Справа № 487/4189/16-ц
Провадження № 2/487/190/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Біцюка А. В., за участю секретаря судового засідання Попович В. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просили визнати за ними право власності на 8/100 будинку №73 по вул.. Дачна в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Свої позовні вимоги позивачі мотивували тим, що за життя їх батько ОСОБА_4 та її брат ОСОБА_6 були співвласниками будинку, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Дачна, 75, кожному з них належить по 8/100 частки будинку на підставі свідоцтва про право власності від 30.11.200 року. 17 березня 20005 року помер їх батько ОСОБА_4 та після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку будинку, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул.. Дачна 75, а саме на 8/100 частини. Після смерті батька позивачів спадщину отримала мати позивачів, яка проживала на день відкриття спадщини разом з батьком, але юридично оформити спадщину не встигла. 30 жовтня 2007 року померла мати позивачів ОСОБА_5. Після смерті матері позивачі звернулись до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 30 жовтня 2007 року у звязку із невідповідністю даних КП ММБТІ та поданого правовстановлюючого документу, а також відсутністю Свідоцтва про право власності від 30.11.2000 року, виданого виконкомом Миколаївської міської ради, що зазначений як останній правовстановлюючий документ в листі КП ММБТІ. Враховуючи викладене позивачі просили позов задовольнити повністю.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

До судового засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Миколаївської міської ради до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не зявилася, надала до суду пояснення, в яких зазначила, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею після смерті бабусі за правом представлення, так як її батько ОСОБА_6 помер 17 серпня 1997 року і вона має право успадкувати ту частку спадщини, на яку мав би претендувати її батько. У задоволенні позову просила відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено в ст.1217 ЦК України спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Матеріалами справи встановлено, що 17 березня 2005 року помер батько позивачів ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 23 березня 2005 року за актовим записом №1573.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 8/100 житлового будинку №73 по вулиці Дачній у місті Миколаєві, яка належала ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі - продажу від 09 червня 1977 року. Крім того, на підставі Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.11.2000 року ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право власності на 8/100 частин домоволодіння по вул.. Дачній 73 у місті Миколаєві.

ОСОБА_5 (дружина ОСОБА_4) була зареєстрована з померлим ОСОБА_4 за адресою: м. Миколаїв, вул.. Дачна 73 з 07 грудня 1978 року і по день смерті 30.10.2007 року, що підтверджується Довідкою ПП «ЖЕД 7» від 17.11.2008 року за №3338 та Довідкою Адміністрації Заводського району від 11.01.2017 року за №26, що містяться в матеріалах справи (а.с.101-102).

В силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після ОСОБА_4, але право власності в порядку спадкування за законом не оформила.

Мати позивачів ОСОБА_5 померла 30 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №073857, що видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом №5164.

Після смерті матері, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 16 жовтня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку житлового будинку №73, що знаходиться по вул.. Дачній в місті Миколаєві після смерті ОСОБА_5, яка померла 30 жовтня 2007 року у звязку із невідповідністю даних КП ММБТІ та поданого правовстановлюючого документу, а також відсутністю Свідоцтва про право власності від 30.11.2000 року, виданого виконкомом Миколаївської міської ради, що зазначений як останній правовстановлюючий документ в листі КП ММБТІ.

Ця постанова є обґрунтованою, тому відповідно до роз'яснень, що містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», позивачі можуть звернутися до суду з вимогами про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той, з подружжя, хто його пережив.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносяться до першої черги спадкоємців за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті своєї матері ОСОБА_5.

Крім того, судом встановлено, що згідно матеріалів спадкової справи №292/2008, яка була заведена 10 квітня 2008 року після смерті ОСОБА_5, яка померла 30 жовтня 2007 року, окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_3 (онука померлої), оскільки її батько - ОСОБА_6 помер 17 серпня 1997 року.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між ними.

Спадкодавцем ОСОБА_5 за життя заповіт не складався.

Позивачі звернулася до суду за захистом свого невизнаного нотаріусом права на 8/100 житлового будинку №73, розташований по вул. Дачна, в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання за ними права власності в порядку спадкування на 8/100 житлового будинку №73, що розташований по вул.Дачній в м. Миколаєві є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, оскільки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (за правом представлення) у відповідності до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України, мають право на успадкування за законом на 8/100 будинку №73 по вулиці Дачній у м. Миколаєві по 1/3 частині за кожним.

Керуючись ст. ст. 8-11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1261, 1268, 1269, 1270-1272, 1296, 1297 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину спадкового майна, що складається з 8/100 частки житлового будинку №75 по вулиці Дачній в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 30 жовтня 2007 року, яка фактично прийняла, але не оформила спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер 17 березня 2005 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину спадкового майна, що складається з 8/100 частки житлового будинку №75 по вулиці Дачній в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 30 жовтня 2007 року, яка фактично прийняла, але не оформила спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер 17 березня 2005 року..

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Біцюк А. В.