УХВАЛА іменем україни
12 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

ЄвграфовоїЄ.П., Карпенко С.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до територіального медичного обʼєднання «Психіатрія» у м. Києві про відшкодування шкоди, завданої незаконним утриманням в психіатричному закладі,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до територіального медичного обʼєднання «Психіатрія» у м. Києві про відшкодування шкоди, завданої незаконним утриманням в психіатричному закладі.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15 червня

2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до ТМО «Психіатрія» про відшкодування шкоди, завданої незаконним утриманням в психіатричному закладі, визнано неподаною та повернуто позивачці.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ОСОБА_3 не усунула повністю недоліки позовної заяви, які зазначені були в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 06 червня 2016 року, а саме не надано доказів що вона є особою, яка страждає на психічні розлади.

Проте погодитися з таким висновком судів попередніх інстанцій не можна, оскільки він зроблений із неповним з'ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що зазначеним вимогам постановлені у справі ухвали не відповідають із наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 01 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Пунктом 5 частиною 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов'язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач посилаються на те, що перебувала в ТМО «Психіатрія» в м. Києві, як особа, яка страждає на психічний розлад, як зазначено лікарем психіатром.

Разом з тим, суди не звернули увагу на те, що в п озовній заяві позивач не оспорює наявність психічного розладу, а оспорює наявність тяжкого психічного розладу, який є підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня

2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Таким чином, висновок суду першої та апеляційної інстанцій про те, що зміст позовної заяви ОСОБА_3 та її вимоги не підпадають під застосування положень Закону України «Про судовий збір», є неправильним, що в силу ст. 342 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваних ухвал судів першої та апеляційної інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко