Номер провадження: 22-ц/785/8051/17
Номер справи місцевого суду: 520/5267/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Ващенко Л.Г.,Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі-ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», товариство) про заміну сторони виконавчого провадження, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» (далі- ПАТ «Вектор Банк») на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року року товариство звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі № 2- 2393/10 з публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» (далі-ПАТ «ОСОБА_2 Аваль») на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Зазначало, що 27 лютого 2017 року між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль»та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір відступлення права вимоги.

У той же день між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було також укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/ 0127/85/8378 від 05 жовтня 2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Ураховуючи викладене товариство просило задовольнити його заяву на підставі ст.378 ЦПК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року заява ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» задоволена.

В апеляційній скарзі ПАТ «Вектор Банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Заслухавши суддю-доповідача, представника товариства, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси по цивільній справі

№ 2-2393/2010 стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за кредитом № 014/0127/85/83788 від 05 жовтня 2007 року на загальну суму 938 698,40 грн. та солідарно судові витрати в сумі 1820 грн.

16 березня 2011 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчі про стягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» 938 698,40 грн. та солідарно судові витрати в сумі 1820 грн., які перебували на виконанні в Київському ВДВМ ОМУЮ до 30 червня 2016 року.

Рішення суду першої інстанції до теперішнього часу не виконано.

27 лютого 2017 року між ПАТ «ОСОБА_2Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/7-4373.

У той же день, 27 лютого 2017 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги № 27.02.17-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги відносно осіб, які були боржниками, зокрема, за кредитним договором № 014/0127/85/83788 від 05 жовтня 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Задовольняючи заяву товариства про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції керувався нормами ст.378 ЦПК України та виходив з того, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, крім іншого, є відступлення права вимоги, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чивідступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, а тому суд першої інстанції правильно взяв її до уваги, оскільки згідно зі ст.360-7 ЦПК України вона є обовязковою для судів.

Посилання апелянта, як на підставу відмови у задоволенні заяви товариства, на ненадання ним доказів про здійснення оплати на виконання договору про відступлення права вимоги від 27 лютого 2017 року не відноситься до предмета доказування по даній справі. При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до п.3.1 договору відступлення права вимоги № 27.02.17-ДГ від 27 лютого 2017 року ціна договору включає вартість прав вимоги та становить 1 738 671,18 грн. Згідно до п.3.2. договору № 27.02.17-ДГ від 27 лютого 2017 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» здійснило оплату ціни договору шляхом безготівкового переказу на рахунок первісного кредитора-2, що підтверджується платіжним дорученням №1805779 від 27 лютого 2017 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ «Вектор Банк», як новий кредитор, не мав права 27 лютого 2017 року здійснювати відступлення права вимоги, оскільки попередньо не повідомив позичальника про таке відступлення, що передбачено п.12.5 кредитного договору, також не заслуговують на увагу.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно змісту п.12.5 кредитного договору № 014/ 0127/85/8378 від 05 жовтня 2007 року сторони цього договору домовилися, що з метою зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальнику у кредитора відкривається поточний рахунок. Умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які позичальник має сплатити у звязку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням визначаються відповідним договором про відкриття та обслуговування поточного рахунку, укладеним між кредитором та позичальником, що є невідємною частиною цього договору.

Таким чином, заміна кредитора у зобовязанні відбулася без згоди боржника відповідно до правил ч.1ст.516 ЦК України, а посилання апелянта на недотримання ПАТ «Вектор Банк» умовп.12.5 кредитного договору є безпідставним, оскільки зазначений пункт договору питання заміни кредитора у зобовязанні не регулює.

Керуючись ст.ст.303,304,п.1ч.2 ст.307, п.1ч.1ст.312,ст.313, п.4ч.1 ст. 314, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5