Провадження № 2/127/39/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л. Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Укргідроспецбуд» про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Укргідроспецбуд» про визнання права власності.

Позов позивач мотивував тим, що 23 червня 2013 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 265305, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 26.06.2013р.

Після смерті батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку № 44 по бульвару Марка Вовчка у м. Вінниці.

Спадщину після батька ОСОБА_4 позивач прийняв подавши 30.10.2013р. до Першої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі про реєстрацію спадкової справи № 55232010, номер у нотаріуса 1028/2013.

Під час оформлення спадщини, з'ясувалось, що право власності на спадкове майно оформлено на бабу позивача - мати померлого батька ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка померла 26 грудня 2009 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-АМ № 272647, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 31.10.2013 року.

У видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно державним нотаріусом Першої ВДНК ОСОБА_6 було відмовлено, оскільки, у написанні прізвищ спадкодавиці ОСОБА_5 та спадкоємця ОСОБА_4 існують розбіжності, що не дає можливості встановити нотаріусу родинні відносини та відсутні докази фактичного прийняття спадщини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2014р. встановлено, що ОСОБА_5, яка померла 26.12.2009р. є матір'ю ОСОБА_4, який помер 23.06.2013р.

Також рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2014р. по справі встановлено проживання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 на день її смерті, у якому зазначено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26.12.2009р. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 23.06.2013р. були зареєстровані та проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Отже, батько позивача ОСОБА_4 прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_5 належним чином, оскільки постійно проживав з нею в будинку № 44 по бульвару Марка Вовчка у м. Вінниці, зокрема на день її смерті 26.12.2009р. і дана обставина встановлена судовим рішенням.

Під час оформлення спадщини також з'ясувалось, що 31/100 частка у праві власності на будинок належить Київському спеціалізованому управлінню № 603.

Оскільки тривалий час будинком № 44 по бульвару Марка Вовчка у м. Вінниці володіє на користується родина позивача, він є єдиним спадкоємцем, КСУ-603 будинком не користується, не утримує, проте оформити право на будинок в нотаріальній конторі позивач не має змоги.

У 1963 році Київським спеціалізованим управлінням № 603 був побудований двоквартирний житловий будинок № 44 по бульвару Марка Вовчка у м. Вінниці. До даного будинку, а саме у двокімнатну квартиру № 2, площею 30 кв.м була заселена сім'я ОСОБА_7 діда позивача.

Після смерті у 1988 році ОСОБА_7 наказом № 46 від 28.11.1997р., КСУ № 603 передало ОСОБА_5 у приватну власність квартиру № 2 у вищевказаному будинку, яка складалась із 4-х кімнат загальною площею 82,0 кв.м. та складала 69/100 . часток будинку.

Під час проживання в будинку, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 провели переобладнання, які не є самочинними, в результаті чого він став одноквартирним.

З 2006 року позивач проживає у будинку, оплачує усі витрати по його утриманню.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, правонаступником КСУ-603 (БМУ-603) Треста «Укргідроспецбуд», яке припинено 31.01.2007р., є Публічне акціонерне товариство «Укргідроспецбуд».

З повідомленням ПАТ «Укргідроспецбуд» від 26.10.2016р., вбачається, що підприємство 31/100 часткою житлового будинку № 44 по бульвару Марка Вовчка у м. Вінниці не користується, не утримує та на неї не претендує.

Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 69/100 частку у праві власності на житловий будинок № 44 по бульвару Марка Вовчка у м.Вінниці та визнати за ним право власності за набувальною давністю на 31/100 часток у праві власності на житловий будинок № 44 по бульвару Марка Вовчка у м.Вінниці.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала за обставин викладених в позові, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Укргідроспецбуд» в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій позов визнав та від права власності на 31/100 частку житлового будинку № 44 по бульвару Марка Вовчка у м.Вінниці відмовляються.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача по справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

23 червня 2013 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 265305, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 26.06.2013р (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку № 44 по бульвару Марка Вовчка у м. Вінниці.

30.10.2013р. позивач ОСОБА_2 подав до Першої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі про реєстрацію спадкової справи № 55232010, номер у нотаріуса 1028/2013 (а.с. 7).

Під час оформлення спадщини, з'ясувалось, що право власності на спадкове майно оформлено на бабу позивача - мати померлого батька ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка померла 26 грудня 2009 року.

У видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 постановою від 06.05.2014 року ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки, ОСОБА_4 у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_5 та відсутні докази фактичного прийняття ним спадщини, також неможливо встановити родинні відносини, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 23.06.2013 року ОСОБА_4 на належне ОСОБА_5 спірну квартиру нотаріальна контора не може видати (а.с. 9).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2014р. встановлено, що ОСОБА_5, яка померла 26.12.2009р. є матір'ю ОСОБА_4, який помер 23.06.2013р. (а.с.10)

Довідкою квартального комітету «Хутір Шевченка» № 57 від 18.10.2016 року встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26.12.2009р. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 23.06.2013р. були зареєстровані та проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 28.07.1963 року (а.с.27).

Наведене дає підстави вважати, що батько позивача ОСОБА_4 прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_5 належним чином, оскільки постійно проживав з нею в будинку № 44 по бульвару Марка Вовчка у м. Вінниці, зокрема на день її смерті 26.12.2009р. і дана обставина встановлена судовим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2014р.

Під час оформлення спадщини також з'ясувалось, що 31/100 частка у праві власності на будинок належить Київському спеціалізованому управлінню № 603, яке у 1963 році побудувало двоквартирний житловий будинок № 44 по бульвару Марка Вовчка у м. Вінниці.

В судовому засіданні було встановлено, що до спірного будинку, а саме у двокімнатну квартиру № 2, площею 30 кв.м була заселена сім'я ОСОБА_7, після смерті якого наказом № 46 від 28.11.1997р., КСУ № 603 передало ОСОБА_5 у приватну власність квартиру № 2 у вищевказаному будинку, яка складалась із 4-х кімнат загальною площею 82,0 кв.м. та складала 69/100 часток даного будинку.

Під час проживання в будинку, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 провели переобладнання, які не є самочинними, в результаті чого він став одноквартирним.

З 2006 року позивач проживає у будинку, оплачує усі витрати по його утриманню.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, правонаступником КСУ-603 (БМУ-603) Треста «Укргідроспецбуд», яке припинено 31.01.2007р., є Публічне акціонерне товариство «Укргідроспецбуд» (а.с 33).

З повідомлення ПАТ «Укргідроспецбуд» від 26.10.2016р., вбачається, що підприємство 31/100 часткою житлового будинку № 44 по бульвару Марка Вовчка у м. Вінниці не користується, не утримує та на неї не претендує.

Згідно відповіді на запит від 11.08.2016 року № НОМЕР_1 «ВМБТІ» зазначило, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 188 на будинок № 44 по бульвару Марка Вовчка в м.Вінниці станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на квартиру № 2, яка складала 69/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1997 року виданого адміністрацією підприємства ВСУ-603 згідно наказу № 46 від 28.11.1997 року.

Також зазначено, що на дату останнього обстеження - 15.06.2016 року, спірного будинку самочинно переплановані, переобладнані, прибудовані приміщення відсутні (а.с.23).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 5 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду „України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" передбачено, що, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи вище викладене, а також положення ст. 16 ЦК України, згідно яких суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом задоволення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1226, 1268 ЦК України , ст.ст. 11, 16, 60, 88, 208, 209, 212 -215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 69/100 частку у праві власності на житловий будинок № 44 по бульвару Марка Вовчка у м.Вінниці.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на 31/100 часток у праві власності на житловий будинок № 44 по бульвару Марка Вовчка у м.Вінниці.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з моменту проголошення, а особи, які не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання його копії.

Суддя :