22-ц/775/322/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Шатілова Л.Г.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Зал Ю.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 березня 2017 року

в с т а н о в и в:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з вказаним позовом і зазначила, що вона проживала з відповідачем ОСОБА_3. у належному йому будинку № 52 по вул. Заводській (Комінтерна) в м. Маріуполі з серпня 1997 року по 14 березня 2015 року, у неї з відповідачем був спільний побут, взаємні права та обов'язки, вони разом купували побутову техніку, меблі, посуд, робили капітальний ремонт будинку. 14 січня 1998 року в них народилася донька - ОСОБА_4. Вважає, що вона має право проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Комінтерна) в м.Маріуполі відповідно до вимог ст. 156, 64 ЖК України. Проте відповідач повідомив її та доньку - ОСОБА_4 про необхідність звільнити його будинок, у зв'язку з чим вона звернулася до суду і просила встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу з серпня 1997 року по 14 березня 2015 року.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 березня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті. Вважає, що суд неправильно витлумачив положення ст. 256 ЦПК України. Суд не взяв до уваги, що вона раніше в порядку окремого провадження зверталась з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яке суд залишив без розгляду, оскільки вбачається спір про право. Суд не розглянув позов по суті, хоча нею було надано достатньо доказів, які підтверджують, що вони з відповідачем проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу в зазначений період.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено, які особисті або майнові права у неї виникають у зв'язку з встановленням факту проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з серпня 1997 року по 14 березня 2015 року, ОСОБА_1 не заявлено ніяких позовних вимог з цього приводу, а встановлення юридичного факту на майбутнє не передбачено законом.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 74 СК України передбачено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), крім того, важливою складовою є відсутність спору про право.

Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з серпня 1997 року по 14 березня 2015 року, позивач ОСОБА_1 не зазначила мету його встановлення, що є обовязковою вимогою.

Позивач посилається на положення ст. 74 СК України як на підставу того, що проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу дає їй право на частину придбаного майна при сумісному проживанні, проте вимоги щодо поділу майна та доказів наявності такого майна, часу його придбання не надано.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України спір про право може виникнути в разі порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів, тобто звертаючись до суду за захистом свого права, позивачка мала право в межах позовного провадження ставити питання про встановлення юридичного факту відповідно до вимог ст. 235 ч. 6 ЦПК України.

Розглядаючи цивільну справу в межах заявлених вимог, на підставі ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд, відмовляючи в задоволенні позову, обґрунтовано дійшов висновку, що позивачкою не доведено, які особисті або майнові права у неї виникають у зв'язку з встановленням факту проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з серпня 1997 року по 14 березня 2015 року, нею не заявлено ніяких позовних вимог з цього приводу, лише у позовній заяві зазначено, що це необхідно для того, щоб в подальшому проживати у будинку відповідача, хоча, як пояснила ОСОБА_1, позовні вимоги про виселення позивачки відповідачем не заявлялися.

Таким чином, судом правильно встановлено, що на даний час спір про майно між сторонами відсутній, такі вимоги не заявлялись позивачем, а встановлення будь-якого юридичного факту, що має юридичне значення, на майбутнє, не передбачено законом.

Суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, урахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

При цьому, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не розглянув позовні вимоги по суті, є необґрунтованими, оскільки суд встановив, що позивачкою не доведено, які особисті або майнові права у неї виникають у зв'язку з встановленням факту проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, нею не заявлено ніяких позовних вимог з цього приводу.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду також не спростовують.

Отже, рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М. Пономарьова

Судді: С.А. Зайцева

ОСОБА_6