Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Штих Т.В.

секретаря - Чаленко Н.О., Ситнік Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСМД « Робітник» третя особа Шоста Харківська Державна Нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визначення права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСМД « Робітник» третя особа Шоста Харківська Державна Нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визначення права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29 грудня 2015 року померла мати позивачки- Сосєдко ОСОБА_2. Єдиним спадкоємцем після її смерті залишилась її донька - ОСОБА_1. Батьками позивачки є : мати - ОСОБА_3, батько - ОСОБА_4. Після реєстрації шлюбу мати позивачки змінила прізвище «Соседка» на «Сидоренко». В свідоцтві про народження позивачки батьками зазначені : мати - ОСОБА_3, батько - ОСОБА_4. 13 жовтня 1966 року батьки, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 припинили шлюб. Матері після розірвання шлюбу було присвоєно дошлюбне призвіще «Сосєдка».

В вересні 1967 року мати позивачки вступила до Житлово-будівельного кооперативу «Робітник», де внесла за двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, перший внесок у сумі 1856 карбованців 00 копійок та повністю її виплатила (у сумі 2504 карбованця 00 копійок) у вересні 1982 року, згідно довідки з ОСМД «Робітник», оскільки ЖБК «Робітник» було перейменовано в ОСМД. При цьому, реєстраційне посвідчення на квартиру не отримала. Згідно ордеру на квартиру, спірна квартира, була надана ОСОБА_3 (шлюбне призвіще матері) ОСОБА_2, а власником спірної квартири фактично, як підтверджується довідкою ОСМД «Робітник», була ОСОБА_5.

Після припинення шлюбу мати отримала паспорт в якому невірно було вказано її призвіще: замість вірного ОСОБА_5 вказано ОСОБА_5, тоді вона не це не звернула уваги, і з 1966 року в усіх документах у матері було невірно вказано призвіще.

Після смерті матері позивачка з заявою про прийняття спадщини звернулась до 6-ої ХДНК, але позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки немає документів, які б встановлювали тотожність громадян «Сосєдко Валентина Олексіївна», яка померла 29.12.2015, «Соседка Валентина Олексіївна» та «Сидоренко Валентина Олексіївна», якій належить квартира АДРЕСА_2.

В звязку з чим позивачка просить встановити факт того, що, померла 29.12.2015 ОСОБА_5, є рідною матірю ОСОБА_1, прізвище якої до зміни було «Сидоренко». Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3, за законом після смерті матері, ОСОБА_5, яка була єдиним власником зазначеної квартири, як така, що повністю сплатила пайовий внесок за спірну квартиру в ЖБК «Робітник».

В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог, просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача повідомила, що дійсно мати померлої сплатила всі кошти за квартиру, а позивачка на разі там мешкає.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. До суду надано лист, де представник третьої особи просить розглядати справу за його відсутності.

При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Аналізуючи докази надані сторонами, суд визнав доведеними такі факти:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2015 року померла мати позивачки - ОСОБА_5, свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ № 526548 від 30 грудня 2015 року.

Спадкоємцем після її смерті залишилась її донька - ОСОБА_1. Батьками позивачки є : мати - ОСОБА_3, батько - ОСОБА_4, свідоцтво про народження серія 1-ВЛ № 061398 від 01 квітня 1998 року.

Після реєстрації шлюбу мати позивачки змінила прізвище «Соседка» на «Сидоренко». У подальшому шлюб розірвано, матері позивачки повернуте дошлюбне прізвище.

В вересні 1967 року мати позивачки вступила до Житлово-будівельного кооперативу «Робітник», де внесла за двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, перший внесок у сумі 1856 карбованців 00 копійок та повністю її виплатила (у сумі 2504 карбованця 00 копійок) у вересні 1982 року, згідно довідки з ОСМД «Робітник», оскільки ЖБК «Робітник» було перейменовано в ОСМД. При цьому, реєстраційне посвідчення на квартиру не отримала. Згідно ордеру на квартиру, спірна квартира, була надана ОСОБА_4 (шлюбне призвіще матері) ОСОБА_2, а власником спірної квартири фактично, як підтверджується довідкою ОСМД «Робітник», була ОСОБА_5.

Після припинення шлюбу мати отримала паспорт в якому невірно було вказано її призвіще: замість вірного ОСОБА_5 вказано ОСОБА_5, тоді вона не це не звернула уваги, і з 1966 року в усіх документах у матері було невірно вказано призвіще.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 повідомили суду, що знають позивачку з часу заселення до будинку, весь цей час вона мешкала однією родиною з матірю. Вели спільне господарство.

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вказаний факт може бути встановлений в іншому порядку,тому суд вважає позов в цій частині обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Факт тотожності громадян «Сосєдко Валентина Олексіївна», яка померла 29.12.2015, «Соседка Валентина Олексіївна» та «Сидоренко Валентина Олексіївна», якій належить-квартира № 22 по вул. 23 Серпня, 39- А в м. Харкові підтверджується наступними доказами:

-свідоцтвом про народження громадянки ОСОБА_8, яка народилась 22.03.1941,

-комсомольськім білетом на ім'я ОСОБА_8,

-копією трудової книжки, відкритої 15.11.1958 на ім'я ОСОБА_8, після цього прізвище було змінено в зв'язку із

вступом в шлюб на «Сидоренко», після цього знов змінено на «Соседка», згідно свідоцтва про розірвання шлюбу;

-поряд з цим, в пенсійному посвідченні від 17.09.2006, прізвище матері зазначено, як «Сосєдко», також, прізвище «Сосєдко» зазначено і в посвідченні «Ветеран праці»,

-в профспілковому квитку, виданому 06.12.1985, прізвище матері зазначено «Соседка».

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають дыти спадкодавця.

За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Позивач, при зверненні до нотаріуса, порушила встановлений порядок, тому отримала відмову в оформленні спадщини.

Відповідно до довідки № 30 від 29 вересня 2016 року, виданої ОСББ « Робітник» вартість квартири була сплачена в повному обсязі.

Інших претендентів на спадщину після померлої ОСОБА_8 не має, данні про заповіти суду не надано.

Згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивачі фактично прийняли спадщину після мами та доньки, що підтверджується письмовими доказами, долученими до матеріалів справи.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті, або за чергами спадкоємців.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява мотивована та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 1216,1217,1220,1221,1223,1258,1261,1268-1269 ЦК України ст.ст. ст. 10, 11, 60, 209, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСМД « Робітник» третя особа Шоста Харківська Державна Нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визначення права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт того, що, померла 29.12.2015 ОСОБА_5, є рідною матірю ОСОБА_1, прізвище якої до зміни було «Сидоренко».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3, за законом після смерті матері, ОСОБА_5, яка була єдиним власником зазначеної квартири, як така, що повністю сплатила пайовий внесок за спірну квартиру в ЖБК «Робітник».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.