Ухвала

іменем україни

19 квітня 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2015 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 16 лютого 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованостіза кредитним договором, посилаючись на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором від 14 червня 2007 року щодо його своєчасного й повного погашення, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 23 грудня 2014 року складає 363 041,02 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 5 685 222 грн 37 коп., яка підлягає стягненню, як з боржника, так і з поручителів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 60МС/2007 від 14 червня 2007 року, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 91 115,80 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 134518,80 доларівСША, заборгованості по комісії -1647,60 доларівСША, пені - 40 000 доларів США, а всього 267 282,20 доларів США, що еквівалентно 4 185 639 грн 25 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 60МС/2007 від 14 червня 2007 року, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 91 115,80 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 134518,80 доларівСША, заборгованості по комісії -1647,60 доларівСША, пені - 40 000 доларів США, а всього 267 282,20 доларів США, що еквівалентно 4 185 639 грн 25 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 60МС/2007 від 14 червня 2007 року, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 91 115,80 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 134 518,80 доларів США, заборгованості по комісії -1 647,60 доларів США, пені - 40000 доларівСША, а всього 267282,20 доларівСША, що еквівалентно 4 185 639 грн 25 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 60МС/2007 від 14 червня 2007 року, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 91 115,80 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 134518,80 доларівСША, заборгованості по комісії -1647,60 доларівСША, пені - 40 000 доларів США, а всього 267 282,20 доларів США, що еквівалентно 4 185 639 грн 25 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 16 лютого 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2015 року змінено.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 60МС/2007 від 14 червня 2007 року за період з 07 жовтня 2011 року по 23 грудня 2014 року, яка складається з: заборгованості за відсотками за користування кредитом - 63 578, 58 доларів США, що еквівалентно 1 705 177 грн 52 коп., заборгованості по пені - 76 956,88доларів США, що еквівалентно 2 063 983 грн 52 коп., а всього 140 535,46доларів США, що еквівалентно 3 769 161 грн 04 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 60МС/2007 від 14 червня 2007 року за період з 07 жовтня 2011 року по 23 грудня 2014 року, яка складається з: заборгованості за відсотками за користування кредитом - 63 578, 58 доларів США, що еквівалентно 1 705 177 грн 52 коп., заборгованості по пені - 76 956,88доларів США, що еквівалентно 2 063 983 грн 52 коп., а всього 140 535,46доларів США, що еквівалентно 3 769 161 грн 04 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 60МС/2007 від 14 червня 2007 року за період з 07 жовтня 2011 року по 23 грудня 2014 року, яка складається з: заборгованості за відсотками за користування кредитом - 63 578, 58 доларів США, що еквівалентно 1 705 177 грн 52 коп., заборгованості по пені - 76 956,88доларів США, що еквівалентно 2 063 983 грн 52 коп., а всього 140 535,46доларів США, що еквівалентно 3 769 161 грн 04 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 60МС/2007 від 14 червня 2007 року за період з 07 жовтня 2011 року по 23 грудня 2014 року, яка складається з: заборгованості за відсотками за користування кредитом - 63 578, 58 доларів США, що еквівалентно 1 705 177 грн 52 коп., заборгованості по пені - 76 956,88доларів США, що еквівалентно 2 063 983 грн 52 коп., а всього 140 535,46доларів США, що еквівалентно 3 769 161 грн 04 коп.

Вирішено питання про судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції частково задовольнив позов, стягнувши на користь банку з відповідачів заборгованість за кредитом, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості по комісії та пені, при цьому зменшивши суму пенівідповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки пеня значно перевищує розмір збитків.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з доведеності позовних вимог, оскільки через невиконання ОСОБА_1грошових зобов'язань виникла заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню, як з боржника, так і з поручителів на користь банку за період з 07 жовтня 2011 року по 23 грудня 2014 року, з урахуванням того, що за період з 14 червня 2007 року по 06 жовтня 2011 року вже стягнута кредитна заборгованість на підставі рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року.

Однак з такими висновками апеляційного суду повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 14 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 125 000 доларів США зі сплатою 15% річних, строком до 10 червня 2010 року.

У забезпечення цього договору між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 цього ж дня було укладено окремі договори поруки.

Через неналежне виконання ОСОБА_1 зобов'язань щодо своєчасного й повного погашення кредиту виникла заборгованість, розмір якої згідно наданого позивачем до районного суду розрахунку станом на 23 грудня 2014 року складає 363 041,02 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 5 685 222 грн 37 коп., з яких 91 115,80 доларів США - сума неповернутого кредиту, 134 518,80 доларів США - заборгованість за процентами, 1 647,60 доларів США - заборгованість по комісії, 135 758,82 доларів США - пеня по кредиту.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 60МС/2007 від 14 червня 2007 року в розмірі 211 537,58 доларів США станом на 06 жовтня 2011 року задоволено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 16 лютого 2016 року провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 60МС/2007 від 14 червня 2007 року в розмірі 211 537,58 доларів США за період з 14 червня 2007 року по 06 жовтня 2011 року закрито.

З розрахунку наданого банком до апеляційного суду про заборгованість за спірним кредитним договором, яка виникла після ухвалення рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року про стягнення заборгованості за цим договором, вбачається, що існує заборгованість за процентами в розмірі 63 578,58 доларів США та пені - 76 958,88 доларів США за період з 07 жовтня 2011 року по 23 грудня 2014 року.

Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті процентів, за користування кредитом, строків повернення кредитів, винагороди, позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період за який сплачується пеня. Плата пені здійснюється в гривні. В разі, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату щоденного нарахування.

Пунктом 6.7 кредитного договору встановлено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, по дійсній Угоді встановлені сторонами тривалістю 5 років.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України).

Виходячи з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Норма ч. 3 ст. 551 ЦК України зазначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 посилався на пропуск банком строків позовної давностіпри зверненні до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі ( ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Тобто заперечення ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, в зв'язку з тим, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності

За правилами ст. 192 ЦК Українизаконним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Проте наведені вище положення законодавчих актів та обставини справи, суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. ст. 10, 212, 316 ЦПК України не врахував, доводи та заперечення сторін не з'ясував і не встановив чи мали місце обставини, якими обґрунтовували сторони вимоги й заперечення, та якими доказами вони підтверджуються або спростовуються, а саме: не звернув уваги, що пеня має обчислюватися та стягуватися лише в національній валюті України - гривні, належним чином не перевірив, не дослідив наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, не звернув уваги, що згідно з п. 6.1 кредитного договору пеня має бути нарахована в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період за який сплачується пеня, при цьому пеня повинна була нараховуватися в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату щоденного нарахування, а не на дату складання розрахунку заборгованості, тобто не встановив дійсного розміру кредитної заборгованості та не визначився з обсягом відповідальності відповідачів.

Отже, апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України.

Допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, згідно вимог ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення і направлення справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга в частині оскарження рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2015 року не підлягає задоволенню, оскільки вказане рішення було змінено судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 16 лютого 2016 року скасувати.

Справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова