Справа № 369/7886/16-ц
Провадження № 2/369/720/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2017року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки та відновлення становища, що існувало до порушення -,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки та відновлення становища, що існувало до порушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1, є власницею земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район., с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна (Пролетарська) 35, кадастровий номер :01:024:5007 площею 0,1533 га. Власником суміжної земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна (Пролетарська), 33 а є ОСОБА_2. Починаючи з 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує земельний спір так, як ОСОБА_2 не визнає меж земельної ділянки ОСОБА_1, знищив її паркан і межові знаки, які належали ОСОБА_1 і були передані їй на зберігання, самовільно захватив частину земельної ділянки ОСОБА_1 шляхом встановлення на ній забору з капітальним фундаментом.

Для відновлення порушених прав, 26 квітня 2016 року було проведено роботи щодо винесення меж земельної ділянки ОСОБА_1 в натуру і закріплення її межовими знаками, про що в присутності ОСОБА_1 та представника сільської ради ОСОБА_3 виконавцем робіт ОСОБА_4 було складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Під час виконання цих робіт було зроблено геодезичну зйомку і виявлено накладання фактичних меж земельної ділянки ОСОБА_2, на земельну ділянку ОСОБА_1, про що був складений відповідний Акт від 26.04.2016 р. Площа самовільного захоплення ОСОБА_2 земельної ділянки ОСОБА_1 становить 0,0032 га.

Під час виконання робіт з відновлення меж ОСОБА_2 був відсутній, але, оскільки місце його реєстрації або місце фактичного проживання не відомі, він був завчасно належно повідомлений через засіб масової інформації - газету «Новий день», черговий номер якої містив оголошення про намір проведення вказаних робіт 26.04.2016 р., вийшов 16.04.2016 р.

Не зважаючи на незаконність своїх дій ОСОБА_2 знищив відновлені межові знаки як і попередні.

Внаслідок цього за зверенням ОСОБА_1 земельною комісією Михайлівсько- Рубежівської сільської ради був складений акт обстеження земельних ділянок від 27.05.2016 р. яким було зафіксовано відсутність межових знаків та будівництво ОСОБА_2 паркану на самовільно захопленій ним земельній ділянці ОСОБА_1

Також, на звернення ОСОБА_1 за її адресою виходив представник Департаменту Держархбудінспекції у Київській області, який, також зафіксував відсутність межових знаків встановленого зразка.

Посилаючись на вищевикладене позивач просила суд ухвалити рішення яким зобовязати відповідача, який є власником земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна, 33а, відновити межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна, 35, кадастровий номер :01:024:5007 площею 0,1533 га шляхом встановлення межових знаків і передання їх на зберігання позивачу - ОСОБА_1

Зобовязати відповідача ОСОБА_2, який є власником земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна, 33а, відновити становище, яке існувало до порушення: звільнити самовільно захоплену ним частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна, 35, кадастровий номер :01:024:5007 площею 0,1533 га шляхом знесення зведеного ним на її частині паркану з капітальним фундаментом і відновлення родючого шару ґрунтового покриву на місці знаходження капітального фундаменту.

Протягом розгляду справи позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимоги, де остаточно просила суд зобовязати відповідача, який є власником земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна, 33а, відновити межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна, 35, кадастровий номер :01:024:5007 площею 0,1533 га. шляхом встановлення межових знаків і передання їх на зберігання позивачу - ОСОБА_1

Зобовязати відповідача ОСОБА_2, який є власником земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна, 33а, відновити становище, яке існувало до порушення: звільнити самовільно захоплену ним частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна, 35, кадастровий номер :01:024:5007 площею 0,1533 га шляхом знесення зведеного ним на її частині паркану з капітальним фундаментом і відновлення родючого шару ґрунтового покриву на місці знаходження капітального фундаменту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 7 357 (сім тисяч триста пятдесят сім) гривень 40 коп., а саме: судовий збір у розмірі 1 102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 коп., витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 6 255 (шість тисяч двісті пятдесят пять) гривень 00 коп.

У судовому засіданні позивач та представник позивач позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позовних вимоги відмовити. Пояснив суду, що відповідач є власником земельної ділянки площею 0,1021 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:024:0006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Пролетарська. Зазначив, що акт про передачу межових знаків на зберігання від 26.04.2016 року, складений з порушенням Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року № 376.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із частиною першою ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1533 га, кадастровий номер :01:024:5007 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Борщагівка,вул. Пролетраська, земельна ділянка 35.

Згідно опису меж даної земельної ділянки, від точки А до точки Б земельна ділянка позивача межує з землями Михайлівсько-Рубежівської сільської ради; від точки Б доточки В із земельною ділянкою ОСОБА_2; від точки В до точки Г із землями Михайлівсько-Рубежівської сільської ради; від точки Г до А із земельною ділянкою ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_2, є власником земельної ділянки площею 0,1021 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:024:0006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Михайлівка-Рубежівка, вул. Пролетарська.

В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує земельний спір, так як, ОСОБА_2 не визнає меж земельної ділянки ОСОБА_1

Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 26.04.2016 року межі земельної ділянки за кадастровим номером :01:024:5007, яка знаходиться на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області площею 0,1533 наданої власнику/користувачу земельної ділянки ОСОБА_1 закріплена в натурі (на місцевості) межовими знаками дерев»яними стовпами. Під час встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки виявлено накладення меж суміжної земельної ділянки, яка відповідно до даних публічної кадастрової карти має кадастровий номер :01:024:0006. Площа накладення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:024:0006 становить 0,0032 га.

Відповідно до акту обстеження земельних ділянок від 27.05.2016 року складеного земельною комісією з регулювання земельних відносин між земельною ділянкою та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні встановлені межові знаки та будується паркан ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала суду, що вона виросла на спірній земельній ділянці. Зі сторони позивача земельна ділянка була огорожена сіткою та забором. ОСОБА_2 ходив в сільську раду щодо забору.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду, що вона сусідка зі сторонами. Чоловік позивачки сам будував паркан. Десь років десять як, він побудований. Про якійсь спори колишніх власників до ОСОБА_2 свідку не відомо.

За клопотанням представника позивача судом ухвалою від 23.01.2017 року було призначено земельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку експерта Незалежного інституту судових експертиз №8764 від 15.03.2017 року встановлено, що існує порушення східної межі земельної ділянки площею 0,1533 на вул. Церковна, 35 у с. Михайлівка-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області кадастровий номер :01:024:5007 встановленим парканом між цією земельною ділянкою, та земельною ділянкою площею 0,1021 га по вул. Церковна, 33 а у с. Михайлівка-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області кадастровий номер :01:024:0006. Площа земельної ділянки на вул. Церковна, 35 у с. Михайлівка-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області кадастровий номер :01:024:5007, яка недоступна її власнику ОСОБА_1, у зв»язку з встановленням паркану між земельними ділянками площею 0,1533 на вул. Церковна, 35 у с. Михайлівка-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області кадастровий номер :01:024:5007 та площею 0,1021 га по вул. Церковна, 33 а у с. Михайлівка-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області кадастровий номер :01:024:0006 складає 40 м.кв.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Перелік способів захисту порушених прав визначає ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити порушені права чи інтереси і в інший спосіб, який встановлений договором або законом.

Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною другою статті 158 Земельного кодексу України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

За ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, в тому числі і на відшкодування збитків у випадках передбачених законом. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та користувачів, дотримуватись правил добросусідства.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, відшкодування заподіяних збитків.

Виявлені в ході проведення експертизи невідповідності призводять до порушення права власності позивача на земельну ділянку, в тому числі знаходження паркануміж земельними ділянками.

Дотримання меж землевласниками також не може бути підтверджене і показами свідків, поясненнями сторін чи їх представників.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила самочинне будівництво, знести за її рахунок.

Оскільки паркан розміщений частково на земельній ділянці позивача, є самочинною, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимоги в частині зобовязання ОСОБА_2 відновити межі земельної ділянки ОСОБА_1, звільнивши самовільно захоплену частину земельної ділянки, площею 40 кв.м, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Михайлівка Рубежівка, вулиця Церковна, 35, кадастровий номер :01:024:5007, шляхом знесення зведеного ним зі східної межі цієї ділянки паркану з капітальним фундаментом та відновлення родючого шару грунтового покрову на нинішньому місці знаходження капітального фундаменту

Щодо заявлених вимог про суд зобовязання відповідача, який є власником земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна, 33а, відновити межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Церковна, 35, кадастровий номер :01:024:5007 площею 0,1533 га. шляхом встановлення межових знаків і передання їх на зберігання позивачу - ОСОБА_1 суд вважає їх необгунтованими та такими, що не підялаютю до задоволення.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення частково позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 19, 38, 39, 152, 155, 158 Земельного Кодексу України, ст.ст. 15, 16, 377 ЦК України, ст.ст. ст.ст.3,6,15,118-120 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 відновити межі земельної ділянки ОСОБА_1, звільнивши самовільно захоплену частину земельної ділянки, площею 40 кв.м, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Михайлівка Рубежівка, вулиця Церковна, 35, кадастровий номер :01:024:5007, шляхом знесення зведеного ним зі східної межі цієї ділянки паркану з капітальним фундаментом та відновлення родючого шару грунтового покрову на нинішньому місці знаходження капітального фундаменту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, а саме сплаченого у справі судового збору 1102,40 гривень, та витрати на проведену у справі експертизу 6255 гривень, а всього 7357,40 гривень.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.Д. Усатов