Справа № 758/7654/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Горбані О.В., Філіпповій О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представників відповідача 1 - Ковтунець Ю.С. та Мартиненка О.В.,

представника відповідача 2 - ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (надалі ПАТ «ВіЕйБі Банк»), ОСОБА_3 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, стягнення суми 3% річних, пені та інфляційного збільшення, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому, посилаючись на захист прав споживача, просить стягнути солідарно з відповідачів: суму невиплаченого банківського вкладу - в розмірі 1 616 951,0 грн., 3% річних - у сумі 103 130,0 грн., пеню - в сумі 1 374 364,04 грн., суму інфляційного збільшення боргу - в розмірі 653355,11 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,0 грн.

Позов мотивований тим, що 11.06.2012 р. між позивачем та відповідачем-1 укладено Договір банківського вкладу «Пенсійний № 377994/2012 з автоматичною пролонгацією та поруч з цим договором ще і Договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № НОМЕР_1. За договором сума вкладу становить 70 000 дол.США, на які нараховуються 8,5% річних. На виконання умов договору позивач передав готівкою 70 тис.дол.США, але коли він звернувся до відповідача-1 за умовами обох договорів, у вказаний строк вклад не був повернутий. Посилаючись що відповідачем-1 не виконуються умови договору, а відповідач-2 є власником істотної участі ПАТ «ВіЕйБі Банк», просить стягнути заявлену до стягнення суму солідарно.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовільнити в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам.

Представники відповідачів в судовому засіданні просив відмовити в позові, надав письмові заперечення, в яких зазначив про те, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» визнано неплатоспроможним, рахунки позивача станом на 26.09.2017 р. закриті. Гарантована сума у розмірі 200 000,0 була виплачена позивачу 15.04.2015 р. під час дії тимчасової адміністрації. Кошти, що перевищують гарантовану суму, становлять 1 423 703,19 грн., вимога від власника рахунку щодо їх виплати внесена до акцептованого реєстру кредиторів банку.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Встановлено, що відповідно до постанови Правління НБУ від 19.03.2015 р. № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 р. було прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» та призначено уповноважену особу на ліквідацію банку на 1 рік з 20.03.2015 р. до 19.03.2016 р. включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду прийняла 22.02.2016 р. рішення № 213 «Про продовження строків здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» до 19.03.2018 р. включно.

Як свідчать матеріали справи, і це не заперечується позивачем, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплачена йому сума в 200 000,0 грн. та прийнято рішення про відповідно до п. 12 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та включено вимоги ОСОБА_1 на суму 1 423 702,99 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються спеціальним законом - Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За положеннями ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень здійснює, зокрема, повноваження щодо складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів

Положеннями ст. 49 Закону визначені заходи з підготовки задоволення вимог кредиторів, втому числі і визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення.

Не заперечувалась позивачем та обставина, що станом на день розгляду справи, його вимоги щодо визнання кредитором на зазначену в позові суму визнано Фондом.

А відтак, сума невиплаченого вкладу, заявленого позивачем до стягнення в розмірі 1 616 951,0 грн., не підлягає стягненню, оскільки 200 000,0 грн. вже були виплачені позивачу, а залишок вкладу в розмірі 1 423 702,99 грн. включений до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Позивач просить стягнути з відповідачів невиплачену суму вкладу з урахуванням 3% річних, пені та інфляційного збільшення, а також відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах - таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі за № 6-1123 цс16, постанова від 13.06.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на те, що грошові кошти у розмірі 1 423 702,99 грн. визнані Фондом як кредиторську заборгованість банку, беручи до уваги те, що Фонд гарантування вкладів здійснює задоволення вимоги кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» в порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які в даному випадку є спеціальними підстави для застосування до правовідносин сторін положень ст.ст.625, 1166 ЦК України відсутні.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ОСОБА_3 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення банківського вкладу за договором № 377994/2012 від 11.06.2012 р., укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 , стягнення суми 3% річних, пені та інфляційного збільшення, відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова