У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення від права на спадкування, визнання дій незаконними, визнання бездіяльності незаконною і неправомірною, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_7 про усунення від права на спадкування, визнання дій незаконними, визнання бездіяльності незаконною і неправомірною.

Ухвалою Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року, закрито провадження у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень із направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Підставами для закриття провадження у справі є обставини, які підтверджують: неправомірність виникнення процесу (п. 1, 2, 5 ЦПК України); неможливість його подальшого продовження (п. 6, 7 ЦПК України); недоцільність його продовження (п. 3, 4 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що суд закриває провадження у справі з підстав, передбачених ст.205 ЦПК України, перелік якої є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема це особисті немайнові права.

Згідно положень ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Таким чином, особисті немайнові права є правами, нерозривно пов'язаними з фізичною особою, належать їй з моменту народження до дня смерті, та не спадкуються спадкоємцями у зв'язку зі смертю спадкодавця.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконними дій відповідача, визнання протиправною і незаконною бездіяльність відповідача, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, керувався п. 6 ч. 2 ст. 205 ЦПК України, та правильно виходив з того, що спірні правовідносини, які склалися між сторонами не допускають правонаступництва, оскільки стосуються немайнових прав відповідача, стосуються безпосередньо особи відповідача та нерозривно пов'язані з відповідачем, яка померла.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 205 ЦПК України суддя закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2011 року по справі № 2-714-2011 за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним та усунення від права на спадкування, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2011 року залишено без змін та набрало законної сили 08.11.2011 року, відмовлено у задоволенні вимоги позивача ОСОБА_6 щодо усунення відповідача ОСОБА_7 від права на спадкування.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про усунення від права на спадкування, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що позивач повторно звернулася до суду з позовом з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у той час як існує вже рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2011 року, яке набрало законної сили.

Доводи касаційної інстанції про те, що в даному спорі вимога про усунення від права спадкування обґрунтовувалася іншими доказами є необґрунтованими, оскільки до підстави позову не можуть входити обставини, що виступають доказами у справі, оскільки з ними закон не пов'язує виникнення, зміну чи припинення прав і обов'язків. Вказані обставини лише підтверджують наявність чи відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані ухвали судів постановлені з додержанням норм процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6відхилити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова