Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 328/2664/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Богослов А.В.
Провадження № 22-ц/778/3060/17-2 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

Онищенка Е.А.,

За участю секретаря: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 08 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, ОСОБА_4, Державної казначейської служби України про скасування постанови від 10.12.2003 року слідчого Токмацького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про відмову у відшкодування шкоди, та відшкодування шкоди, завданої притягненням до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, ОСОБА_4, Державної казначейської служби України про скасування постанови від 10.12.2003 року слідчого Токмацького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про відмову у відшкодування шкоди, та відшкодування шкоди, завданої притягненням до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

Посилався на те, що 05.03.2002 року слідчим Токмацького РВ ГУМВС України Курдюковим В.Н. відносно нього було порушено кримінальну справу за ч. 4 ст. 190 КК України, яка постановою від 16.05.2003 року слідчого того ж відділу Вараниці О.О. була закрита за відсутністю в його діях складу злочину.

08.12.2003 року він звернувся до Токмацького РВ ГУМВС України з заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності, але постановою від 10.12.2003 року слідчого Войтенко А.В. йому відмовлено у такому відшкодуванні.

Посилаючись на вказані обставини просив суд визнати недійсною та незаконною зазначену постанову, стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 607 500 грн., та моральну шкоду, завдану притягненням до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди та визнання недійсною, незаконною постанови слідчого Токмацького РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 09 березня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була відхилена. Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року залишено без змін.

У квітні 2017 року ОСОБА_3 подав заяву про перегляд рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, виправлення описок у судовому рішенні, ухвалення додаткового рішення суду, роз'яснення рішення суду.

В обґрунтування заяви в частині перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_3 зазначає, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2017 року, скасовано постанову в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Запорізької області Савран О.М. від 04.04.2014 року про розмір та порядок відшкодування шкоди в частині відмови ОСОБА_3 у відшкодуванні шкоди, передбаченої п. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду». На думку заявника, скасування судом постанови в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Запорізької області від 04.04.2014 року є нововиявленою обставиною для перегляду вищезазначеного рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року.

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 08 червня 2017 року заява ОСОБА_3 про перегляд рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами залишена без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За результатами розгляду заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 365 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з:

1) вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог;

2) описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою;

3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;

4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, ухвала Чернігівського районного суду Запорізької області від 08 червня 2017 року не відповідає вимогам ст.ст. 210, 213 ЦПК України.

Як вбачається з оскарженої ухвали, у мотивувальній частині суд обмежився лише посиланням на ст. 361 ЦПК України, п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" та зазначенням висновку про те, що факт скасування судом постанови в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Запорізької області від 04.04.2014 року про відмову у відшкодуванні шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, на який посилається заявник, не є нововиявленою обставиною в розумінні ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Колегія суддів наголошує, що оскаржена ухвала не містить належно викладеної мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновку про те, що скасування рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року, яке набрало чинності, постанови в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Запорізької області Савран О.М. від 04.04.2014 року про розмір та порядок відшкодування шкоди в частині відмови ОСОБА_3 у відшкодуванні шкоди, передбаченої п. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», не є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 361 ЦПК України та не може бути підставою для перегляду вищезазначеного рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12.12.2016 року.

Відсутність у мотивувальній частині оскарженої ухвали мотивів, з яких суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, позбавляє суд апеляційної інстанції можливості перевірити законність та обґрунтованість оскарженої ухвали.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 08 червня 2017 року у цій справі скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: