Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 320/4274/16-ц Головуючий у 1 інстанції Колодіна Л.В.
Номер провадження 22-ц/778/1674/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

7 липня 2016 року ОСОБА_5, звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він був власником житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Данило - Іванівка, вул. Леніна, б. 54 А, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 21 травня 1989 року.

25 лютого 2014 року між позивачем та ОСОБА_7, було досягнуто згоди, що вона придбає у позивача житловий будинок, що розташований за адресою: Запорізька область. Мелітопольський район, с. Данило - Іванівка, вул. Леніна, 54 А, за 20 000,00 доларів США, що на той час було еквівалентно 180 754,00 грн., згідно офіційного курсу салют встановленого НБУ.

В підтвердження цих намірів, у якості часткової оплати, позивачу було передано 30 000,00 грн., про що складено відповідну розписку.

В порушення вищевказаних домовленостей, 29 грудня 2014 року, без відома позивача, було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Данило - Іванівка, вул. Леніна, буд. 54 ОСОБА_9 цьому було значно знижено ціну будинку і замість 20 000,00 доларів США будинок було продано за 87 600,00 грн..

Не зважаючи на те, що в п. 4 зазначено, що гроші позивач отримав повністю до підписання договору, він цих грошей не отримав досі, окрім зазначених раніш 30 000,00 грн..

Оскільки ОСОБА_6 діяла від імені позивача та в його інтересах, вона, після укладення договору купівлі-продажу, повинна була віддати різницю цієї суми. Таким чином, відповідачка заволоділа грошовими коштами позивача в розмірі 57 600,00 грн..

Таким чином позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 86 808,96 грн.; 3% річних з простроченої суми у розмірі 2 618,04 грн. та понесені позивачем судові витрати по справі.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В силу ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що згідно довіреності від 25.02.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_10 25.02.2014 року за р.№501, ОСОБА_5 уповноважує ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продати або подарувати ОСОБА_7 належний йому житловий будинок який розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Данило - Іванівка, вул. Леніна, 54 А, на умовах на їх розсуд (а.с. 42).

Згідно копії розписки від 25.02.2014 року, ОСОБА_5 взяв грошові кошти в розмірі 30 000 грн. у ОСОБА_7 в рахунок продажу будинку, який розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Данило - Іванівка, вул. Леніна, 54 А. Претензій матеріального характеру до ОСОБА_7 не має. Згоден на відчуження домоволодіння на користь ОСОБА_7 (а.с. 44).

Згідно договору купівлі-продажу від 29 грудня 2014 року, ОСОБА_6 діяла на підставі зазначеної нотаріально посвідченої довіреності, від імені ОСОБА_5 - як продавець, а ОСОБА_8 діяла на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_11 29.12.2014 року за р.№3995 від імені ОСОБА_7 - як покупець. За цим договором продавець, в особі представника, зобовязується передати у власність покупця, а покупець гр. ОСОБА_7, в особі представника, зобовязується прийняти належний продавцю житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Данило - Іванівка, вул. Леніна, 54 А.

Відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу від 29 грудня 2014 року продаж цей за домовленістю сторін вчиняється за 87 600,00 грн., які за ствердженням представника, Продавець одержав готівкою повністю до підписання цього договору (а.с. 9 зворот).

За п. 7 зазначеного договору своїм підписом під цим договором представник Покупця підтверджує факт розрахунку з Продавцем за придбаний будинок.

Згідно до вимог ст. 525, 526, 530, 623 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до чинного законодавства, одностороння відмова від зобовязань не допускається. Кредитор має право вимагати виконання зобовязання в будь-який час, а боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати задані цим збитки.

У відповідності до ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме відшкодування винною стороною збитків.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Згідно з правилами ст. 1006 ЦК України повірений зобов'язаний: повідомити довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

За змістом зазначеної норми саме на повіреного покладено обов'язок передати довірителеві все одержане за виконаним дорученням при чому негайно.

Вирішуючи спір, на зазначені положення закону суд уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову в позові.

Зі змісту зазначеної довіреності, виданої позивачем убачається, що останній уповноважив в тому числі ОСОБА_6, серед іншого, продати або подарувати спірний будинок на умовах на її розсуд, із розумної доцільності (а.с. 42). Однак довіритель не надавав права на розпорядження на свій розсуд коштами, отриманими від продажу нерухомого майна.

ОСОБА_6 навіть не посилалась на повернення нею позивачеві коштів отриманих в результаті продажу його майна, оскільки вказувала, що фактично гроші за договором не передавались, як то зазначено в самому договорі. Однак при цьому умови договору нею не оспорювались.

Доказів отримання продавцем за договором (ОСОБА_12А.) інших коштів ніж 30000 грн. матеріали справи не містять.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2017 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму грошових коштів отриманих за договором купівлі-продажу у сумі 57600 грн., індекс інфляції в сумі 29208,96 грн. та 3% річних у сумі 2618,04 грн. а також витрати на сплату судового збору 1877,67 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: