Справа № 204/5341/16-ц
Провадження № 2/204/685/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря Старостенко Т.В.,

представника позивача Рибакова В.О.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів ОСОБА_4 (прізвище відповідача у зв'язку з укладенням шлюбу змінене з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4») та ОСОБА_5 солідарно заборгованість за кредитним договором на загальну суму 111 358,73 доларів США., що станом на 30.03.2016 року еквівалентно 2 944 232, 61 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 22.02.2008 року між ОСОБА_4 (надалі Відповідач 1) та Закритим Акціонерним товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № МL-301/077/2008 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 99 900,00 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49%, а Відповідач-1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між Закритим Акціонерним товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 (надалі - Відповідач-2) було укладено договір поруки № SR-301/077/2008 від 22.08.2008 року (надалі - Договір поруки), відповідно до умов якого Відповідач-2 поручився перед Банком за виконання Відповідачем-1 кредитного договору. Відповідно до положень ст.ст. 554, 610 ЦК України боржник і поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач-1 в свою чергу не виконав умови кредитного договору та не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, чим порушив умови вищезазначеного договору. Таким чином станом на 30.03.2016 року у Відповідача виникла заборгованість у розмірі 111 358,73 доларів США, що станом на 30.03.2016 року еквівалентно 2 944 232,61 грн., та яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 98 235,00 доларів США, що еквівалентно 2 597 252,06 грн.; відсотків за користування кредитом у розмірі 13 123,73 доларів США, що еквівалентно 346 980,55 грн. 29 червня 2010 року згідно умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю та Акту приймання передачі кредитного портфелю Публічне Акціонерне товариство «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право на грошові вимоги за кредитним договором № МL-301/077/2008 від 22.02.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та Відповідачем 1 та договором поруки № SR-301/077/2008 від 22.02.2008 року укладеного між Відповідачем 2 та ЗАТ «ОТП Банк». Таким чином до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача 1 за кредитним договором та договором поруки до Відповідача 2. Враховуючи наведене позивач був вимушений звернутися до суду та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У лютому 2017 року представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, в якій просила визнати припиненим правовідношення (поруку) за договором поруки № SR-301/077/2008 від 22.02.2008 року, що був укладений між ОСОБА_5 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк». В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 22 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір № ML-301/077/2008. За умовами даного договору ОСОБА_4 отримала від ЗАТ «ОТП Банк» кредитні кошти у розмірі 99 900,00 доларів США на строк до 22.02.2033 року, зі сплатою відсотків, у розмірі визначеному договором. 22.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № SR-301/077/2008, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі зобов'язань. Але, в подальшому, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4, без погодження із поручителем - ОСОБА_5, та без укладання відповідних додаткових умов до Договору поруки, 27.02.2014 року було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного Договору № ML-301/077/2008 від 22.02.2008 року та Угоду про порядок врегулювання відносин, що пов'язані з Кредитним договором № ML-301/077/2008 від 22.02.2008 року, якими було внесено зміни до Кредитного договору, внаслідок чого було збільшено обсяг відповідальності поручителя. Так, відповідно до п. 2.1.2.1. зазначеного Додаткового договору № 1, без погодження із поручителем було скорочено строк та змінено підстави повернення кредиту, а також п. 2.1.5.3 Додаткового договору № 1 було збільшено строк позовної давності до 5 років. Також ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було внесено умови щодо продажу предмету іпотеки за ціною встановленою кредитором (п. 3 Угоди про порядок врегулювання відносин, що пов'язані з Кредитним договором від 22.02.2008 року № ML-301/077/2008). Аналіз внесених змін до умов Кредитного договору дозволяє стверджувати про значне збільшення обсягу відповідальності поручителя. Згідно умов Договору поруки від 22.02.2008 року Позивач поручався за виконання зобов'язання, що були встановленні редакцією Кредитного договору від 22.02.2008 року. Зазначені зміни до Кредитного договору вносились без згоди поручителя та без внесення відповідних змін до Договору поруки. Крім того, в Договорі відсутні будь-які вказівки на те, що такі зміни можливі без повідомлення поручителя. ОСОБА_5 не був ознайомлений зі змінами умов Кредитного договору, повідомлення чи пропозиції щодо внесення відповідних змін до договору поруки йому не направлялись. Вищезазначені зміни значно збільшують обсяг прав поручителя, що є підставою для припинення договору поруки відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України. Внесення змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, є підставою для визнання поруки такою, що припинена. Крім того зазначив, що позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з вимогами до ОСОБА_5 після закінчення строку існування поруки. Згідно п. 4.1. Договору поруки, сторони договору встановили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Таким чином, договором поруки № SR-301/077/2008 від 22.02.2008 року не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється. Зазначення замість строку, обчисленого датою, терміну припинення договору поруки (події, з якою пов'язується таке припинення) не дає підстав не застосовувати ч. 4 ст. 559 ЦК України. При цьому, посилався на ст.ст. 251, 252, 559 ЦК України. Вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (шість місяців). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 не сплачує кошти за кредитним договором з 2009 року, у зв'язку з чим, раніше Кредитор вже звертався до виконавчої служби із вимогою звернення стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_4, за виконавчим написом. Крім того, після підписання Додаткового договору № 1 до кредитного договору від 27.02.2014 року, ОСОБА_4, відповідно до п. 2.1.2.1 повинна погасити боргові зобов'язання в повному обсязі та в строки згідно п. 2.1.5.2 цього Додаткового договору. Кредитор мав право на звернення до суду з позовом до поручителя, але не скористався ним. У зв'язку з викладеним просив в повному обсязі задовольнити вимоги зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2017 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим та об'єднано в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

13 квітня 2017 року первісного відповідача ОСОБА_4 замінено на ОСОБА_4 у зв'язку з укладенням відповідачем шлюбу та зміною прізвища з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 25 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 857 (а.с. 164), а також копією паспорта ОСОБА_4 серії НОМЕР_3, виданого Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 21 грудня 2011 року (а.с. 165).

Представник позивача за первісним позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (відповідач за зустрічною позовною заявою) в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Проти зустрічної позовної заяви заперечував, просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 - ОСОБА_2 (представник позивача за зустрічною позовною заявою) в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в частині вимог до ОСОБА_5 та просив суд відмовити у їх задоволенні. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4, було укладено кредитний договір № ML-301/077/2008, відповідно до умов якого відповідачу ОСОБА_4 було надано кредит у розмірі 99 900,00 доларів США на термін до 22.02.2033 року (а.с. 6-16).

Також, 27 лютого 2014 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4 було укладено угоду про порядок врегулювання відносин, що пов'язані з Кредитним договором від 22.02.2008 року № ML-301/077/2008, згідно пункту 1 якого сторони прийшли згоди про добровільну реалізацію Предмету іпотеки з метою погашення боргових зобов'язань за Кредитним договором, з урахуванням положень цієї угоди (а.с. 98).

Відповідно до ст. 512 ЦК України - кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон не вимагає, щоб при заміні кредитора, новий кредитор укладав з боржниками договір.

Відповідно до ст. 516 ЦК України - заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 29 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», яке є правонаступником всіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаним кредитним договором № ML-301/077/2008 від 22 лютого 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», що підтверджується статутом ПАТ «ОТП Банк» (а.с. 33-35) та ОСОБА_4 (а.с. 23-31).

Відповідач ОСОБА_4 скористалась наданим кредитом, проте зобов'язання належним чином за кредитним договором не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості станом на 30.03.2016 року заборгованість становить 111 358,73 доларів США, що станом на 30.03.2016 року еквівалентно 2 944 232,61 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 98 235,00 доларів США, що еквівалентно 2 597 252,06 гривень та відсотків за користування кредитом у розмірі 13 123,73 доларів США, що еквівалентно 346 980,55 гривень (а.с. 5).

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № SR-301/077/2008 від 22.02.2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_5 поручився перед банком за виконання ОСОБА_4, зобов'язань за кредитним договором № ML-301/077/2008 від 22.02.2008 року. Сторони договору поруки обумовили, що поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Поручитель і Боржник відповідають як солідарні боржники (п.п. 1.1, 1.2 Договору поруки) (а.с. 17).

За змістом ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватись порукою.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом встановлено, що 27 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП Банк», який діє на підставі договору комісії укладеного 29.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_4 було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору № ML-301/077/2008 від 22 лютого 2008 року (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого сторони домовились внести зміни та доповнення до Кредитного договору. П. 3 частини № 1 Кредитного договору викладено в наступній редакції: п. 3 Сторони наступним домовились: 3.1.3 27 лютого 2014 року та до повного погашення Боргових зобов'язань за Кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка у розмірі 0,00 %. Згідно п. 2.1.2.1 У випадку невиконання Позичальником боргових зобов'язань понад 92 календарних днів чи невиконання позичальником або третіми особами інших умов кредитного договору, документів забезпечення та/чи будь-яких інших умов договорів (правочинів) укладених між банком та позичальником, та/чи між кредитором та позичальником та/чи між банком та третіми особами, та/чи між кредитором та третіми особами, що існували на момент укладання кредитного договору чи цього додаткового договору, чи таких, що будуть укладені в майбутньому, понад 30 календарних днів, та/або у випадку пред'явлення будь-яких позовів відносно предмета іпотеки на суму, що складає більш ніж 10% від ринкової вартості предмета іпотеки, та/або у випадку пред'явлення будь-яких позовів відносно позичальника на суму (ціну), що складає більш ніж 10 % від розміру (суми) кредиту, та/або у випадку пред'явлення позичальником та/або третіми особами, будь-яких позовів до банку/кредитора на суму (ціну), що складає більш ніж 10 % від розміру (суми) кредиту, сторони домовились, що позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов кредитного договору у зв'язку з чим позичальник зобов'язаний погасити боргові зобов'язання в повному обсязі та в строки відповідно до п.п. 2.1.5.2 цього додаткового договору. Відповідно до п. 2.1.5.3. сторони домовились, що до будь-яких вимог кредитора до позичальника буде застосовуватись позовна давність у 5 років (а.с. 99-100).

Також, 27 лютого 2014 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4 було укладено угоду про порядок врегулювання відносин, що пов'язані з Кредитним договором від 22.02.2008 року № ML-301/077/2008, згідно пункту 1 якого сторони прийшли згоди про добровільну реалізацію Предмету іпотеки з метою погашення боргових зобов'язань за Кредитним договором, з урахуванням положень цієї угоди (а.с. 98).

Проаналізувавши вказані Додатковий договір № 1 від 27.02.2014 року та угоду про порядок врегулювання відносин від 27.02.2014 року, суд прийшов до висновку, що згідно змісту вказаних угод відбулося зменшення відповідальності позичальника та було встановлено нульову процентну ставку, у зв'язку з чим доводи представника відповідача про те, що внаслідок укладення зазначених угод збільшилася відповідальність поручителя без його на те згоди, суд відхиляє та до уваги не бере.

Згідно п. 4.1 договору поруки № SR-301/077/2008 від 22.02.2008 року сторони обумовили, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором № ML-301/077/2008 від 22.02.2008 року (а.с. 17).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як вже зазначалося сторони в кредитному договорі № ML-301/077/2008 від 22.02.2008 року обумовили, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів встановлено до 22 лютого 2033 року.

Судом встановлено, що умовами договору поруки № SR-301/077/2008 від 22.02.2008 року, не визначено строк дії договору поруки.

Суд зазначає, що вимога до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання повинна бути пред'явлена в межах строку дії поруки (шести місяців, чи будь-якого іншого строку, який установлений сторонами в договорі), тому кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами зазначеного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право кредитора.

Згідно відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 0314/3741/17 від 14 березня 2017 року встановлено, що 31 серпня 2009 року до відділу на примусове виконання надійшов виконавчий напис № 7903 від 25 серпня 2009 року, виданий НДМНО Вдовіною Л.Л., про звернення стягнення на майно ОСОБА_4, а саме на домоволодіння АДРЕСА_3, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 897 019,08 грн. на користь ПАТ «ОТП Банк». 02 вересня 2009 року за вищевказаним виконавчим документом було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 01 лютого 2010 року, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування) державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, та разом з виконавчим документом направлено на адресу стягувача (а.с. 152).

Таким чином, судом встановлено та визнається сторонами, що 25 серпня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. було вчинено виконавчий напис № 7903 про звернення стягнення на майно ОСОБА_4, а саме на домоволодіння АДРЕСА_3, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 897 019,08 грн. на користь ПАТ «ОТП Банк».

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до поручителя про стягнення заборгованості за договором поруки лише 18 серпня 2016 року, тобто після спливу встановленого законом строку для звернення до поручителя (6 місяців), в межах якого позивач повинен був звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості, при цьому перебіг строку повинен відраховуватись від дня звернення позивача з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису нотаріуса, оскільки вказане звернення слід вважати вимогою до позичальника про дострокове повернення кредиту.

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

За умови пред'явлення банком до боржника та поручителя вимог про дострокове виконання зобов'язання шляхом повернення усієї суми взятих у кредит грошових коштів, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором банк у односторонньому порядку змінив строк виконання основного зобов'язання. Крім того, вчиненням нотаріусом виконавчого напису були задоволені вимоги кредитора у розмірі простроченої заборгованості за кредитним договором, яка існувала на день звернення до нотаріуса з заявою, та строкової заборгованості (заборгованість наперед), тобто усієї суми заборгованості, яка підлягала поверненню позичальником згідно умов кредитного договору.

Згідно виконавчого напису нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни від 25 серпня 2009 року № 7903 запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_4, яке на підставі кредитного договору № ML-301/077/2008 від 22.02.2008 року та договору іпотеки № РML-301/077/2008 від 22.02.2008 року передано в іпотеку Закритому акціонерному товариству «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк». За рахунок звернення стягнення на заставлене нерухоме майно запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в розмірі 109 579,96 доларів США, що за курсом НБУ на 18.08.2009 року становить 895 319, 08 грн. з урахуванням: сума основного боргу - 98 235 доларів США; сума відсотків за користування кредитними коштами - 11 344,96 доларів США; пеня за прострочення виконання зобов'язань - 39 992,70 грн.; сума за вчинення виконавчого напису - 1700,00 грн. Всього сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 897 019,08 грн. (а.с. 166).

Судом встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіної Л.Л. з заявою про вчинення виконавчого напису у серпні 2009 року, за результатами розгляду якої нотаріусом було вчинено виконавчий напис 25 серпня 2009 року, а отже шестимісячний строк звернення до суду з позовом до поручителя сплинув 25 лютого 2010 року.

Підсумовуючи наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що непред'явлення кредитором позовної вимоги до поручителя протягом строку для звернення до поручителя (6 місяців) від дня односторонньої зміни строку виконання основного зобов'язання, є підставою для припинення договору поруки, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

За таких обставин зустрічний позов підлягає задоволенню а договір поруки № SR-301/077/2008 від 22 лютого 2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_5, слід визнати припиненим.

Щодо позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як вже зазначалось вище, відповідач ОСОБА_4 скористалась наданим кредитом, проте зобов'язання належним чином за кредитним договором не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості станом на 30.03.2016 року заборгованість становить 111 358,73 доларів США, що станом на 30.03.2016 року еквівалентно 2 944 232,61 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 98 235,00 доларів США, що еквівалентно 2 597 252,06 гривень та відсотків за користування кредитом у розмірі 13 123,73 доларів США, що еквівалентно 346 980,55 гривень (а.с. 5).

В судому засіданні встановлено та визнавалося сторонами, що під час розгляду у суді даної справи Відповідач ОСОБА_4 здійснювала часткове погашення заборгованості за відсотками, внаслідок чого заборгованість за відсотками станом на 12.04.2017 року становить 12 925,07 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 12.04.2017 року (а.с. 167-168).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Оскільки договір поруки № SR-301/077/2008 від 22 лютого 2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_5, судом визнаний припиненим, то також припинений і обов'язкок поручителя ОСОБА_5 нести солідарну відповідальність перед кредитором разом з боржником ОСОБА_4 за основним зобов'язанням.

Отже, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в частині пред'явлення позовних вимог до поручителя ОСОБА_5 про солідарне стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № ML-301/077/2008 від 22.02.2008 року слід відмовити у зв'язку з припиненням договору поруки.

При цьому, з огляду на те, що відповідач ОСОБА_4 прострочила погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернула отримані кредитні кошти не виконавши взятих на себе зобов'язань, суд приходить до вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в частині пред'явлення вимог до ОСОБА_4 підлягають задоволенню та з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути заборгованість за кредитним договором № ML-301/077/2008 від 22.02.2008 року станом на 30.03.2016 року у розмірі 111 160,07 доларів США, що еквівалентно 2 939 038,90 грн. за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США - 26,4397 грн.), яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 98 235,00 доларів США, що еквівалентно 2 597 252,06 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 12 925,07 доларів США, що еквівалентно 341 786,84 грн.

Згідно роз'яснень наданих у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, відповідно до частини першої статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (відповідача за зустрічною позовною заявою) повинно бути стягнуто судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (який становить 99,8 %), у розмірі 44 075,16 грн. (44 163,49 х 99,8 % / 100 = 44 075,16).

Також, з відповідачів за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4 на користь позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 640,00 грн., тобто по 320,00 грн. з кожного.

На підставі ст.ст. 252, 512, 514, 516, 526, 543, 546, 553, 554, 559, 610, 612, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 157, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованої за адресою: 49038, АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (, МФО 300528, р/р 3333, 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д) заборгованість за кредитним договором № ML-301/077/2008 від 22.02.2008 року станом на 30.03.2016 року у розмірі 111 160,07 доларів США (сто одинадцять тисяч сто шістдесят доларів США, 07 центів), що відповідно до курсу НБУ станом на 30.03.2016 року становить 2 939 038,90 грн. (два мільйони дев`ятсот тридцять дев'ять тисяч тридцять вісім гривень, 90 копійок), яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 98 235,00 доларів США (дев`яносто вісім тисяч двісті тридцять п`ять доларів США, 00 центів), що еквівалентно - 2 597 252,06 грн. (два мільйони п`ятсот дев`яносто сім тисяч двісті п`ятдесят дві гривні, 06 копійок); відсотків за користування кредитом у розмірі 12 925,07 доларів США (дванадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять доларів США, 07 центи), що еквівалентно 341 786,84 грн. (триста сорок одна тисяча сімсот вісімдесят шість гривень, 84 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованої за адресою: 49038, АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (, МФО 300528, р/р 3333, 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д) судовий збір у розмірі 44 075,16 грн. (сорок чотири тисячі сімдесят п'ять гривень, 16 копійок).

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим - задовольнити.

Визнати договір поруки № SR-301/077/2008 від 22 лютого 2008 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_5, припиненим.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованої за адресою: 49038, АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за адресою: 49000, АДРЕСА_2, РНОКПП - НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень, 00 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (, МФО 300528, р/р 3333, 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за адресою: 49000, АДРЕСА_2, РНОКПП - НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень, 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез