Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Калашніковій Л.Д.,

за участю представника відповідача - Басюк Б.І.,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3, законного представника ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»), третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до районного суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 21 026 грн. 25 коп., що була заподіяна внаслідок ДТП, яка сталася 08.12.2015 року з вини ОСОБА_5, відповідальність якого застрахована відповідачем. Позов мотивований тим, що відомості по факту даного ДТП було внесено до ЄРДР за №0012380 від 24.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, стягнуто з останнього на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 21 026 грн. 25 коп. та моральну шкоду 40 000 грн. Цивільна відповідальність відповідача на день ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Позивачка 11.08.2016 року звернулася до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, однак листом від 16.08.2016 року їй було відмовлено у даній виплаті. Посилаючись на те, що її права були порушені відповідачем, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

До початку судового засідання від позивачки та законного представника ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вони вказують, що позов підтримують у повному обсязі, просять розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі. Представником відповідача, через канцелярію суду подані письмові заперечення, в яких вони посилаються на те, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року суму матеріального збитку у розмірі 21 026 грн. 25 коп. було стягнуто з ОСОБА_2, тому у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відсутні правові підстави для здійснення страхового відшкодування на користь позивача за полісом, оскільки рішенням суду був визначений порядок відшкодування шкоди.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти позову, пояснивши, що вважає, що і страхова компанія повинна відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, Додав, що до виконавчої служби щодо стягнення з нього на користь потерпілої у кримінальній справі ОСОБА_3 сум за вироком Голосіївського райсуду м.Києва не викликали.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 08.12.2015 року, приблизно о 14.30 год., керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1, рухався в другій смузі руху по вул. Васильківська, зі сторони вул. Ломоносова в напрямку проспекту Голосіївського в м. Києві. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого біля будинку № 96 по вул. Васильківській в м. Києві, позначеного інформаційними дорожніми знаками «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою відповідно до ПДР України, ОСОБА_2 допустив порушення вимог п. п. 2.3 б); 18.1 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не обрав безпечну швидкість з урахуванням дорожньої обстановки, яка виражалася у існуванні дорожніх знаків, які свідчили про наявність пішохідного переходу, не зменшив швидкість і не зупинився, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_3, яка в цей час переходила проїзну частину по пішохідному переходу, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3б); 18.1 ПДР України, знаходяться у прямому причинному зв»язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

За вказаним фактом було порушено кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В межах кримінального провадження представником потерпілої ОСОБА_4 було подано цивільний позов до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, стягнуто з останнього на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 21 026 грн. 25 коп. та моральну шкоду 40 000 грн. (а.с. 5-7).

Даний вирок набрав законної сили 17.06.2016 року.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочину визнав у повному обсязі.

Між тим, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов'язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Цивільна відповідальність відповідача на день ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу № АІ/5044189 (а.с. 57).

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 11.08.2016 року звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 58).

Листом від 16.08.2016 року відповідач відмовив ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування, оскільки нею в межах кримінального провадження було заявлено цивільний позов до ОСОБА_2 та в подальшому саме на нього, а не ПрАТ «УПСК» покладено обов'язок сплатити 21 026 грн. 25 коп. матеріального збитку та 40 000 грн. моральної шкоди (а.с. 59).

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Суд враховує, що із правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові при розгляді справи № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року, вбачається, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_3 скористалася своїм абсолютним правом на відшкодування шкоди її заподіювачем - ОСОБА_2, пред'явивши до нього цивільний позов в межах кримінального провадження.

Даний позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 21 026 грн. 25 коп. та моральну шкоду 40 000 грн, про що свідчить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року.

Оскільки, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року суму матеріального збитку у розмірі 21 026 грн. 25 коп. було стягнуто з ОСОБА_2, тому у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відсутні правові підстави для здійснення страхового відшкодування на користь позивача за полісом, оскільки рішенням суду був визначений порядок відшкодування шкоди з її заподіювача.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі ст.ст. 22, 1177 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 58, 59, 60, 61, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3, законного представника ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2 про матеріальної відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова