Єдиний унікальний номер 725/5050/17
Номер провадження 2/725/994/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

За участю секретаря: Слободян В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Посилалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя у них є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначила, що малолітні діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач на початку листопада 2017 року пішов з дому та відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Вона самостійно не в змозі забезпечити двох дітей.

Також вказувала на те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, працює в КМУ «МДП», має стабільний дохід, проте домовленості між сторонами щодо сплати аліментів досягнуто не було.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви і до його повноліття.

Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позов підтримала.

Відповідач у судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Відзив на позов ОСОБА_2 не подавав.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що між сторонами 24.11.2007 року було зареєстровано шлюб. На даний час шлюб між сторонами не розірвано (а.с.3).

Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 4-5).

Малолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом із позивачем. Зазначена обставина відповідачем фактично була визнана, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин чи добровільності їх визнання, а тому суд на підставі ч.1 ст. 82 ЦПК України визнає її такою, що не підлягає доказуванню.

Відповідач ОСОБА_2 записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював.

Таким чином між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України.

Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття

Із досліджених матеріалів справи видно, що малолітня дитина ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні довідки №2 від 14.11.2017 про доходи відповідача, нею визначено доходи ОСОБА_2 за шість місяців 2017 року (а.с.8). Даючи оцінку зазначеному доказу, суд зауважує, що вона жодним чином не завірена та не містить відомостей щодо працевлаштування відповідача, а тому з огляду на положення ст.ст. 78, 79, 89 ЦПК України не може бути визнана допустимим та достовірним доказом, з урахуванням чого суд відхиляє його.

Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обовязок по утриманню дитини.

З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у частці від доходу відповідача.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 1492 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років 1860 гривень.

Статтею 2 Конвенції Організація Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_5 РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

У статті 3 Конвенції Організація Об'єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від тою, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

У позасудовому порядку питання про сплату аліментів між батьками на підставі ст.ст. 187, 189 СК України вирішено не було, у звязку з чим наявне оспорене право позивача на одержання аліментів на утримання дитини, за захистом якого вона змушена була звернутися до суду.

Враховуючи матеріальний стан сторін, те, що у відповідача на утриманні інших дітей не має, а тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши із відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів.

Керуючись ст.ст.180-183,184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 259, 263-265, 273 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, НОМЕР_2), проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.11.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька