Ухвала

іменем україни

18 січня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 11 112,87 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 650 грн витрати по сплаті послуг з незалежної оцінки матеріальної шкоди та 2000 грн. витрати на правову допомогу.

На обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 25 грудня 2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено його автомобіль марки Opel Omega, яким він керував. Згідно постанов Московського районного суду міста Харкова від 20 лютого 2015 року та від 29 липня 2015 року винним у скоєнні адміністративного правопорушення визнано ОСОБА_2, який керував автомобілем Кіа Cerato, державний номер НОМЕР_1.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 18 лютого 2015 року йому завдано матеріальну шкоди у сумі 11 112,87 грн.

Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 11 117,87 грн, витрати на проведення експертного авто-товарознавчого дослідження у розмірі 650 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2016 року заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2015 року скасовано в частині стягнення витрат на проведення експертно-товарознавчого дослідження у сумі 650 грн та ухвалено в цій частині нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що відсутність звернення позивача безпосередньо до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування не позбавляє його на одержання повного відшкодування такої шкоди від ОСОБА_2, який її завдав, у зв'язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з винної у дорожньо-транспортній пригоді особи вартості відновлювального ремонту автомобіля та витрат на правову допомогу.

У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого, не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справіза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова