Справа № 308/1164/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в особі представника ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет пору Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 та Артем», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет пору Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 та Артем», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Зокрема ч.8 ст.119 ЦПК України встановлено, що якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва у суді, за винятком осіб, визначених у ст. 41 ЦПК України.

Згідно пунктів 1 та 2 ч.1 ст.42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи, довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника.

Натомість, при зверненні до суду з вищевказаною позовною заявою особою, якою подано та підписано позов ОСОБА_1 не було дотримано вимоги ст. 42 ЦПК України, оскільки до позовної заяви долучено фотокопію довіреності юридичної особи на підтвердження повноваження діяти від імені позивача, яка належним чином не завірена, які і документи додані до матеріалів позову.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 року, затверджено Національний стандарт України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003. Пунктами 1.1, 5.26, 5.27 Стандарту визначено, що при видачі копії документів, які виходять від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, робиться відмітка про засвідчення копії, яка складається зі слів: «Згідно з оригіналом, назва посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали, прізвище, дата засвідчення копії». Використання факсимільного підпису при засвідченні копій документів не допускається. Підпис посадової особи, яка засвідчує копію документа засвідчується відбитком печатки підприємства, установи та організації, яка її видає.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст. 119, 120 ЦПК України. Тобто, в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує про необхідність захистити свої права шляхом стягнення з Третьої особи суми заборгованості за договором банківського обслуговування, при цьому предявлено вимоги до ОСОБА_2.

Крім того, слід звернути увагу, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звертаюється до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.02.2015 року в розмірі 26217,44 грн. з ОСОБА_2, яка є поручителем за Кредитним договором.

При цьому, до матеріалів позову подано взагалі нечитабельну фотокопію договору поруки.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України в новій редакції.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в особі представника ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет пору Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 та Артем», про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 14 лютого 2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3