Справа № 415/6039/16-ц
Провадження № 2/415/142/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі головуючої судді: Чернобривко Л.Б.,

при секретарі судового засідання Дьоміновій О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 в суд з позовом про поділ майна, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 07.08.1999 року. 15.11.2013 року за рішенням Лисичанського міського суду шлюбу було розірваною Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею. Під час перебування у шлюбі з чоловіком у 2004 року придбали автомобіль SHEVROLET Aveo 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Кошти на перший внесок по кредитному договору виплатила, продавши автомашину ВАЗ-21063 1990 року випуску, яку їй подарував батько. Заборгованість банківські установі була погашені в період сумісного проживання з чоловіком у листопаді 2008 року. В теперішній час автомашина знаходиться у відповідача. Вона має право на ? частину автомашини, але добровільно поділити автомашину не можуть. Тому просила стягнути на її користь грошову компенсацію ? частки вартості автомашини. В уточненій позовній заяві позивачка просить стягнути на її користь вартість автомашини, встановлену висновком експерта в сумі 41 644, 35 грн. та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 551,20 грн., 600 грн. за проведення експертизи.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в уточненій позовній заяві, про що надала суду відповідні докази.

Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, додав що всі обставини вказав позивачкою він підтверджує та не заперечує проти поділу спільного майна, а саме автомашини.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторні, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно ст.ст. 60, 61, 70 СК України будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що 07 серпня 1999 року одружилися ОСОБА_5 та ОСОБА_6, актовий запис № 312. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище: дружині ОСОБА_4, копія свідоцтва про одруження серія 1-ЕД № 054049 ( а.с.7).

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8).

За час перебування у шлюбі було придбано, згідно копії накладної № 244 від 30.09.2004 року ОСОБА_2 в ДП Лисичанська СТО автомобіль Авео, вартістю 53720,00 грн. ( а.с.9)

Для придбання автомобіля між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 29.09.2004 року було укладено кредитний договір № 589-Ф-АВ/2004 про надання кредиту(грошових коштів) в сумі 42 000,00грн. на строк з 29.09.2004 року по 29.09.2009 року( а.с.10-17), з укладанням договору поруки № 589-Ф-АВ/2004-П між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ( а.с.18-20), договір застави транспортного засобу № 589-Ф-АВ/2004-З від 29.09.2004 року з метою забезпечення викладений зобов»язань відповідно кредитного договору № 589-Ф-АВ/2004 від 29.09ж2004 року( а.с.21-26), зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 21871805 від 01.12.2008 року ( а.с.27).

Відповідно договору дарування автомашини від 09.02.2002 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 ОСОБА_6 М.І. подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар автомашину марки ВАЗ-21063, випуску 1990 року, білого кольору, номерний знак НОМЕР_2, яка належала ОСОБА_8 ( а.с.28-28-зв)

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ЛКП «БТІ» № 19737739 від 31.07.2008р. та технічного паспорту на квартиру, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2008 р., реєстровий №2075 (а.с.13,14).

Із копії довідки № 810 від 21.11.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» вбачається, що ОСОБА_2, повністю погасив заборгованість перед банком по кредитному договору № 0 від 29.09.2004 року та просять зняти заборону з автомашини, яка перебуває у заставі, а іменно автотранспорту SHEVROLET Aveo 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ( а.с.29)

Із висновку експерта № 21/17 про оцінку транспортного засобу від 17.03.2017 року вбачається, що ринкова вартість автомобіля SHEVROLET Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1,ідентифікаційний номер (VIN) Y6DSF69YE4B286314 на дату оцінки складає 83288,69 грн. ( а.с.58-78)

При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майно подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Сторони не вказали про наявність іншого майна подружжя, крім спірного.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Судом встановлено, що автомашина SHEVROLET Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 була придбана під час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі, а тому є спільним майном подружжя. В порядку поділу спільного сумісного майна ОСОБА_1 має право власності на ? частину спірного автомобіля та бажає виплати на її користь грошової компенсації. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 600грн., але не надала суду відповідних доказів про її оплату, тому в цій частині позову позивачці слід відмовити. В іншій частині стягнення судових витрат на підставі ст. 88 ЦПУ України позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 358, 364 ЦК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідн. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідн. грошову компенсацію, що становить ? частину вартості автомобіля SHEVROLET Aveo 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 у розмірі 41 644( сорок одна тисяча шістсот сорок чотири) грн.35 коп., судовий збір в сумі 551(п»ятсот п»ятдесят одна) грн..20 коп.

В частині стягнення коштів за проведення товарознавчої експертизи в сумі 600грн. відмовити за недоказовістю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Лисичанський міський суд апеляційної скарги у десятиденний строк з моменту його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні, рішення може бути оскаржене в тому самому порядку та в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Л.Б. Чернобривко