Справа № 236/1122/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря Плаксіної Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. Зазначила, що 21 квітня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею. З червня 2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини. З цього часу вони не ведуть спільне господарство і фактично не спілкуються між собою, чоловік припинив спілкування з дитиною та не приймає ніякої участі у її вихованні та утриманні. Відповідач пішов з родини та проживає окремо. Майнового спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та спору про виховання дитини не мають. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання ОСОБА_2 є м. Донецьк Донецької області, вул. Леонідова, буд. 24 (Петровський район м. Донецька)

Згідно із ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.

За таких обставин цивільна справа щодо відповідача ОСОБА_2 підсудна Краснолиманському міському суду Донецької області.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи телефонограмою (а.с. 11), позивач в судове засідання не прибула, але в позовній заяві просила розглядати справу без її участі.

Відповідача ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи телефонограмою (а.с. 12), відповідач в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден (а.с. 13).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - Малова) В.О. зареєстрували шлюб 21 квітня 2007 року, місце державної реєстрації - виконком Благодатнівської сільскоїї ради Амвросіївського району Донецької області, актовий запис №9, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 227248, виданим 11 листопада 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 9 (а.с. 5).

Від шлюбу подружжя має дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 242796, виданим 09 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 18 (а.с. 6).

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК Україна, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в червні 2014 року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, ані позивач, ані відповідач не мають наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно до положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем позову, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що при реєстрації шлюбу відповідачка змінила дошлюбне прізвище зі «Малова» на «Манько», і наполягає після розірвання шлюбу залишити прізвище «Манько», її клопотання слід задовольнити, відповідно до положень ст. 113 СК України.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статями 3,110-112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 квітня 2007 року виконкомом Благодатнівської сільскоїї ради Амвросіївського району Донецької області, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у м. Донецьку та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Малова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася в с. Благодатне Амвросіївського району Донецької області, актовий запис № 9 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача «Манько» залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -