Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2500/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря Біди В.Д., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

встановив:

03 листопада 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (далі - відповідач) про визнання за позивачем права власності на житловий будинок № 52 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вулиці Козацька (стара назва Леніна) в селі Степове Миколаївського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 26 грудня 1994 року помер її батько ОСОБА_2, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 52 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Козацька (стара назва Леніна) в селі Степове Миколаївського району Миколаївської області. Зазначений будинок належав померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 11 квітня 1990 року, виданого Виконкомом Степівської сільської ради народних депутатів.

Позивач ОСОБА_1 зазначила, що на час відкриття спадщини, вона проживала та була зареєстрована за однією адресою з померлим ОСОБА_2, і тому не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк.

Після звернення позивача ОСОБА_1 до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з питанням оформлення свого спадкового права, 20.10.2016 у спадковому реєстрі № 59676622 було зареєстровано спадкову справу № 208/2016, при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2, позивачу ОСОБА_1 відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу документа, який підтверджує право власності померлого ОСОБА_2 на зазначене вище належне йому майно.

Оскільки у позивача відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку, ОСОБА_1просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смертіОСОБА_2.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, при цьому 24.01.2017 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому 17.01.2017 відповідач також подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі його представника і ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 (а.с.6).

26 грудня 1994 року ОСОБА_2 помер у віці 89 років у с. Степове Миколаївського району Миколаївської області (а.с.7).

За життя ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 в будинку № 52 по вулиці Козацька (стара назва - Леніна) в селі Степове Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 9).

Зазначений будинок належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 11 квітня 1990 року, виданого Виконкомом Степівської сільської ради народних депутатів (а.с.13).

Відповідно до довідки Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 24 січня 2017 року № 26-04-03-17, на підставі розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 21.05.2016 № 197-р, на території Степівської сільської ради були перейменовані вулиці та провулки, у тому числі перейменовано і вулицю Леніна у селі Степове на вулицю Козацька (а.с.18).

З спадкової справи № 208/2016, заведеної 20 жовтня 2016 року Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області вбачається, що усю спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дочка - ОСОБА_1, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини.

При цьому, 27 жовтня 2016 року державний нотаріус Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_3 винесла постанову про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 26 грудня 1994 року ОСОБА_2 на нерухоме майно, у зв'язку з тим, що позивачем ОСОБА_1 не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а.с.11).

Разом з тим, незважаючи на відмову нотаріального органу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), чинного на момент виникнення правовідносин, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За таких обставин, після смерті ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, проживаючи спільно зі спадкодавцем.

У пунктах 3.1, 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30 травня 2008 року також роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину є звернення спадкоємця до суду з вимогами про визнання права власності, в порядку спадкування.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому воно підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 52 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вулиці Козацька (стара назва Леніна) в селі Степове Миколаївського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 26 грудня 1994 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4

24.01.17