печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Березовській К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Державне підприємство «Наш Дім» до ОСОБА_1 про визнання ордера на житлове приміщення недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач ДП «Наш Дім» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про визнання ордера на житлове приміщення недійсним.

Позовні вимоги ДП «Наш Дім» обґрунтовані тим, що 16.01.2015 на підставі рішення адміністрації, профспілкового комітету №17 від 16.01.2015 було видано ордер №17 на право зайняття житлового приміщення в сімейному гуртожитку для проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що станом на день звернення з позовом до суду відповідач не вселився в кімнату №11, не здав оригінал ордеру та не надав паспорт позивачу з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Письмових звернень про проведення вселення до кімнати №11 від відповідача до позивача не надходило. Протягом 2015-2016 років позивачем було проведено обстеження кімнати №11 та виявлено, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1. Зазначає, що відповідач на час отримання ордеру не мав трудових відносин та ніколи не працював на посаді двірника у позивача. В період з липня по вересень 2015 року відповідач надавав послугу позивачу по цивільно-правовій угоді, але не був штатним працівником, а з 01.10.2015 з відповідачем відсутні трудові відносини. Також, зазначає, що ордер було видано на підставі рішення адміністрації, профспілкового комітету, яким була профспілкова організація «ДП Наш Дім», яка 28.01.2016 знята з профспілкового обліку. Також, зазначає, що кімната №11 використовується позивачем для надання послуги щодо тимчасового розміщення (проживання) споживачів в кімнатах. Оскільки службовими особами при вирішенні питання про надання жилого приміщення відповідачу були здійснені неправомірні дії, позивач просить суд визнати ордер №17 від 16.01.2015 на право зайняття житлового приміщення в сімейному гуртожитку для проживання недійсним.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд,заслухавши пояснення представника позивача, думку представника відповідача, з'ясувавши обставини справи шляхом дослідження письмових доказів, приходить до наступного.

Судом встановлено, що кімната АДРЕСА_1, знаходиться на балансі позивача. (а.с.13-17)

16.01.2015 ОСОБА_1 було видано ордер №17 на право зайняття житлового приміщення в сімейному гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, що не заперечувалось представником відповідача.

Відповідно до ст. 128 Житлового кодексу України, ордер на жилу площу в гуртожитку надається на підставі спільного рішення адміністрації підприємства і профспілкового комітету.

Згідно з ст. 129 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Судом встановлено, що ордер було видано на підставі рішення адміністрації, профспілкового комітету №17 від 16.01.2015, що підтвердили в судовому засіданні сторони.

Частиною 1 ст. 130 Житлового кодексу України визначено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2015 відповідач уклав з ДП «Наш Дім» Договір найму житлового приміщення у гуртожитку. (а.с. 71)

Також, 23.01.2015 між відповідачем та ДП «Наш Дім» було підписано акт прийому-передачі житлового приміщення. (а.с. 73)

Отже, посилання позивача на те, що відповідач не уклав договір найму та не вселився в кімнату АДРЕСА_1, спростовується матеріалами справи.

Що стосується посилання позивача на те, що відповідач не проживає у кімнаті АДРЕСА_1, що підтверджується актами обстеження від 23.10.2015, 25.11.2015, 17.12.2015, 11.02.2016, 21.03.2016, 14.04.2016, 27.07.2016, 19.08.2016, 28.09.2016, 28.09.2016, 17.10.2016. 30.11.2016 23.12.2016, то слід зазначити наступне.

У відповідності до ст. 59 Житлового кодексу України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Отже, не проживання у жилому приміщенні, з урахуванням положень ст. 59 Житлового кодексу України, не є підставою для визнання ордера недійсним.

Водночас, не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що ордер видано на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету, яким була первинна профспілкова організація «ДП Наш Дім», яка знята з профспілкового обліку, з огляду на те, що ордер відповідачу було видано 16.01.2015, а профспілкова організація «ДП Наш Дім» знята з профспілкового обліку постановою президії Київської міської профспілки працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг №3 від 28.01.2016, тобто, через рік після видачі ордеру.

Не підтверджується і матеріалами справи те, що кімната АДРЕСА_1, використовується позивачем для надання послуг щодо тимчасового розміщення (проживання) споживачів у відповідності до Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення і надання готельних послуг, Закону України «Про туризм».

З урахуванням встановлених судом обставин, слід зазначити, що підстави, на які посилається позивач, по-перше, у відповідності до ст. 59 Житлового кодексу України не є підставами для визнання ордера недійсним, по-друге, зазначені позивачем підстави спростовуються матеріалами справи.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП «Наш Дім» до ОСОБА_1 про визнання ордера на житлове приміщення недійсним є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 58, 59, 128-130 Житлового кодексу України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 292, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Державне підприємство «Наш Дім» до ОСОБА_1 про визнання ордера на житлове приміщення недійсним, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко