ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/525/17
Провадження № 2/210/964/17
У Х В А Л А

іменем України

"07" лютого 2017 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 в якій просить розірвати шлюб між ними зареєстрований в Дзержинському районному у місті ОСОБА_1 відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 20.08.2016 року, актовий запис № 335.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що останнє відоме місце проживання відповідач: АДРЕСА_1, що не відносить до юрисдикції Дзержинського району

Будь-якого обґрунтування щодо звернення з позовом саме до Дзержинського районного суду міста ОСОБА_1 в позовній заяві не наведено.

Відповідно до пункту першого статті шостої Європейської Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод 1950 року (надалі Європейська конвенція) кожен має право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права в України (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду»), вираз «суд, створений на підстави закону» охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й виконання судом конкретних правил, які регулюють його діяльність, та визначення складу суду у кожному конкретному випадку (Рішення Європейського Суду у справах Горгіладзе проти Грузії, пункт 68; Посохов проти Росії, пункт 39; Фатуллаєв проти Азейбарджану, пункт 144). Таким чином, якщо відповідно до положень національного законодавства у суду відсутня юрисдикція для розгляду справи, в розумінні п. 1 ст. 6 Європейської конвенції такий суд не вважається таким, що створений на підставі закону (Рішення Європейського Суду у справах Рихерт проти Польщі, пункт 41; Йоргич проти Німеччини, пункт 64).

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

Судовий збір підлягають поверненню.

Керуючись ст. 83, 109, 110, 121 ЦПК України, п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ « Про судовий збір» -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_3 сплачену суму судового збору в розмірі 620 гривень згідно квитанції № 3791/з17 від 19.12.2016 року та 20 гривень згідно квитанції № 0.0.700641919.1

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя: С. В. Ступак