Номер справи 220/2176/16-ц
Номер провадження2/220/43/17
27 січня 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Якішиної О.М.
за участю секретаря Черновал І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,
21.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором позики.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про день та час у встановленому законом порядку. Будь-яких заяв від нього не надходило.
Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання його умов сторонами.
За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 1046 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Факт передачі грошей позивачем та отримання їх відповідачем підтверджується відповідною розпискою. Доказів повернення суми позики суду не надано.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими, в звязку з чим задовольняє їх в повному обсязі.
Відповідально до вимог ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 169, 209, 212-215,218,224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М. Якішина