_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/374/17
УХВАЛА

про відмову у відводі судді

14.04.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Одеської міської ради - Юраш Віталія Віталійовича про відвід судді по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3, треті особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції в Одеській області, управління державного земельного агентства у м. Одесі Одеської області, ОСОБА_4 про визнання правовстановлюючого документу на земельну ділянку недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 30.09.2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_3; скасувати державну реєстрацію права власності на землю та витребувати земельну ділянку.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2014 року позовні вимоги Одеської міської ради - задоволено частково. Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 30.09.2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_3 Витребувано земельну ділянку загальною площею 1137, 5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (з яких 1000 кв.м. для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, а 137, 5 кв.м. для ведення садівництва ) з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь Одеської міської ради. Визнано порядок виконання цього рішення суду, відповідно до якого це рішення у разі набрання ним законної сили є підставою для скасування державної реєстрації державного акту серії НОМЕР_1 від 30.09.2012 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, що виданий на ім'я ОСОБА_3. В решті позовних вимог - відмовлено.

Згодом, 21.12.2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій просила суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2014 року, по справі №520/13377/13-ц, та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.02.2014 року по справі № 520/13377/13-ц було скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

В ході судового засідання, яке відбулось 14.04.2017 року, представник позивача Одеської міської ради - Юраш Віталій Віталійович звернувся до суду з заявою про відвід судді Куриленко О.М., посилаючись на те, що 11.04.2017 року за результатами ознайомлення представником Одеської міської ради з матеріалами кримінального провадження №0003171, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, було встановлено наявність ухвали Київського районного суду м. Одеси, прийнятої суддею Куриленко О.М. від 16.03.2012 року у справі № 1512/2-з-223/11 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2008 року, шляхом скасування заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження земельної ділянки, загальною площею 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Заява про скасування заходів забезпечення позову була подана ОСОБА_3 через представника ОСОБА_5.

Таким чином, вважає, що у розгляді даної справи суддя Куриленко О.М. не може брати участі і підлягає відводу, оскільки у Одеської міської ради є сумніви щодо його об'єктивності та неупередженості, що обумовлено розглядом суддею Куриленко О.М. спору з приводу тих самих спірних правовідносин у справі під час розгляду справи № 1512/2-з-223/11.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді, посилаючись на його необґрунтованість.

Інші сторони по справі в судове засідання також не з'явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло.

З'ясувавши думку осіб, що беруть участь у справі, суд вважає, що заява про відвід судді є необґрунтованою, а у зв'язку з чим задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так підстави для відводу судді передбачені ст.ст.20 ЦПК України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою.

Крім того ст.21 ЦПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної і першої інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи нового рішення апеляційного суду. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в суді першої чи апеляційної інстанції, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді після скасування рішення або ухвали суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи Верховним Судом України, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами у цій справі.

Підставою відводу вказано те, що ухвалою судді (Куриленко О.М.) від 16 березня 2012 року нібито незаконно було скасовано заходи забезпечення позову по справі № 2-1819/2010.

Однак, суд не погоджується з вищевказаними твердженнями представника позивача, та вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Дійсно, в провадженні Київського районного суду м. Одеси (суддя Пучкова І.М.) перебувала цивільна справа № 2-1819/2010 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_8, Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», третя особа приватний нотаріус Пачева Ірина Іванівна про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

В ході розгляду справи ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2008 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Заборонено Одеській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» здійснювати будь-які дії щодо видачі державного акту про право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,100 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Однак, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2010 року вищевказану позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Через рік, а саме 22 грудня 2011 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2008 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Куриленко О.М.) від 16 березня 2012 року заяву представника ОСОБА_3 було задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2008 року, шляхом скасування заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та скасування заборони Одеській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» здійснювати будь-які дії щодо видачі державного акту про право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,100 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволені позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Вищевказана ухвала суду в апеляційному порядку оскаржена не була та набрала законної сили.

Окрім того, суд звертає увагу, що як стверджує сам представник позивача, про наявність ухвали Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2012 року Одеській міській раді стало відомо лише 11.04.2017 року, тобто після 5 (п'яти) років після ухвалення вищевказаної ухвали та 6 (шість) років після залишення позову без розгляду. Проте, слід зазначити, що позивачем у справі № 2-1819/2010 року була саме Одеська міська рада, що на думку суду свідчить про неналежне виконання позивачем своїх процесуальних обов'язків.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстави для відводу судді Куриленко О.М., передбачені ст. ст. 20, 21 ЦПК України відсутні, оскільки представником позивача не зазначено обставин, які можуть бути підставою для відводу судді, передбачених чинним законодавством, відсутні доводи про неможливість розгляду справи суддею, будь-які данні, що свідчать в зацікавленості розгляду справи або сумніви в об'єктивності та неупередженості судді та не підтверджується посиланнями на відповідні достовірні факти.

Таким чином, посилання представника позивача є необґрунтованими, безпідставними, та свідчать про умисне затягування розгляду справи і не можуть бути мотивом для відводу, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.20,23,24 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника позивача Одеської міської ради - Юраш Віталія Віталійовича про відвід судді по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3, треті особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції в Одеській області, управління державного земельного агентства у м. Одесі Одеської області, ОСОБА_4, про визнання правовстановлюючого документу на земельну ділянку недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Куриленко О. М.