Провадження №2/760/5865/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови правління Відкритого акціонерного товариства «НВП »Кааскад» про визнання протиправною бездіяльності, зобов»язання надати відповідь та відшкодування моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, а саме: порушенні Закону України «Про звернення громадян», зобов'язати відповідача надати відповідь на його заяву від 24 липня 2017 року та стягнути з відповідача на його користь 5 000, 00 гр. в відшкодування моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що 24 липня 2017 року він звернувся до відповідача з заявою, відповідь на яку йому надана не була.

Внаслідок таких дій відповідача він зазнав моральних страждань, які виразились в унеможливленні функціонування його особистості на Конституційних засадах.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Просить розглядати справу в його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив.

Ліквідатор ПАТ НВП »Каскад» направив до суду повідомлення, в якому підтвердив отримання звернення позивача, в якому останній просив надати йому відповідь на електронну адресу, яку в своєму зверненні не зазначив.

У зв»язку з цим йому був направлений лист з пропозицією уточнити дані для комунікації, на який останній відповіді не надав.

Отримавши судову повістку, відповідач заяви заяви про розгляд справи в його відстуності не подав.

Відповідно до ч. 1, 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав судову повістку 20 листопада 2017 року, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, повідомлення сторін про причини неявки в судове засідання є їх обов'язком, а не правом.

Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним та можливим розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 14 цього Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до ст. 18 Закону громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Судом встановлено, що 24 липня 2017 року позивач звернувся до Голови правління ПАТ »Науково-виробниче підприємство »Каскад» з запитом про отримання інформації про стан особового рахунку.

При цьому просив направити відповідь на його електронну адресу, не зазначивши її у зверненні.

Встановлено також, що з 13 січня 2015 року ПАТ «НВП »Каскад» знаходиться в стані припинення на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 14 грудня 2014 року.

Головою комісії з припинення, тобто ліквідатором є Демчук О.М.

З наданої Ліквідатором ПАТ »Науково-виробниче підприємство »Каскад» копії запиту вбачається, що він був отриманий адресатом 18 серпня 2017 року.

Листом від 17 листопада 2017 року відповідач просив уточнити запит, та зазначити в ньому, яким чином запитувана інформація стосується його, як адресата, а також зазначити електронну адресу.

З листа Ліквідатора вбачається, що відповіді на даний лист отримано не було.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Як вбачається зі звернення позивача, з нього не вбачається, в чому є суть порушеного питання, а саме: яке відношення він має до ПАТ «НВП »Каскад» та про стан якого саме рахунку він вимагав інформацію.

Саме ці обставини стали підставою для направлення йому листа ліквідатором товариства .

Як вбачається з листа Ліквідатора до суду відповідь на даний лист від позивача отримана не була, як і не зазначено електронної адреси, на яку позивач вимагав надання відповіді.

Дійсно, з листа Ліквідатора товариства вбачається, що він був направлений позивачу з порушенням встановленого Законом строку. В той же час, копія звернення позивача, надана до суду, а також направлення листа позивачу свідчить про те, що після отримання запиту позивача вживалися заходи для його розгляду та надання відповіді в повному обсязі, визначеному законом.

Саме зміст звернення позивача не дав можливості надати на нього будь-яку відповідь, як і відсутність електронної пошти, на яку він вимагав надання цієї відповіді.

Звертаючись до суду, дані обставини позивач у позові також не зазначив, подавши заяву про розгляд справи в його відсутності.

За правилами ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З точки зору ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Будь-яких належних доказів у формі, визначеній законом, суті свого звернення до відповідача, які б давали підстави для висновку, що до повноважень саме відповідача, як посадової особи, належить вирішення порушеного у зверненні питання, позивач суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

З точки зору закону, при вирішенні спору суд повинен надати об»єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Виходячи з викладеного вище, одного з основних принципів засад здійснення цивільного судочинства, викладеного в ст.12 ЦПК України, а саме принципу змагальності сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року / зі змінами, внесеними постановами Пленуму від 25.05.2001 року та 27.02.2009 року /, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому, згідно з п.9 даної постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Звертаючись до суду, позивач не зазначає, в чому полягає завдана йому моральна шкода, чим підтверджується факт її заподіяння та які саме протиправні дії відповідача призвели до моральних страждань.

За змістом ч.1 ст. 80 кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів, як того вимагає закон, завдання йому моральної шкоди позивач при зверненні до суду у позові не зазначив, не надав таких суду і в подальшому.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача і в цій частині.

Керуючись ст.ст.1, 5, 14,18,19 Закону України «Про звернення громадян», ст. ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Голови правління Відкритого акціонерного товариства «НВП »Каскад» про визнання протиправною бездіяльності, зобов»язання надати відповідь та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва