АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/82/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2454/17Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В.В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Лобова О.А., Мартєва С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк"
на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 травня 2016 року
по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитнпим договором,-

В С Т А Н О В И Л А :
У лютому 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах відповідно до заяви від 20 квітня 2016 року (а.с. 68-70), просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 02 березня 2012 року в сумі 5214,74 гривень та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 02 березня 2012 року було укладено кредитний договір без номера відповідно до якого, відповідач отримав кредит у позивача в розмірі 2000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31 березня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 5214,74 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1865,05 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 3249,69 гривень, заборгованості за комісією та пенею в сумі 100,00 гривень.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено, у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ПАТ КБ «ПриватБанк» та просило скасувати його і ухвалити новее рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вмотивовує порушенням і неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, вказуючи на невідповідність висновків місцевого суду про пропуск строків позовної давності.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні
Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02 березня 2012 року між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 2000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36% річних. Відповідач, в свою чергу, зобов`язувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування коштами.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенін позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», місцевий суд виходив з того, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності, оскільки останній платіж на погашення заборгованості відповідачем був здійснений 17 січня 2013 року, внаслідок чого починаючи з 18 січня 2013 року почався перебіг строку позовної давності, у той час як із позовом ПТА КБ «ПриватБанк» звернувся до суду лише 01 лютого 2016 року.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком місцевого суду.

Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж до звернення з позовом до суду відповідачем було здійснено 17 січня 2013 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

Нормами ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, при цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами) які свідчать про порушення прав особи(ст. 261 ЦК України)

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

Згідно п. 2 Умов і правил надання банківських послуг мінімальний обов`язковий платіж - це розмір боргових зобов`язань держателя, які щомісячно підлягають сплаті на протязі строку дії картки.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.11 Умов картка дійсна до останнього календарного дня місяця указано на ній. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що в разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Оскільки до звернення позивача з позовом останній платіж на погашення заборгованості був здійснений 17 січня 2013 року, то початок перебігу строку позовної давності почався 17 лютого 2013 року.

Із вказаним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду 01 лютого 2016 року, що свідчить про те, що строк позовної давності позивачем пропущено не було.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статей 629, 610, 612, 625 ЦК України договір є обов`язковим до виконання; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до наявних у справі довідок Військової частини НОМЕР_1 та Шишацького районного військового комісаріату (а.с.153-154), ОСОБА_1 був призваний під час мобілізації в особливий період та перебував на військовій службі з 06 серпня 2014 року по 12 червня 2015 року.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
У зв`язку з тим, що на час перебування ОСОБА_1 на військовій службі продовжувалось нарахування штрафних санкцій та процентів за користування кредитом, позивачем було здійснено перерахунок та 14 та 15 березня 2016 року списано із загальної заборгованості по кредиту по 7495,84 грн., а всього 14 991,68 грн. надмірно нарахованих у борг ОСОБА_1 за час його перебування на військовій службі.

Проведення відповідного списання підтверджено випискою по картці ОСОБА_1 , наданої позивачем до апеляційного суду, з якої вбачається, що банком було проведено відміну нарахування процентів та штрафів по кредиту.

Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору н від 02 березня 2012 року та вищевказана виписка по картці не містить відомостей про списання із зарплатної кратки відповідача грошових коштів на погашення заборгованості по кредиту.

Всупереч вимог ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України ОСОБА_1 не надав доказів сплати ним заборгованості по кредиту на суму 14 991,68 грн.

Відповідно до наявної у справі виписки кінцева заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору б/н від 02 березня 2012 року становить 4 326,86 грн., які підлягають стягненню з останнього.

Доказів про наявність заборгованості відповідача на іншу суму ПАТ КБ «ПриватБанк» не надало.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню.
Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було ухвалено помилкове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 травня 2016 року - скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитнпим договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 02 березня 2012 року у розмірі 4 326,86 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: --//-- Л.М. Хіль
Судді: --//-- О.А. Лобов
--//-- С.Ю. Мартєв
З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: Л.М. Хіль