У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід 3» про стягнення суми за касаційною скаргою обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід 3» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 2 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 29 червня 2014 року між ним та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід 3» (далі - ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 3») укладено договір про сплату пайових внесків, за умовами якого останній зобов'язався здійснити будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, здати його до експлуатації, передати у власність учаснику, який повністю сплатив пайовий внесок, квартиру, обумовлену договором та в подальшому організувати обслуговування будинку.Учасник здійснює оплату пайового внеску за квартиру і отримує її за умови оплати 100 %внеску.

Він як учасник сплатив повну суму внеску у визначені договором строки, виконавши зобов'язання за договором від 26 червня 2014 року. Проте відповідач у зазначені договором строки будинок до експлуатації не здав, умови договору не виконав.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд стягнути з ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 3» на його користь пеню, передбачену п. 5.2 договору, за порушення виконання зобов'язання у розмірі 93 789 грн 47 коп.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 2 березня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 3» на користь ОСОБА_3 пеню за порушення виконання зобов'язання, а саме організацію будівництва будинку та здачу його в експлуатацію в строк до 18 листопада 2014 року згідно з договором про сплату пайових внесків від 26 червня 2014 року № 10. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 3», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що спір між сторонами виник внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем умов договору щодо введення об'єкта будівництва до експлуатації, а не внаслідок невиконання боржником грошового зобов'язання.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що пеня за неналежне виконання зобов'язань відповідачем згідно з п. 5.2 договору про сплату пайових внесків є самостійним видом неустойки, погодженим сторонами в договорі. Оскільки зобов'язання по спорудженню об'єкта будівництва відповідачем не були виконані у строк, обумовлений договором, тобто порушено строк виконання договору, то це є підставоюдля цивільно-правовоївідповідальності ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 3» за цимдоговором.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним положенням закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 26 червня 2014 року між ОСОБА_3 і ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 3» укладено договір про сплату пайових внесків, за умовами якого останній зобов'язався організувати будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, здати його до експлуатації до 18 листопада 2014 року, передати учаснику, який повністю сплатив пайові внески, у власність квартиру та в подальшому організувати обслуговування будинку (п. 1.1, п. 3.2.1 договору).

Згідно з п.1.2 договору учасник здійснює оплату пайового внеску по спорудженню квартири і отримує її за умови оплати 100 % внеску.

ОК «ЖБК «Апартаменти-Захід 3» зобов'язався не пізніше 10 днів з моменту сплати пайового внеску передати учаснику квартиру у власність за актом прийому-передачі (п. 3.2.2 договору).

За невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність. За порушення термінів, встановлених пп. 3.2.1, 4.1 винна сторона сплачує пеню урозмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 5.2 договору).

Строк дії договору визначений настанням певної події до повного виконання зобов'язань обома сторонами, передбаченими умовами цього договору, що пов'язане з вчиненням низки дій з будівництва житлового будинку, де має бути розташована квартира позивача, проведення кінцевих розрахунків за фактично побудовану площу відповідно до технічних умов, підписання акта приймання-передачі майнових прав.

3 липня, 3 серпня та 5 вересня 2004 року відповідно до умов п. 4.1 договору щодо порядку розрахунків позивач вніс кошти в повному обсязі - 100%.

Декларація про готовність будинку до експлуатації зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 3 червня 2015 року, що є порушенням передбаченого п. 3.2.1 договору строку.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

У ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення боржником зобов'язання.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України.

Судом установлено, що період прострочення введення об'єкта до експлуатації становить з 18 листопада 2014 року до 3 червня 2015 року.

Проте апеляційний суд на зазначені обставини справи уваги не звернув, не врахував зазначений період прострочення введення об'єкта в експлуатацію та дійшов передчасного висновку про стягнення пені за період з 18 листопада 2014 року до пред'явлення даного позову.

Касаційна інстанція позбавлена можливості переоцінювати докази, встановлювати нові обставини (ст. 335 ЦПК України).

Таким чином апеляційний суд у порушенняст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК Україниназазначені положення закону уваги не звернув,не встановив належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог,які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, доводів сторін не перевірив, не надав їм належної правової оцінки та дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід 3» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 2 березня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик