Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Монич О.В., при секретарі Пассер М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 135 000,00 грн. заборгованості за договором позики, укладеним між ними 29.01.2017 року.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначив, що за вказаним договором позики ОСОБА_2 позичив у нього грошові кошти в загальній сумі 135 000,00 грн., про що видав письмову розписку. Проте, у визначений договором строк він кошти не повернув. Відтак, покликаючись на відповідні норми законодавства, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 всю суму позики у зазначеному розмірі.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи без його участі. При цьому, ОСОБА_2 у поданій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі.

З огляду на викладене та на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливим здійснити судовий розгляд даної справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 січня 2017 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 135 000,00 грн., які зобов'язався повернути не пізніше 01 червня 2017 року. Факт укладення такого договору на зазначених умовах підтверджено письмовою розпискою ОСОБА_2, оригінал якої міститься у матеріалах справи.

За приписами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525 і 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

За приписами ст.ст. 509, 625 вказаного Кодексу кредитор у зобов'язанні вправі вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З урахуванням наведеного суд визнає факт порушення ОСОБА_2 зобов'язання щодо своєчасного повернення ОСОБА_1 суми позики за договором позики в розмірі 135 000,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на це, та враховуючи, що визнання ОСОБА_2 позову у цій справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд визнає вказаний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Частиною 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таке ж положення закріплене і в ч.1 ст.142 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_2 визнав позов до початку розгляду справи по суті, про що повідомив суд письмовою заявою від 21 грудня 2017 року, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову ОСОБА_1, слід повернути останньому.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 525, 526, 625, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 142, 206, 211, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий 06.08.2002 року Ужгородським РВ УМВС в Закарпатській області, ІПН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий 10.05.1999 року Ужгородським МВ УМВС в Закарпатській області, ІПН НОМЕР_2, мешканця АДРЕСА_2) 135 000,00 грн. (сто тридцять п'ять тисяч грн. 00 коп.) у повернення позики за договором від 29.01.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий 06.08.2002 року Ужгородським РВ УМВС в Закарпатській області, ІПН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий 10.05.1999 року Ужгородським МВ УМВС в Закарпатській області, ІПН НОМЕР_2, мешканця АДРЕСА_2) 675,00 грн. (шістсот сімдесят п'ять грн. 00 коп.) судового збору.

Повернути ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий 10.05.1999 року Ужгородським МВ УМВС в Закарпатській області, ІПН НОМЕР_2, мешканця АДРЕСА_2) з державного бюджету 675,00 грн. (шістсот сімдесят п'ять грн. 00 коп.) судового збору, сплаченого ним при подання позову у даній справі згідно з банківською квитанцією від 04.12.2017 року №ПН902.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Монич О.В.