У Х В А Л А

17 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про звернення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Зоя Миколаївна, про визнання договору іпотеки припиненим,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 - задоволено частково. Визнано припиненим договір іпотеки від 4 липня 2014 року, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7 з 21 червня 2011 року. Решту зустрічних позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про розподіл судових витрати.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 5 квітня 2016 року скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Звернуто стягнення на предмет іпотеки, трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою А.М. 18 серпня 2003 року належить ОСОБА_7 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 3 липня 2007 року, який укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7, яка на 21 червня 2011 року становила 210 719, 42 доларів США, що за курсом НБУ на 21 травня 2013 року еквівалентно 1 683 590 грн. 15 коп., шляхом продажу на прилюдних торгах у порядку, передбаченому діючим законодавством України в межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації у сумі 1 538 244 грн. Решту позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 - залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2016 року ОСОБА_7 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення суду касаційної інстанції та направлення справи на новий касаційний розгляд з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 256, 257, частини першої, п'ятої статті 261, 264, 266, частини четвертої статі 267 ЦК України та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня, 5 та 12 жовтня, 9 листопада 2016 року та постанову Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи частково первісні позовні вимоги та відмовляючи в задоволення зустрічних позовних вимог, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив із відсутності підстав для задоволення зустрічних позовних вимог та наявності правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки наявність судового рішення, яким стягнута заборгованість за кредитним договором та яке не виконано, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання суми шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а розірвання кредитного договору не припиняє основне та іпотечне зобов'язання. Питання про застосування строку позовної давності судами не розглядалось, а сторони з цих підстав рішення суду не оскаржували.

Разом з тим ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня, 5 та 12 жовтня, 9 листопада 2016 року які надані заявником для порівняння, містять висновки щодо застосування позовної давності.

Аналогічні висновки містяться й у постанові Верховним Судом України від 2 листопада 2016 року.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про звернення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Зоя Миколаївна, про визнання договору іпотеки припиненим до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Я.М. Романюк