Справа № 740/1710/17
Провадження № 2/740/927/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок № 15 по вул. Садовій в с. Леонідівка Ніжинського району Чернігівської області в частинах, які становлять: ? частка в порядку спадкування за законом після померлого 12 листопада 2013 року чоловіка ОСОБА_2 та ? частка, яка належить їй, як члену колгоспного двору.

В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що даний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_2, який був головою колгоспного дворута вона, його дружина, і вони мали право власності по ? частині кожний відповідно до ст.120 ЦК УРСР 1963 року.

Після смерті 12.11.2013 року ОСОБА_2 вона успадкувала ? частку житлового будинку, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини

Вона є спадкоємицею першої черги за законом, прийняла спадщину шляхом подання у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заяву про її прийняття, але 21 лютого 2017 року державним нотаріусом Другої чернігівської нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем.

З довідки комунального підприємства « Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19 серпня 2016 року № 592 вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок № 15 по вул. Садовій в с. Леонідівка Ніжинського району Чернігівської області ні за ким не зареєстровано.

Сторони в судове засідання не з*явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач і про відсутність заперечень на позов.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законними підставами для задоволення позову є ст.1261 ЦК України, яка передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім того, згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки Лосинівської селищної ради с. Вікторівка Ніжинського району станом на 15.04.1991 будинок відносився до суспільної групи господарства колгоспний двір, у будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 голова колгоспного двору та його дружина ОСОБА_1 - член колгоспного двору.

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члену двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно до роз*ясень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність» - до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто, станом на 15 квітня 1991 року позивач, виходячи із рівності часток всіх членіх колгоспного двору, набула право власності на ? частку житлового будинку.

Право на іншу ? частку будинку вона отримала в порядку спадкування після промерлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі ? частки.

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закон) процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. Статтею 5 Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна, як колгоспний двір.

У зв*язку з виключенням із законодавства визначення колгоспного двору позивачу ОСОБА_1 як спадкоємцю необхідно в судовому порядку визнавати право власності на житловий будинок.

На запит Ніжинського міськрайонного суду державний нотаріус Другої чернігівської нотарільної контори надіслав копію спадкової справи до майна ОСОБА_2, який помер 12 листопада 2013 року, яка містить заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Керуючись ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.1218, 1223, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.60, 174 ч.4, 212-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 15 по вул. Садовій в с. Леонідівка Ніжинського району Чернігівської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.