Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/567/17
Провадження № 2/433/386/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року

Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Певної О.С.,

при секретарі Нехаєві В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області, в якій просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), що розташована на на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Привілля» с. Привілля Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038349, а також право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Привілля Троїцького району Луганської області, вул. Мічуріна, б. № 5.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 лютого 2005 року помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Привілля» с. Привілля Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038349, а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Привілля Троїцького району Луганської області, вул. Мічуріна, б. № 5. На даний час вона є єдиною спадкоємицею майна померлого батька. На даний час відповідна правовстановлююча документація на вказане вище спадкове майно відсутня, що позбавляє її оформити спадщину в нотаріальному порядку.

В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та заявив про визнання позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав.

У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд.

Судовим розглядом встановлено, що факт смерті ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №014898, актовий запис №06 від 30.03.2005 року (а.с.7).

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №486240, актовий запис №13 від 03.10.2016 року (а.с.8).

Факт родинних відносин між позивачем та її померлим батьком підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 373511 від 13.10.2016 року, де в графі «Батько» зазначено ОСОБА_2, а в графі «Мати» - ОСОБА_3 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК № 014354 від 01.02.1970 року, позивач уклала шлюб з ОСОБА_4, про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 10).

Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Троїцькому районі луганської області від 30.03.2017 №0280, наданої на запит суду що належності ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЛГ №0038349, останній отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 15,2 умовних кадастрових га по колишньому КСП «Привілля» Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області, який зареєстровано 30.11.1996 за № 490 (а.с. 22).

Згідно копії заяви від 27.05.2005, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 (а.с. 25).

Згідно копії заяви від 27.05.2005, ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 26).

Згідно копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Троїцької державної нотаріальної контори 11.07.1997 року, ОСОБА_2 все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с. 27). Даний заповіт, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 30.03.2017, наданої Першою Сватівською державною нотаріальною конторою, є чинним (а.с. 31-32).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

В силу ст., ст.1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги.

Крім того, відповідно до п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно з приписами ст..1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну ділянку (пай) мають, зокрема, громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток ( паїв) у натурі ( на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до Закону України від 05.06.2003 року № 899- IV« Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток( паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі ( на місцевості) власникам земельних часток ( паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку ( пай) , які виявили бажання одержати належну їм земельну частку ( пай) в натурі(на місцевості) в тому числі в частині сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень, подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки ( паю) в натурі на ( місцевості) . Після чого, райдержадміністрація видасть розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток ( паїв) в частині сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень, власникам сертифікатів на право на земельну частку ( пай).

Як було вище встановлено судом, на даний час власником сертифікату на право на земельну частку ( пай) по колишньому КСП «Привілля» Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області залишився померлийЛютий О.С., з якого не було виділено земельну ділянку в натурі.

З огляду на викладене позивач позбавлений можливості отримати в нотаріальному порядку відповідне свідоцтво про право власності, оскільки при житті спадкодавця ОСОБА_2 ця площа не була виділена в натурі. Також позивач позбавлений можливості звернутись із заявою у встановленому законом порядку про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки вона не є власниками сертифікату на право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця ОСОБА_2, отже реалізувати своє право на спадкове майно позивач в даному випадку можуть лише через суд.

З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не має, а також, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 20, 1217, 1220, 1223, 1261 ЦК України, ст.1, 3, 4, 10, 11, 15, 16, 57-60, 174, 179, 197, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, право на земельну частку (пай), що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Привілля» с. Привілля Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0038349, а також право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Привілля Троїцького району Луганської області, вул. Мічуріна, б. № 5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2017 року.

Суддя О.С. Певна

4

Певна

19.04.17