Справа № 234/1378/17
Провадження № 2-о/234/165/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року місто Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Марченко Л.М., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту громадянства, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення на підставі ст.256 ЦПК України факту громадянства України з метою отримання нею паспорта громадянки України замість втраченого.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення безпосередньо факту громадянства.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України».

Статтею 5 вказаного Закону визначені документи, які підтверджують громадянство України, а саме: паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в України.

У вказаному переліку рішення суду як документ, який підтверджує громадянство України, відсутнє.

Належність до громадянства України визначається ст.3 зазначеного Закону, а саме: проживання на території України у певний час та протягом певного строку.

Підстави набуття громадянства України визначаються у ст.6 зазначеного Закону, а саме:1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров'я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім'ю або передачі на виховання в сім'ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв'язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства); 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - згідно з Положенням про порядок розгляду питань, зв'язаних з громадянством України, затвердженим Указом Президента України від 31 березня 1992 року, для вирішення заяв про належність до громадянства України може бути представлено рішення суду про встановлення факту родинних відносин.

Тобто, в порядку ч.2 ст.256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 р. №2235-III "Про громадянство України" є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) або набрання чинності Законом №2235-III (13 листопада 1991 р.).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 р.; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 р. або станом на 13 листопада 1991 р.; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 р. чи 13 листопада 1991 р.; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв'язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. У зазначених справах як заінтересовані особи повинні брати участь відповідні органи служб громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що в порядку ст.256 ЦПК України судами не розглядають заяви про встановлення безпосередньо факту громадянства України, а в залежності від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення фактів, які за Законом України «Про громадянство України» породжують належність особи до громадянства України чи підтверджують право особи на набуття громадянства України.

Відповідно до ст.122 ч.2 п.1 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом (заявою) (ч.7 ст.122 ЦПК України).

Відповідно до ст.7 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» заявнику слід повернути сплачений при подачі заяви судовий збір в сумі 320 грн.

Керуючись ст.ст.122 ч.2 п.1, 122 ч.7, 256 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту громадянства.

Роз'яснити, що повторне звернення тієї ж особи до суду з такою самою заявою, щодо якої постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у м.Краматорську Донецькій області повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 320 грн. (триста двадцять гривень 00 коп.), як оплачений судовий збір згідно квитанції №0.0.699064962.1 від 02.02.2017 року на р/р №0059, код платежу: 22030001, отримувач: Краматор УК/м.Краматорськ/2203001, МФО 834016, код отримувача: 37944338, банк: ГУ ДКСУ у Донецькій області.

Копію ухвали надіслати заявниці разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л. М. Марченко