Справа № 905/2555/2012
Провадження № 22-ц/779/10/2017
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Мелінишин Г.П.,

секретарів: Турів О.М., Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 - правонаступниками якого є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правонаступником якої є ОСОБА_7 до Городенківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди, за апеляційною скаргою ОСОБА_8, поданою його представником ОСОБА_9 на рішення Городенківського районного суду від 01 листопада 2012 року,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_6 звернулися в суд з позовом до Городенківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що їхньому батьку, який помер 23 лютого 2005 року та матері, яка померла 16 травня 2005 року, належав житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по вул. Князя Лева, 42 в м. Городенка, однак правовстановлюючих документів на даний будинок виготовлено не було.

Посилаючись на те, що вони є єдиними спадкоємцями після смерті батьків та вступили в управління спадковим майном, в 2012 році звернулися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини по закону, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності через відсутність правовстановлюючих документів, просили визнати за ними право власності на житловий будинок та господарські споруди по вул. Князя Лева, 42 в м. Городенка по ? частині в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10 та матері ОСОБА_11

Рішенням Городенківського районного суду від 01 листопада 2012 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_6 право власності на житловий будинок та господарські споруди, які розташовані в м. Городенка по вул. Князя Лева, 42, Івано-Франківської області по ? частині в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10 та матері ОСОБА_11

В апеляційній скарзі на дане рішення представник ОСОБА_8 ОСОБА_9 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом було постановлено рішення без вчинення процесуальної дії щодо обєднання даної справи із справою за позовом ОСОБА_8.

Зокрема, судом не було враховано, що ОСОБА_8, який діяв через представника, оскільки знаходився у місцях позбавлення волі, 29 жовтня 2012 року звернувся в суд з позовом до Городенківської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку та господарських споруд по вул. Князя Лева, 42 в м. Городенка в порядку спадкування (справа № 905/2740/2012).

У цей же час у суді знаходилася дана справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 (справа № 905/2555/2012), а тому, постановляючи оскаржуване рішення, судом не було враховано, що дані провадження необхідно було обєднати в одне провадження.

Представник ОСОБА_8 перестала інформувати апелянта про хід розгляд вказаних справ, а процесуальних документів до місць позбавлення волі, де перебував ОСОБА_8 не надходило.

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_8 дізнався, що будинок в якому він проживав до затримання, арешту та позбавлення волі є власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням порушуються права ОСОБА_8, просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти в одне провадження справи № 905/2740/2012 і № 905/2555/2012 та постановити рішення, яким визнати право власності на спадкове майно по вул. Князя Лева, 42 в м. Городенка за ОСОБА_8

Представник апелянта ОСОБА_8 ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з вищенаведених мотивів.

Відповідно до копій актових записів про смерть, складених Городенківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було встановлено, що позивач ОСОБА_2 помер 03 жовтня 2015 року, а ОСОБА_6 померла 08 лютого 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду від 29 вересня 2016 року до участі у розгляді справи в якості правонаступника ОСОБА_6 залучено ОСОБА_7.

Ухвалою Апеляційного суду від 13 грудня 2016 року до участі у розгляді справи в якості правонаступника ОСОБА_2 залучено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В засіданні апеляційного суду правонаступники ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та правонаступник ОСОБА_6 ОСОБА_7 апеляційну скаргу заперечили, посилаючись на її безпідставність.

Представник Городенківської міської ради в судове засідання не зявився, направив суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи за позивачами право власності на житловий будинок та господарські споруди по вул. Князя Лева, 42 в м. Городенка, суд першої інстанції виходив з того, що підстав неправомірності набуття позивачами права власності на будинковолодіння судом не встановлено, а інші особи не оспорюють право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна у звязку з порушенням ним норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належало будинковолодіння по вул. Князя Лева, 42 в м. Городенка, проте, належні правовстановлюючі документи на дане будинковолодіння відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 помер 23 лютого 2005 року, а ОСОБА_11 померла 16 травня 2005 року.

На час їх смерті в спірному будинковолодінні був зареєстрований з 08 липня 1997 року та проживав внук (син ОСОБА_6С.) апелянт по справі.

У серпні 2012 року позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, звернулися в Городенківську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Листом від 13 серпня 2012 року Городенківська державна нотаріальна контора повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у звязку з відсутністю свідоцтва про право власності на житловий будинок.

У вересні 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 звернулися до суду із позовом про визнання за ними по ? частині права власності на будинковолодіння в порядку спадкування після смерті батьків.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України.

Статтями 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Згідно зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно із частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, для прийняття якої встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 цього Кодексу).

Як вбачається із матеріалів справи, 29 жовтня 2012 року ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_8 звернулася із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2, Городенківської міської ради про одержанням ОСОБА_8 права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги та визнання за її довірителем права власності на 1/3 частину будинку та господарських будівель по вул. Князя Лева, 42 у м. Городенка в порядку спадкування.

При цьому представник позивача просила обєднати справу за даним позовом з цивільною справою за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, яка знаходилася в провадженні Городенківського районного суду.

Ухвалою судді Городенківського районного суду Ничик Г.І. від 29 жовтня 2012 року, до провадження якої в порядку автоматизованого розподілу справ поступила позовна заява представника ОСОБА_8 ОСОБА_12, дану справу передано судді Гайдичу Р.М., оскільки у його провадженні перебувала справа № 905/2555/2012 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до Городенківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування для вирішення питання про обєднання справ в одне провадження.

Як встановлено апеляційним судом, питання щодо обєднання справ в одне провадження вирішено не було, в той же час позов представника ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, Городенківської міської ради про визнання права власності на частину житлового будинку та господарських будівель в порядку спадкування було ухвалою Городенківського районного суду залишено без розгляду, яка в послідуючому була скасована апеляційним судом і передано справу для продовження її розгляду.

З наданої Городенківською районною державною нотаріальною конторою інформації від 20 січня 2017 року та копії спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_11 спадкова справа не заводилася, після смерті ОСОБА_10 була заведена спадкова справа за № 520/2012, з якої вбачається, що 11 жовтня 2012 року ОСОБА_8 звернувся до Городенківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із житлового будинку та господарських споруд по вул. Князя Лева, 42 в м. Городенка.

В заяві зазначав, що із спадкодавцями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживав однією сімєю з 1980 року (часу його народження) і до їхньої смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Проте, вирішуючи спір про визнання права власності на спадкове майно, суд першої інстанції не встановив кола спадкоємців, які прийняли спадщину та в порушення п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України не вирішив питання про склад осіб, які беруть участь у справі, оскільки ОСОБА_8, як спадкоємець четвертої черги за законом, яким було заявлено позов про зміну черговості спадкування, мав бути залученим до розгляду справи.

У разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК України).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Таким чином, встановивши порушення судом першої інстанції вимог ст. 33 ЦПК України у звязку із незалученням до участі у справі ОСОБА_8, права та законні інтереси якого на володіння та користування майном були порушені рішенням суду першої інстанції, а тому останній був позбавлений можливості захистити у суді свої права на спадкове майно у випадку доведеності ним такого права, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення суду з ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до вимог ЦПК України апеляційний суд позбавлений права як скасувати судове рішення з направленням справи на новий розгляд, так і залучити ОСОБА_8 до участі у справі на стадії апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, поданою його представником ОСОБА_9 задовольнити частково.

Рішення Городенківського районного суду від 01 листопада 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 - правонаступниками якого є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правонаступником якої є ОСОБА_7 до Городенківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди по вул. Князя Лева, 42 в м. Городенка Івано-Франківської області по ? частині в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10 та матері ОСОБА_11 відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ним законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_13