Провадження № 2-н/734/13/17 Справа № 734/3704/17
У Х В А Л А

07 листопада 2017 рокусмт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Соловей В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася у Козелецький районний суд Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» нарахованої, але не виплаченої за квітень 2015 року заробітної плати в розмірі 802.06 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 1 і 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 1 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої заявником ОСОБА_1 матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви, а також враховуючи, що наказне провадження є спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках, без судового засідання і виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, вважаю, що із вказаних заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Так як вбачається спір про право, тому у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, необхідно відмовити.

При цьому, заявникові ОСОБА_1 розяснюється право на судовий розгляд предявлених нею вимог у позовному провадженні (цивільне судочинство) з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Керуючись ст.ст. 95 і 100 ЦПК України, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 1 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження»,

у х в а л и в:

відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів із дня отримання копії ухвали.

Суддя