Провадження № 2/263/478/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Пахніц О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про батьківство,

В С Т А Н О В И В :

09.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про батьківство. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.09.2003 року уклав шлюб з відповідачем, яка 18.07.2009 року народила доньку ОСОБА_3. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 23.05.2016 року шлюб розірвано. Батьком народженої дитини було записано позивача, однак останній з цим не згоден, оскільки відповідач йому за час шлюбу постійно зраджувала, але жили разом бо він її кохав, відповідача бачив з іншими чоловіками, тому вважає, що дитина, яка народилася не є його

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, зазначившщи, що відповідач зраджувала позивачеві, тому дитину народила від іншого чоловіка. Також коли тільки народилася дитина, позивач приватним шляхом робив висновок ДНК, за яким він не був визначений батьком дитини, але цей висновок не зберіг, оскільки у подальшому відповідач його переконала, що дитина його, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибула, надала заяву у якій зазначила, що відмовляється від проходження експертизи, позовні вимоги винає, справу просить розглянути за її відсутність.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 23.05.2016 року (справа №263/3073/16-ц) ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 19.09.2003 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, який даним рішенням суду розірвано.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 18.07.2009 року, серії 1-НО №284144 виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 30.07.2009 року, батьками вказані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4.

Відповідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №459785 виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 25.11.2016 року, ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5, у звязку із чим змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5.

За клопотанням позивача у справі ухвалою суду від 08.06.2017 року було призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Запорізькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, який розташований за адресою: 69068, Запорізька область, Шевченківський район, м.Запоріжжя, вул. Аваліані, 19-А. Згідно повідомлення про неможливість проведення експертизи від 14.08.2017 року, експертизу не проведено внаслідок не надання біологічних зразків для проведення експертизи у встановлений термін.

Відповідно до ч. 1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122,124,126 СК, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини .

Згідно з ч.5 ст.136 СК України не має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження .

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Стороною позивача не доведено у встановленому законом порядку відсутності кровного споріднення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу.

Враховуючі, що вимоги позивача впливають на права неповнолітньої дитини, то за таких обставин суд не знаходить підстав для застосування права суду визнати факт відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиниою.

Крім того, позивач вказує на те, що знав що не є біологічним батьком дитини, оскільки відповідач йому під час шлюбу постійно зраджувала, як до народження дитини так і після цього, з даного приводу ним робився висновок ДНК одразу після народження дитини на спростування свого батьківства, про що пояснив позивач у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючі наведене, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки позовні вимоги зачипають інтереси неповнолітньої дитини та порушує її права.

На підставі наведеного вище, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до всиновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,60,174, 212, 214 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про батьківство відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.І. Скрипниченко