У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

18.10.2017 Справа №607/12866/17

суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Ради адвокатів Тернопільської області про визнання незаконним та скасування рішення ради адвокатів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в порядку цивільного судочинства звернулися до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Ради адвокатів Тернопільської області про визнання незаконним та скасування рішення Ради адвокатів Тернопільської області №382/11 від 28.09.2017 року «Про скасування рішень ради адвокатів Тернопільської області про скликання конференції адвокатів Тернопільської області , яка призначена на 30.09.201.7 року та скликання звітно - виборчої конференції адвокатів Тернопільської області».

В обгрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на перевищення відповідачем делегованих відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноважень та приписів Положення про раду адвокатів України щодо порядку оскарження рішень Ради.

Згідно з ч.1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз.1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, а за частинами першою та другою ст. 15 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, то виникають із цивільних, житлових, земельних , сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. І 7 ) або ГПК України (ст.1, 12) віднесено до компетенції адміністративних або господарських судів.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 року.

За частинами першою, другою, третьою статті 2 Закону № 5076-VI адвокатурою України визнається недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

У пункті 3 частини першої статті 1 Закону № 5076-VІ адвокатське самоврядування визначається як гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

За частиною першою статті 43 та пунктами 1, 2, 3, 6, 7 частини першої статті 44 цього Закону адвокатське самоврядування грунтується на принципах виборності, гласності, обов'язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

Завданнями адвокатського самоврядування є: забезпечення незалежності адвокатів, захист від втручання у здійснення адвокатської діяльності; підтримання високого професійного рівня адвокатів; утворення та забезпечення діяльності кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; забезпечення ведення ЄРАУ; участь у формуванні ВРЮ у порядку, визначеному законом.

Адвокатське самоврядування реалізується через утворені ним структурні організаційні форми, необхідні для функціонування адвокатури як інституту, на який покладається забезпечення права кожного на отримання правової допомоги.

Згідно з частиною другою статті 46 Закону № 5076-VІ адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність конференцій адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рад адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікацій но-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі -ВКДКА), ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, РАУ, з'їзду адвокатів України.

Із системного, сутнісного та цільового підходу до розуміння зазначених конституційних положень та положень профільного (базового) законодавчого акта, який визначає статус, мету, завдання та функції адвокатури, убачається, що адвокатура як інституція та її діяльність в аспекті забезпечення реалізації конституційного права особи на правову допомогу набуває певних особливих властивостей суб'єкта публічних відносин. Ця властивість адвокатури увиразнюється (посилюється) метою її служіння суспільному інтересу шляхом надання своєчасної і належної правової допомоги у поєднанні з виконанням делегованих їй державою окремих владних повноважень. У контексті сказаного має значення й особливий характер адвокатської професії, представники якої є учасниками творення правосуддя, у зв'язку з чим користуються, зокрема, правом участі у суді як захисники чи представники та імунітетом від судового переслідування за свої виступи в залі суду (стаття 23 Закону № 5076-VI).

Отже, коли виникає спір із правовідносин, у яких адвокатура, як особлива формація реалізує надані їй правомочності в означеному сенсі, зокрема й щодо делегованих державною владних повноважень, то такий спір за наявності для цього підстав може підпадати під ознаки публічно-правового, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачі посилаються на перевищення відповідачем делегованих законом, зокрема ст. 47- 48 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноважень та приписів Положення про раду адвокатів України щодо порядку оскарження рішень Ради, тобто позивачі просять суд надати оцінку законності дій відповідача, а саме: чи не перевищив останній делеговані законом повноваження скасовувати власні, вже попередньо ухвалені рішення.

Відтак, на думку суду, в контексті предмета позову, характер спірних відносин дозволяє зробити висновок, що між сторонами відсутні будь які майнові та особисті немайнові відносини відносини, а тому зазначений позов не має ознак цивільного.

Враховуючи те, що функції, з метою реалізації яких діють органи адвокатського самоврядування, визначені ст. 46 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за своїм змістом є публічно-правовими, суд приходить до висновку про те, що справи, повязані з виконанням цих функцій, належить вирішувати за правилами адміністративного судочинства.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною першою статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, вважаю, що у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Ради адвокатів Тернопільської області про визнання незаконним та скасування рішення ради адвокатів слід відмовити, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122, 209, 210 ЦПК України,-

У ХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Ради адвокатів Тернопільської області про визнання незаконним та скасування рішення Ради адвокатів Тернопільської області №382/11 від 28.09.2017 року «Про скасування рішень ради адвокатів Тернопільської області про скликання конференції адвокатів Тернопільської області , яка призначена на 30.09.201.7 року та скликання звітно - виборчої конференції адвокатів Тернопільської області».

Роз'яснити позивачам право на звернення за даною вимогою в порядку КАС України .

Копію ухвали із заявою та всіма доданими до неї документами невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_8