Провадження № 2/344/1385/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

20 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Польської М.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

17 лютого 2017 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в яких також просила стягувати аліменти з відповідача на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23.02.2017 року було розєднано поєднані у одному провадженні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, виділивши їх у два самостійні провадження, а саме: за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, присвоївши справі № 344/17207/16-ц (провадження № 2/344/1385/17), та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав (номер справи присвоїти згідно вимог ст. 11-1 ЦПК України).

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з 01.12.2015 року по 02.02.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач, як зазначає позивач у позові, не бере участі в утриманні дитини.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2016 року, який було розірвано 02.02.2016 року, згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НМ № 062881 від 02.02.2016 р. (а.с.6).

У сторін, уже після розірвання шлюбу 28.10.2016 року, народився син ОСОБА_4, батьками якої записані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як зазначено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей.

Позивач у позові зазначає, що відповідач працює і має можливість сплачувати аліменти.

Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, 28.10.2016 року в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 17.02.2017 року (з часу подання до суду заяви про збільшення позовних вимог).

На підставі ч.2 ст..84, 180, ч.2 ст.182, ст..184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер невідомий, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м.Івано-Франківськ, вул.. Кисілевської 32/7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 17.02.2017 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер невідомий, в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ в м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 - 640 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянути за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Польська М.В.