Справа № 2-813/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Продан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання земельних ділянок спільною сумісною власністю, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з липня 2002 року по червень 2016 року включно;

визнати земельну ділянку розміром 0, 0840 га., кадастровий НОМЕР_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2;

визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на ? частину земельної ділянки, розміром 0, 0840 га., кадастровий НОМЕР_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1;

визнати земельну ділянку, розміром 0, 0839 га., кадастровий НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спорду, яка знаходиться по АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2;

визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на ? частину земельної ділянки, розміром 0, 0839 га., кадастровий НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він та відповідач ОСОБА_2 проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу з липня 2002 року і по даний час. Під час спільного проживання вони вели спільний сімейний бюджет, робили спільні покупки та вели відповідні витрати в інтересах сім'ї. На початку жовтня 2007 року ними було прийнято спільне рішення про покупку земельної ділянки розміром 0, 0839 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 за 9 336 405 грн. 00 коп., та земельної ділянки розміром 0, 0840 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 за 9 336 405 грн. 00 коп. за рахунок їхніх спільних з відповідачем коштів у загальному розмірі 18 672 810 грн. 00 коп.

Зазначає, що 09.10.2007 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0, 0840 га., кадастровий НОМЕР_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М., та зареєстрований у реєстрі за N9603. Згідно нотаріальної заяви продавця від 20.05.2008 року розрахунок за продану земельну ділянку з ним був проведений у повному обсязі.

09.10.2007 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0, 0839 га., кадастровий НОМЕР_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М., та зареєстрований у реєстрі за №9606. Згідно п. 2.2 договору купівлі-продажу продавцю відразу було сплачено 1 521 000 грн. 00 коп., а згідно його нотаріальної заяви від 25.12.2007 року сплачено 2 020 000 грн. 00 коп., інших заяв не збереглося, хоча розрахунок з ним був проведений у повному обсязі.

Позивач вказує, що на теперішній час у нього з відповідачем існують непорозуміння з приводу спірних земельних ділянок, в зв'язку з чим він змушений звернутися з позовом до суду.

З урахуванням вищевикладеного він просить встановити факт проживання однією сім'єю у період з липня 2002 року по червень 2016 року включно.

Також вказує, що на момент придбання спірної земельної ділянки він з відповідачем проживали однією сім'єю і вели спільне господарство, в будь-яких інших зареєстрованих шлюбах не перебували, ніяких письмових договорів між собою щодо земельної ділянки не укладали.

Таким чином, як вважає позивач, спірна земельна ділянка була придбана ними у період їх спільного проживання однією сім'єю, а саме у жовтні 2007 року, з огляду на що вказана земельна ділянка є спільною сумісною власністю сторін спору.

Ухвалою суду від 22 листопада 2016 року у якості третіх осіб у справі були залучені Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація, Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві (а.с. 40).

Ухвалою суду від 10 березня 2017 року, за заявою позивача позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація, Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання земельних ділянок спільною сумісною власністю в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання земельних ділянок спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину земельних ділянок - залишено без розгляду (а.с.а.с. 71-72).

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити позов частково, а саме з урахуванням відомостей ВДРАЦС, встановити факт проживання однією сім'єю сторін з 03.03.2005 року по червень 2016 року, та розглядати справу за відсутності позивача та його представника (а.с. 159).

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач визнає заявлений позивачем позов в повному обсязі, оскільки дійсно всі фактичні обставини, викладені у ньому, відповідають дійсності, та просить розглядати справу без її часті (а.с. 32).

Представники треті осіб Київської міської ради, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Через канцелярію суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація просить розглядати справу без участі їх представників та прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, з урахуванням вимог чинного законодавства (а.с.а.с. 45-46, 48-50, 90-92).

Суд, врахувавши клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Законодавцем встановлено, що "сім'я" на відміну від "шлюбу" є проживання осіб, пов'язаних спільним побутом та у яких є взаємні права та обов'язки один до одного. При цьому, необхідно звернути увагу, що для існування сім'ї не існує спеціального порядку реєстрації.

Сім'ю, відповідно до ст. 3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Тобто положеннями вказаних норм передбачено, що для визначення та встановлення, що майно є спільною сумісною власністю подружжя необхідні умови - проживання однією сім`єю, спільне проживання, яке пов'язано спільним побутом, із взаємними правами та обов'язками, що і є ознаками сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 2002 року почали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вести спільне господарство, мати спільний сімейний бюджет, робили спільні покупки та вели відповідні витрати в інтересах сім'ї.

Зазначений факт підтверджується свідоцтвами про народження їхніх спільних дітей та грамотою про вінчання (а.с.а.с. 12, 13, 14).

Відповідачем даний факт не заперечується.

Разом з тим, судом також встановлено, що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві 26 вересня 1998 року за № 1479 складено актовий запис про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

03 березня 2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було розірвано, про що складено актовий запис про розірвання шлюбу № 180 Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що підтверджується даними листа Бориспільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 13 грудня 2017 року № 4653/16.4-36 (а.с. 160).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Таким чином, докази на які посилається позивач, щодо підтвердження факту проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період часу з 03 березня 2005 року по червень 2016 року знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і суд вважає їх достатніми для прийняття рішення щодо факту проживання однією сім'єю позивача і відповідача без реєстрації шлюбу саме в зазначений період часу, оскільки з 26.09.1998 року до 03.03.2005 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 21, 74 СК України, ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 209, 214, 215, 256 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання земельних ділянок спільною сумісною власністю - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період часу з 03 березня 2005 року по червень 2016 року включно.

В решті вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн