ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді -Ковалевської Л.М., з участю секретаря Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червономотовилівської сільської ради, третя особа- відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та цивільного захисту населення Фастівської районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Червономотовилівської сільської ради, мотивуючи вимоги тим, що 23 листопада 2015 року помер його брат ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок № 62 по вул. Фастівський в с. Ч.Мотовилівка, Фастівського району Київської області та земельну ділянку за цією ж адресою. За життя ОСОБА_2 заповіту не складав, тому право на спадкування за законом одержав його брат ОСОБА_1. Інші спадкоємці відсутні.

Реалізовуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку за адресою с.Ч.Мотовилівка, вул. Фастівська,62 площею 0,1167 га. Проте, 18.11.2016 року Фастівською районною державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок та розяснено про те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачу необхідно предявити правовстановлюючий документ на нього, а згідно довідки БТІ від 16.11.2016 року вбачається, що зазначений будинок побудований у 2007 році не введений в експлуатацію, тобто відсутнє право власності на нього. Таким чином, після завершення будівництва будинку спадкодавець ОСОБА_2 належним чином не оформив державну реєстрацію права власності на побудований житловий будинок.

На підставі зазначеного та з урахуванням уточнення до позовних вимог, позивач просив суд визнати за ним право власності на будівельні матеріали та будівельне обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку, 2007 року побудови з правом введення побудованого спадкодавцем будинку в експлуатацію, правом отримання свідоцтва про право власності на вказаний будинок та правом зареєструвати право власності на будинок за ОСОБА_1

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, надав пояснення згідно позову та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява, відповідно до якої просить розглядати справу його участі та просив вирішити справу згідно чинного законодавства.

На підставі ухвали суду від 02.12.2016 року до участі у справі за ініціативою суду залучено третю особу- відділмістобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та цивільного захисту населення Фастівської районної державної адміністрації. Представник відділу в судовому засіданні надав пояснення проте, що життя спадкодавець ОСОБА_2 не звертався до відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та цивільного захисту населення Фастівської районної державної адміністрації відносно отримання дозволів з метою оформлення права власності на збудований будинок, а тому поклали вирішення даного позову на розсуд суду згідно чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової спадкової справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до договору дарування жилого будинку від 19.05.2004 року, ОСОБА_2 належав за життя будинок що знаходиться в селі Ч.Мотовилівка, по вул. Фастівській 62, Фастівського району Київської області.

Крім того, ОСОБА_2 відповідно до договору дарування від 19.05.2004 року був власником земельної ділянки площею 0.1167 га, що розташована в межах Червономотовилівської сільської ради надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд на території села Червона Мотовилівка, Фастівського району, що в подальшому 06.12.2007 року було оформлено шляхом отримання державного акту на право власності на землю на ім.»я ОСОБА_2О,

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2.

23 листопада 2015 року ОСОБА_2 помер, про що 26.11.2015 року виконавчим комітетом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії І-ОК № 353683 ( а.с.9).

Згідно матеріалів спадкової справи після смерті брата, позивач оформив шляхом звернення до нотаріальної контори право власності на земельну ділянку площею 0,1167га, що знаходиться за адресою с.Ч. ОСОБА_3, вул..Фастівська,62.

Проте, при зверненні позивача до Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області з вимогою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата на житловий будинок, йому листом від 18.11.2016 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через те, що ним не предявлено правовстановлюючого документу на побудований спадкодавцем за життя будинок 2007 року побудови та відсутнє право власності на нього і згідно довідки БТІ від 16.11.2016 року вбачається, що будинок не введений в експлуатацію (а.с.24).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Обєктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки (ст.179 ЦК України).

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Крім того, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Отже, право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності на це майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а згідно з ч.3 ст. 331 Цивільного кодексу України забудовник вважається лише власником матеріалів та обладнання, які були використані в процесі такого будівництва (створення майна).

Спадкодавець ОСОБА_2, у звязку зі смертю, не здав будинок в експлуатацію та не отримав свідоцтва про право власності на нього, а отже не набув права власності на цей обєкт нерухомості. Разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому такі його права входять до складу спадщини, як такі що не є нерозривно повязані з особою спадкодавця і можуть спадкуватися.

Проте, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

Як вбачається з письмових пояснень представника третьої особи відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та цивільного захисту населення Фастівської районної державної адміністрації за життя ОСОБА_2 відносно отримання дозволів з метою оформлення права власності на збудований будинок, 2007 року побудови до відділу не звертався. Крім того, питаннями прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, що належать до 1-111 категорій складності та об»єктів будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорту, відповідно до ст..39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об»єкта до експлуатації. Введення в експлуатацію можливе на підставі декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об»єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду (додаток №5 до Постанови КМУ №461 від 13.04.2011 року).

11.11.2013 Фастівським БТІ виготовлено технічний паспорт на будинок №62 по вул.Фстівській в с.Ч.Мотовилівка, Фастівського району на імя ОСОБА_2 (а.с.14-18).

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК об'єкт нерухомості належить до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: - земельна ділянка не відведена для цієї мети; - відсутній належний дозвіл на будівництво;- відсутній належним чином затверджений проект;- при будівництві допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Як було встановлено в судовому засіданні, представником позивача не надані докази, що у спадкодавця за життя були належні дозволи на будівництво, або належним чином затверджений проект. Тобто матеріали справи свідчать, що спадкодавцем будівництво велось хоча і на законно відведеній земельної ділянці, власником якої він був, але будівництво було здійснено самочинно, з порушенням встановленого законом порядку, тобто спадкоємець, у даному випадку, не набув у порядку спадкування прав і обовязків законного забудовника, а тому може успадкувати тільки право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва, оскільки при здійсненні спадкодавцем самочинного будівництва (ч. 1 ст. 376 ЦК) до спадкоємців переходить лише право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Зважаючи на те, що будівництво здійснювалося ОСОБА_2О, всупереч закону, за відсутності належних документів, будівництво є самочинним, а тому спадкоємець покійного брата має право лише отримати в порядку спадкування право власності на будівельні матеріали та обладнання, тому в частині позову про визнання за позивачем права на здачу будинку в експлуатацію та отримання правовстановлюючих документів у разі переходу на неї прав забудовника, що належали спадкодавцю слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. 11, 60, 62, 81, 88, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 376, 1218 Цивільного кодексу України, суд, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали та будівельне обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку, 2007 року побудови, що розташований за адресою с. Мотовилівка, (бувша ОСОБА_3) Фастівського району, вул. Фастівська,62 після смерті брата ОСОБА_2, який помер 23.11.2015 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.М.Ковалевська