Справа №642/298/17
Провадження №2/642/582/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гримайло А.М.

за участю секретаря - Сорокіної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду 20 січня 2017 року з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 лютого 2013 року у загальному розмірі 290725, 53 грн., у тому числі: 17883,34 гри. - заборгованість за кредитом; 7144.76 грн. - заборгованість по процентам ча користування кредитом: 3048.88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1648.55 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Також просить стягнути понесені судові витрати у розмірі 1378 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак в порушення умов договору відповідач зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 12.12.2016 року у нього утворилась заборгованість у вказаній сумі.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не оспорював суму заборгованості за кредитом, відсотками, визнав суму штрафу, а суму заборгованості за пенею визнав частково, просив застосувати строк позовної давності та відмовити в позові в частині стягнення пені за межами строку позовної давності.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2013 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно Заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, які разом зі Заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 26.02.2013 р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору відповідачу ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

20.07.2016 року відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиної о державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. ст. 51, 52. 598-609 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є ге, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-ніднриємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, вимоги кредиторів фізичної особи-підприємця, чия діяльність була припинена, можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України.

Вищезазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 року (справа №6-125цс13) та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права (ч. 1 ст. 360-7 ЩІК України).

Відповідно до 3.2.1.1,16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій. що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієят-банк інтернет клієнт-банк. або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі). Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно -цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. З Закону України '"Про електронний цифровий підпис" - Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те. що він має-електронну форму.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася, поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов зазначає, що Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку, Підписавши Угоду. Клієнт висловлює свою згоду на те. що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'яжу Банку і Клієнта (системи клієнт-банк. інтернеї клієнт банк, хгш - повідомлення або інших).

Свої зобов'язання за договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитний ліміт в розмірі 18000.00 гри.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач користувався кредитними коштами, однак внаслідок несвоєчасного погашення заборгованості станом на 12.12.2016 у нього створилась заборгованість у розмірі 290725,53 грн., у тому числі: 17883,34 гри. - заборгованість за кредитом; 7144.76 грн. - заборгованість по процентам ча користування кредитом: 3048.88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1648.55 грн. - заборгованість по комісії за користуванням

кредитом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннямист. 599 ЦК Українизобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За нормами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу, відсотки, відповідно до умов договору.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вимог ст. ст.526, 527, 530 ЦК України відповідач узяті на себе зобов'язання за кредитним договором порушив, що призвело до створення заборгованості за кредитним договором, розмір якої підтверджений розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, анкетою-заявою позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, тарифами банку, а також випискою про рух коштів за кредитною карткою відповідача, які надані позивачем.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За наведених обставин позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та за відсотками, а також про стягнення нарахованих відповідно до умов договору штрафів у вказаній сумі є доведеними підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягненні пені суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до ст. 258 ч.2 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ч.1 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не скільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до положень ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено до винесення ним рішення стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки з даним позовом до суду, позивач звернувся 20 січня 2017 року, річний строк позовної давності для звернення з вимогами про стягнення пені за період поза межами строків давності у загальному розмірі 2297 грн. 53 пропущений, тому суд відмовляє в цій частині позову про стягнення пені за вказаний період часу, та стягує заборгованість за пенею за період з 20 січня 2016 по 20 січня 2017 у загальному розмірі 842 грн. 43 коп.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути: 17883,34 гри. - заборгованість за кредитом; 7144.76 грн. - заборгованість по процентам та користування кредитом: 842,43 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1648.55 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн.

Керуючись, ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 257,258, 261, 526, 610, 611, 625, 1048, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 27 519, 08 грн. (двадцять сім тис. п'ятсот дев'ятнадцять грн. 08 коп.) за кредитним договором № б/н від 26.02.2013 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1378,00 грн.(одна тисяча триста сімдесят вісім грн.).

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з моменту його проголошення, або у разі проголошення рішення за відсутності осіб, що беруть участь у справі, протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя А.М. Гримайло