Апеляційний суд міста Києва
Справа № 761/1223/13-ц Головуючий у суді першої інстанції Мальцев Д.О.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6753/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Венської Оксани Олександрівни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Консоль ЛТД», ОСОБА_5 про визнання майнового права на об'єкт незавершеного будівництва, визначення розміру частки в спільній частковій власності.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

19 квітня 2012 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом ТОВ «Фірма Консоль ЛТД», ОСОБА_6 про визнання за ним ОСОБА_4: майнового права на отримання у власність Ѕ багатокімнатної дворівневої квартири (пентхауза) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326,0 кв.м, в осях 25- 30 після введення будинку в експлуатацію; право власності на частку в недобудованому житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 в частині Ѕ багатокімнатної дворівневої квартири (пентхауза) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326,0 кв.м, в осях 25-30, в тому числі на Ѕ будівельних матеріалів, використаних для будівництва багатокімнатної дворівневої квартири (пентхауза) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею

236,0 кв.м, в осях; розділити результати спільної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за Договором пайової участі у фінансуванні будівництва № 0544/322-329 (г,р) від 01 березня 2006 року наступним чином: визнати за ОСОБА_4 майнове право на отримання у власність1/2 парковочних місць № 9 та № 17 на 1- му поверсі паркінгу в будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція А 1 черга будівництва у вигляді майнового права на отримання у власність парковочного місця № 9; визнати за ОСОБА_4 право власності на частку в недобудованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 в частині парковочного місця №9, в тому числі на будівельні матеріали, використані для будівництва парковочного місця № 9 на 1-му поверсі паркінга в будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція А 1 черга будівництва; визнати за ОСОБА_6 майнове право на отримання у власність 1/2 парковочних місць № 9 та № 17 на 1-му поверсі паркінга в будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція А 1 черга будівництва у вигляді майнового права на отримання у власність парковочного місця № 17; визнати за ОСОБА_6 право власності на частку в недобудованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 в частині парковочного місця № 17, в тому числі на будівельні матеріали, використані для будівництва парковочного місця № 17 на 1 поверсі паркінгу в будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція А 1 черга будівництва.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Консоль ЛТД» є замовником будівництва житлового будинку з підземним паркінгом, що будується за адресою: АДРЕСА_1, секція А 1 черга будівництва.

Однак, в зазначених правовідносинах Товариство з обмеженою відповідальністю «Консоль ЛТД» виступає замовником будівництва не у власних інтересах, а в інтересах простого товариства, яке було створене разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_4, шляхом укладення Договору пайової участі у фінансуванні будівництва № 3314/322-308 від 25 серпня 2005 року та Договору пайової участі у фінансуванні будівництва № 0544/322-329 (г,р) від 01 березня 2006 року.

Таким чином, недобудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що зводиться в ході здійснення ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ТОВ «Консоль ЛТД» спільної діяльності за договором простого товариства, є спільною частковою власністю учасників простого товариства.

Згідно п. 3.5 Договору пайової участі у фінансуванні будівництва №3314/322-308 від 25 серпня 2005 року з моменту повної передачі учасниками простого товариства ОСОБА_8, та ОСОБА_4 їх внеску в спільну діяльність ТОВ «Консоль ЛТД», ТОВ «Консоль ЛТД» втрачає право розпорядження багатокімнатною дворівневою квартирою (пентхаузом) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326,0 кв.м в осях 25-30 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція А 1 черга будівництва.

Оскільки, внесок учасників простого товариства, визначений в п. 3.1 Договору пайової участі у фінансуванні будівництва №3314/322-308 від 25 серпня 2005 року в

сумі 4 080 440,00 грн. був повністю переданий ТОВ «Консоль ЛДТ» 27 лютого 2006 року, відповідно до ОСОБА_8 та ОСОБА_4 відповідно до ст. 178 ЦК України перейшли майнові права на отримання у власність багатокімнатної дворівневої квартири (пентхауза) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326 кв.м, в осях 25-30.

Позивач вважає, що Ѕ майнового права на отримання у власність багатокімнатної дворівневої квартири (пентхауза) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326,0 кв.м, в осях 25-30 та вартістю недобудованої багатокімнатної дворівневої квартири (пентхауза) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326,0 кв.м, в осях 25-30 становить половину спільного пайового внеску ОСОБА_8 та ОСОБА_4, тобто 2199760 грн.

Відповідно до п. 3.3 Договору пайової участі у фінансуванні будівництва №3314/322-308 від 25 серпня 2005 року частки в житловому будинку на АДРЕСА_1 секція «А» 1 черги будівництва учасників спільної діяльності складають для ОСОБА_8 та ОСОБА_4 - багатокімнатна дворівнева квартира (пентхауз) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326,0 кв.м, в осях 25-30 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція А 1 черга будівництва, для ТОВ «Консоль ЛТД»- розмір решти площі в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція А 1 черга будівництва за вирахуванням квартири ОСОБА_8 та ОСОБА_4

Відповідно до п. 9.8 Договору пайової участі у фінансуванні будівництва №3314/322-308 від 25 серпня 2005 року при передачі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у власність багатокімнатної дворівневої квартири (пентхауза) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326,0 кв.м, в осях 25-30, зазначена квартира розподіляється між ними наступним чином: ОСОБА_8 - 50% квартири, ОСОБА_4 - 50 % квартири.

Договір пайової участі у фінансуванні будівництва № 3314/322- 308 від 25 серпня 2005 року не визначає, в яких частках учасникам простого товариства ОСОБА_8 та ОСОБА_4 належить майнове право на отримання у власність багатокімнатної дворівневої квартири (пентхауза) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326,0 кв.м, в осях 25-30, а також в яких частках їм належить право власності на недобудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі на будівельні матеріали, використані для його будівництва.

Разом з тим, Договір пайової участі у фінансуванні будівництва №0544/322-329 (г,р) від 01 березня 2006 року не містить відомостей про те, яким чином між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розподіляється майнове право на отримання у власність парковочних місць № 9 та № 17 на 1-му поверсі паркінга в будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція А 1 черга будівництва, в тому числі на 1/2 будівельних матеріалів, використаних для будівництва паркових місць.

Позивач, вважає, що право власності на майно, створене в ході здійснення спільної діяльності за договором простого товариства, належить учасникам таких самих в частках, у яких сторони узгодили розподіл кінцевого результату спільної діяльності, а якщо такий розподіл сторонами не узгоджений - в рівних частках.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2013 року позовну заяву ОСОБА_4 до ТОВ «Фірма Консоль ЛТД», ОСОБА_6 про визнання майнового права на об'єкт незавершеного будівництва, визначення розміру частки в спільній частковій власності задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 майнове право на Ѕ частину багатокімнатної дворівневої квартири (пентхауза) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326,0 кв.м в осях 25-30 в будинку АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 майнове право на 1/2 частину парковочних місць № 9, № 17 на першому поверсі паркінга в будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція «А» 1 черга будівництва.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто в рівних частинах з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року відмовлено ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» у задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Не погодившись із рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю Фірми «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Венської ОксаниОлександрівни подало на нього апеляційну скаргу. Зокрема, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що сторона відповідача оскаржує рішення суду в частині задоволених позовних вимог і не викладає підстави та мотивив скасування рішення суду в частині відмовлених позовних вимог. При цьому зазначає, що ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» постановою господарського суду Київської області від 04.08.2016 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру по збереженню майна. Ліквідатор розпочала проведення заходів, спрямованих на пошук та виявлення майна банкрута.

На думку представника товариства при розгляді справи судом було порушено правила підсудності, оскільки господарським судом на час розгляду справи було порушено справу про банкрутство, то всі питання щодо майнових прав слід було вирішувати у господарському провадженні. Відповідач не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. При розгляді справи суд не врахував, що в разі порушення строків виконання договору, можливий варіант повернення паю або рівноцінне приміщення в іншому місці, але позивач з цього приводу до відповідача не звертався. Позивачем при зверненні до суду були пропущені строки позовної давності. Судом не враховано, що укладаючи договір позивач отримав лише право на пайову участь у будівництві, а не само право власності на нерухоме майно. Просили рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неодноразову неявку відповідача ОСОБА_9, в судові засідання, який належним чином про час та місце розгляду справи був повідомлені, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. До того ж, він направив суду письмову заяву у якій просив відхилити апеляційну скаргу та розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24.10.2008 року у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, рішення суду в частині відмовлених позовних вимогах сторонами не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України не є предметом апеляційної перевірки.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін ( ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України).

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положеньст.57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини першої ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи частково позовні вимоги та визнаючи за ОСОБА_4 майнове право на Ѕ частину багатокімнатної дворівневої квартири (пентхауза) будівельний номер 35 на 16 та 17 поверхах загальною проектною площею 326,0 кв.м в осях 25-30 в будинку АДРЕСА_1 та майнове право на 1/2 частину парковочних місць № 9, № 17 на першому поверсі паркінга в будинку за адресою: АДРЕСА_1, секція «А» 1 черга будівництва суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в цій частині.

З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.

При ухваленні рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

25 серпня 2005 року між ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_6, ОСОБА_4 був укладений договір пайової участі у фінансуванні будівництва №3314/322-308.

Предметом договору визначено - Учасники по даному Договору зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи, на основі об'єднання пайових вкладів для досягнення спільної мети: будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, секція «А», 1 черга будівництва в м. Києві та введення його в експлуатацію.

Об'єктом пайової участі, згідно умов Договору є багатокімнатна, дворівнева квартира (пентхауз) будівельний номер 35 на 16-му та 17-му поверсі, загальною проектною площею 326,0 кв.м. у осях 25-30.

Згідно умов п.3.1 Договору ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зобов'язувались в строк до 29.02.2006 сплатити на рахунок ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД» суму еквівалентну 4 080 440,00 грн. Орієнтовний строк закінчення будівництва об'єкту визначений - 3 квартал 2007 року.

Грошові та майнові вклади Учасників, а також збудований в результаті спільної діяльності об'єкт, є їх, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_4 спільною частковою власністю, за виключенням об'єктів спільної сумісної власності (п.3.3 Договору).

Пунктом 9.8 Договору визначено, що частка ОСОБА_8 становить 50%, частка ОСОБА_10 становить 50%.

01.03.2006 між ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_8, ОСОБА_4 був підписаний договір №0544/322-329 (г.р) про фінансування будівництва.

За даним Договором ОСОБА_4 та ОСОБА_8 інвестували кошти в будівництво парковочних місць будівельні номери № 9 та № 17 на першому поверсі паркінгу в будинку по АДРЕСА_1, блок «А» в м. Києві (п.п. 1.1 ,3.1, 3.2 Договору).

За умовами зазначеного Договору, парковочні місця належать ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності (п.3.3 Договору).

Договори підписані сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з умовами, викладеними в ньому.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виконали в повному обсязі, шляхом внесення грошових коштів на рахунок ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД», відповідно до п. 3.1. договору пайової участі у фінансуванні будівництва, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордера та довідками відповідача (а.с. 16-21).

Договору між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 щодо їх спільної діяльності підписано не було, а тому відповідно продукція одержана від такої діяльності (в даному випадку квартира) є їх спільною частковою власністю.

Положенням ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до листа відповідача ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» від 20.02.2012 (вих.1197/9) будівництво незавершене. Таким чином, відповідачем порушено та не виконано умови договору пайової участі.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм матеріального та процесуальних права при ухваленні рішення, розшук майна банкрута ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД», порушення правил підсудності, пропущення позивачем строків позовної давності за зверненням до суду, а також те, що позивач не звертався до відповідача з приводу надання рівноцінного майна чи повернення паю, що усе це, на думку представника відповідача призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Відповідно до ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

Частиною 1 ст. 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Згідно з ч. 2 ст. 190 ЦК України майнові права визнаються речовими.

Відповідно до правил ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими права визнаються будь-які права пов'язані з майном, відмінні від права власності, в тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Майнове право можна визначити як «право очікування», воно є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому (позиція Верховного Суду України у справі №6-265цс16 від 30.03.2016).

Виходячи з наведеного слідує, що майнове право на об'єкт незавершеного будівництва - це складова частина майна, як об'єкта цивільних прав, це - обумовлене в силу договору право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні і достатні для набуття речового права. Тобто, моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Виконання грошових зобов'язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об'єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про

вчинення дій, спрямованих і на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт (позиція Верховного Суду України у справах 6-98цс13 та за №6-85цс13).

Враховуючи те, що позивач, повністю сплативши вартість пайового внеску за нерухоме майно, став власником майнових прав на це майно, а також враховуючи, що введення об'єкта будівництва в експлуатацію не відбулось у встановлені договором строки, а ТОВ фірма «Консоль ЛТД» припинила діяльність, що ставить під сумнів можливість виконання нею своїх зобов'язань за договором, - правильним є висновок суду першої інстанції про визнання майнових прав на об'єкт інвестування за позивачем.

За таких обставин, всі висновки суду першої інстанції щодо правомірності заявленого позову та можливості відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що строки позовної давності позивачем не пропущені, як і не порушені правила підсудності судом при розгляді справи. Що стосується доводів відповідача щодо розшуку майна банкрута ТОВ фірма «Консоль ЛТД», то позивач, як фізична особа до такого не відноситься і не може за своїм статусом відповідати за борги відповідача, а саме інвестування об'єкту будівництва на 100% не може тягти за собою боргові зобов'язання.

Таким чином, обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника позивача не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача також не навів таких обставин. А доводи апеляційної скарги спростовуються доказами справи, яким надана належна юридична оцінка.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Венської Оксани Олександрівни відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: