Справа № 585/2757/17
Номер провадження 2/585/862/17
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Яковця О.Ф.,

з участю секретаря Шемчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ромни справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, третя особа: Роменський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 і просить звільнити нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Луценка, буд. 4, з-під арешту, який був накладений постановою ВДВС Роменського МРУЮ № 44628519 від 05.10.2015 року., стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» судовий збір в розмірі 1600 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22.01.2008 року ОСОБА_1 уклала з АКІБ «УкрСиббанк» Генеральний договір про надання кредитних послуг № 0, за умовами якого Банк зобовязується надати Позичальнику, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) у порядку та на умовах, зазначених в договорі. Також між ними було укладено Додаткову угоду № 1 (Індивідуальна угода) № 0 від 22.01.2008 року та Додаткову угоду № 2 (Індивідуальна угода) № 0 від 13.02.2008 року, згідно яких кредит надавався двома траншами. В забезпечення належного виконання зобовязання за Генеральним договором про надання кредитних послуг був укладений договір іпотеки № 13081 від 22.01.2008 року, згідно з яким Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Луценка, 4, а також договір іпотеки № 7564 від 06.11.2008 року, згідно з яким Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку земельну ділянку, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості за адресою: Сумська обл.., м. Ромни, вул. Луценка, буд. 4, та належить Іпотекодавцеві на прав власності. Право вимоги за вищевказаними Кредитними договорами та Договором іпотеки ПАТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року. 06.07.2017 року при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на нерухоме майно, яке знаходиться в його іпотеці, постановою ВДВС Роменського МРУЮ № 44628519 від 05.10.2015 року накладено арешт. В порушення вимог законодавства державний виконавець, накладаючи арешт на нерухоме майно, не пересвідчився в існуванні заборони відчуження цього нерухомого майна та не повідомив позивача, як заставодержателя про накладення такого арешту на предмет іпотеки. Існування арешту , який накладений на предмет іпотеки, унеможливлює реалізацію права як іпотекодержателя звернути на нього стягнення шляхом набуття права власності.

28.08.2017 року від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій просить закрити провадження у справі. Вважає, що вказаний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен вирішуватися в порядку, передбаченому ст. ст. 19,74 Закону України «Про виконавче провадження» та Розділом VII «Судовий контроль на виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України, оскільки предметом спору у даній справі є рішення державного виконавця від 05.10.2015 року ВП № 44628519, прийняте на виконання рішення суду.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день і час розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином (а.с.80).

Відповідачка та її представник в судове засідання не зявилися. Представник відповідача ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання про закриття провадження у справі підтримує і просить задовольнити.

Представник третьої особи Роменського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином (а.с.80).

Судом встановлено, що заочним рішенням Роменського міськрайоного суду від 23 березня 2016 року позов ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ТОВ «Моноліт» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено і з боржників, в солідарному порядку, на користь ТОВ «Кей-Колект», стягнуто заборгованість по кредитному договору № 0 в розмірі 1 664 804,01 грн., та судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду 03 вересня 2013 року Роменським міськрайонним судом видано виконавчий лист.

05 вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Роменського МРУЮ за заявою стягувача - ТОВ «Кей-Колект» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44628519 з виконання виконавчого листа № 2/585/337/13.

Постановою державного виконавця ВДВС Роменського МРУЮ від 05 жовтня 2015 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/585/337/13, накладено арешт на нежитлову будівлю за адресою: м.Ромни Сумської області, вул. Луценка (Аптекарська) буд. 4, та земельну ділянку за адресою: м. Ромни Сумської області, вул. Луценка (Аптекарська) буд. 4, що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Відповідно ч.1ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, вказане положення закріплене і в попередніх редакціях вказаного Закону.

Відповідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 статті 383 ЦК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В п.1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 3 червня 2016 року, визначено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Пунктом 5 постанови № 5 від 3 червня 2016 року пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», передбачено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В даному випадку суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки позивач є стороною виконавчого провадження, яка має вирішувати питання, пов'язані з виконавчим провадженням (оскільки арешт накладено в межах виконавчого провадження) в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, а саме шляхом оскарження постанови про накладення арешту.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, третя особа: Роменський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області про звільнення майна з-під арешту, - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких було проголошено судове рішення - протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_5