Справа № 219/3285/17
Провадження №2/219/2423/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області ПОГРІБНА Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на обєкт нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на обєкт нерухомого майна.

ОСОБА_1 у поданій ним до суду позовній заяві просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю площею 360 кв.м., розташованої за адресою вул. Преображенська, 3-Б у м. Соледар Донецької області.

Однак, заява повинна бути залишена без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119,120 ЦПК України, оскільки:

Не зазначені докази на підтвердження тих обставин (якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги), що при зверненні у ДАБІ ОСОБА_1 у прийманні нежитлового будинку (незавершеного будівництва)в експлуатацію відмовлено, що свідчить про неможливість в іншій спосіб аніж у судовому порядку встановити право власності на спірний обєкт нерухомості (п.6 ч.2 ст.119 ЦПК).

Також Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постановою від 30.03.2012 р. №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» розяснив таке:при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України № 3038-VI дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України № 687-XIV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.

Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.

При розгляді справ зазначеної категорії (повязаних із самочинним будівництвом нерухомого майна) судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26Закону № 2780-XIIспори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15ЦК, частина перша статті 3Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Також, суд звертає увагу, що в своєму позові ОСОБА_1 вказує про наявність у нього права користування земельною ділянкою, а в обґрунтування вимог позову, посилається на ст. 375 ЦК України, яка регламентує права власника земельної ділянки.

В звязку з чим, позивачу необхідно конкретизувати та уточнити в цій частині позовні вимоги.

Крім того, відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви позивач вказує у якості відповідача ОСОБА_2 міську раду, але позивачем не вказано, які права, свободи чи інтереси відповідач порушує.

Згідно зі ст. 121 ч.1 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на обєкт нерухомого майна, залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків до 18.04.2017року, але не більше п'яти днів з дня отримання позивачами ухвали, попередивши останніх про те, що у разі коли він відповідно до вказівок судді у встановлений строк виконає всі перелічені вимоги, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачам.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Погрібна