва про народження серія І-СР №284532, виданого 17 травня 1995 року відділом РАГС Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, ОСОБА_2 народився 8 квітня 1995 року. В графі «батько» вказаний - позивач ОСОБА_1.

Згідно пенсійного посвідчення серії АВ №311843 виданого Управлінням пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси 30 листопада 2005 року ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи.

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК №081095 ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду та допомоги, часткова залежність від інших осіб.

Як вбачається з виписного епікрізу НПЦ реабілітації хворих лімфодемою «Лімфа» від 28 листопада 2014 року, ОСОБА_1 встановлений діагноз «Первичная ранняя лимфедема нижних конечностей, ягодиц ІІІ ст., передней стенки живота (слоновость ), осложненная трофическими изменениями кожи голеней, лимфоцеле передней брюшной стенки, на фоне ожирения ІІІ ст., варикозной болезни вен нижних конечностей, манифестация в 2011 г. Метпболический синдром. Гипертоническая болезнь 3 ст., риск 4. Сахарный діабет 2 типа, средней степени тяжести. СН2А.»

Згідно довідки КСН мікрорайону «Соборний» від 21 вересня 2016 року ОСОБА_1 зареєстрований один за адресою м. Черкаси, вул. Петровського, 5/3.

Як вбачається з довідки №0375/1 від 7 лютого 2017 року, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інваліда 1 групи, і розмір його пенсії за період з листопада 2016 року по лютий 2017 року становить 4196 грн. 34 коп.

Стаття 51 Конституції України визначає, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України (далі - СК України) повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов'язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Як вбачається з довідки про доходи №ЮФ000020 від 16 січня 2017 року відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ «Юрія-Фарм» на посаді розливальника стерильних розчинів і його сума доходу за період з липня 2016 року по грудень 2016 року становить 37069 грн. 26 коп.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач має дохід та може і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання батька у вигляді аліментів.

При цьому суд враховує те, що відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання батька, але не погоджується із з сумою, яку просить стягувати позивач.

Статтею 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначені розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від своїх батьків.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на утримання свого непрацездатного батька ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2016 року та продовжувати довічно.

Крім цього, у відповідності до ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобовязані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Доказами, що підтверджують такі вимоги, можуть бути висновки МСЕК, судово-медичної експертизи, довідки медичних закладів та інші документи, що свідчать про те, що позивач страждає на тяжке захворювання , дістав каліцтво або інше ушкодження здоровя і у звязку з цим потребує додаткових витрат на медичну та соціальну допомогу. Тому розмір суми, що стягується, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

У судовому рішенні, постановленому за результатами одночасного розгляд у вимог про стягнення аліментів і про стягнення додаткових витрат, має окремо визначатися частка заробітку, присуджена батькам у вигляді аліментів, і сума присуджених додаткових витрат.

Додаткові витрати на батьків можуть мати разовий характер або визначатися на певний строк. Залежно від цього суд визначає порядок їх виплати (разовий або строковий).

За таких обставин су вважає, що з відповідача на користь позивача необхідного стягнути разово 500 грн. витрат, повязаних з лікуванням позивача, оскільки саме такий розмір витрат визнаний відповідачем та доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви, його у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 551 грн. 20коп.

На підставі наведеного, ст.ст. 202,203, 205 СК України, керуючись ст.ст. 10,14,60, 88, 213-215, 235 ЦПК України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання батька ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2016 року та продовжувати довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн. витрат, повязаних з його лікуванням.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законноїсили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено 7 квітня 2017 року

Головуючий: ОСОБА_4