Справа 206/5614/17
Провадження 2/206/1391/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2017 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Соловйовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2017 року ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому посилається на те, що 16 березня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 002-03515-160313. Відповідач умови договору належним чином не виконувала, а тому має заборгованість за кредитом, яка станом на 21 серпня 2017 року складає 71745,36 гривень. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом, в якому він просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 71745,36 гривень, яка складається з: тіла кредиту 0,00 гривень, простроченого тіла кредиту 46374,54 гривень, заборгованість за відсотками 25370,82 гривень, заборгованість за комісіями 0,00 гривень та судові витрати.

Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з'явився, позовні вимоги у своїй заяві про розгляд справи за його відсутністю підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог посилаючись на те, що станом на дату розгляду справи, тобто 21 грудня 2017 року дія повноважень ліквідатора ОСОБА_3 та строк дії довіреності представника позивача припинені. Наданий позивачем розрахунок заборгованості вважає не вірним, а також просить суд застосувати строк позовної давності, оскільки строк дії договору закінчився 15.03.2014, а позивач звернувся до суду лише 20 жовтня 2017 року (а.с.39-40).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 березня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 002-03515-160313 (а.с. 5).

На підставі постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»: виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважені ліквідатора банку» (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30.12.2015), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ОСОБА_5 з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_3. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 продовжено процедуру ліквідації ОСОБА_5 на два роки по 04.10.2019 включно та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» - ОСОБА_3 (а.с. 8-9).

Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 Договору, банк відкриває клієнту картковий рахунок № 5214 в національній валюті України - гривні.

Згідно п. 2.3 частини 2 Договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі: 47300,00 грн.

Пунктом 7.1. заяви № 002-03515-160313 визначено, що складовою та невід'ємною частиною цієї пропозиції є Правила та ОСОБА_5, з якими ОСОБА_1 попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє й положення яких вона неухильно зобов'язалася дотримуватись (а.с. 5).

Згідно п. 2.1 Частини 3 Договору, момент прийняття (акцепту) банком пропозиції ОСОБА_1 щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважається дата відкриття банком Рахунку, визначеного у п. 2.1. Частини 2 цієї Пропозиції.

Відповідно до п. 2.4 Частини 3 Договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. Частини 2 цієї Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цій Пропозиції, та не потребує підписання додаткових угод до цієї Пропозиції.

У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Вищевказаний кредитний договір № 002-03515-160313 від 16 березня 2013 року є дійсним, доказів того, що даний договір визнано недійсним суду надано не було.

З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами до 08 січня 2015 року, про що зазначено у графах «сплачено» та «знято», проте належним чином свої зобовязання не виконувала і станом на 21 серпня 2017 року має заборгованість на загальну суму 71745,36 гривень, яка складається з: тіла кредиту 0,00 гривень, простроченого тіла кредиту 46374,54 гривень, заборгованість за відсотками 25370,82 гривень, заборгованість за комісіями 0,00 гривень (а.с.4).

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалось раніше, представником відповідача ОСОБА_2 було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Частиною 1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так, п. 18.3 Розділу 18 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк" визначено, що строк позовної давності щодо вимог повернення кредиту, сплати процентів, плат, комісій, неустойки (штрафів, пені) по договору та цими правилами складає 50 років (а.с.36-37).

Згідно п. 7.1 Частини 3 Договору, відповідач ОСОБА_1 погодилась з тим, що складовою та невід'ємною частиною цієї Пропозиції є Правила та Тарифи, ОСОБА_5, з якими вона попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє й положення яких він неухильно зобов'язується дотримуватися.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Частиною 1 ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що сторонами було погоджено строк спеціальної позовної давності, яка становить 50 років. Крім того, п. 2.4 Частини 3 Договору визначено, що кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами та не потребує підписання додаткових угод.

Враховуючи вищевикладене, суд не може погодитись з клопотанням представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, а тому воно задоволенню не підлягає.

Представник відповідача в судовому засіданні не погоджувалась з наданим позивачем розрахунком заборгованості, оскільки він не містить відомостей про формули, за якими проводились розрахунки та періоди нарахування, проте своїми права не скористалась, власного розрахунку заборгованості або належного спростування наданого позивачем розрахунку - суду не надала, а тому у суду не виникає підстав для неприйняття даного розрахунку як належного доказу по справі.

Крім того, з приводу пояснень представника відповідача щодо відсутності повноважень у ліквідатора ОСОБА_3, суд звертає увагу на те, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року та призначено уповноважену особу Фонду - ОСОБА_3 (а.с. 8). Згодом було продовжено процедуру ліквідації банку на два роки по 04 жовтня 2019 року (а.с.8 зворотна сторона). Щодо закінчення дії довіреності представника позивача, то в матеріалах справи (а.с.38) міститься довіреність, згідно якої повноваження представника діють до моменту припинення трудових відносин повіреного з довірителем або 31 грудня 2017 року.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитною угодою, відповідно до умов заяви № 002-03515-160313, щодо повернення кредитних коштів, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» (місцезнаходження 01014, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38, ) заборгованість за Кредитною лінією, встановленою згідно заяви № 002-03515-160313 від 16 березня 2013 року в сумі 71745,36 гривень, яка складається з: 46374,54 гривень прострочене тіло кредиту, 25370,82 гривень заборгованості за нарахованими відсотками, а також сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук