Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/4890/16-ц
Провадження № 2/191/413/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
07 квітня 2017 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бондаренко Г.В.
за участю секретаря -Силкіної О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації Синельниківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації Синельниківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що позивач ОСОБА_1 є головним квартиронаймачем (власником) квартири АДРЕСА_1, що обслуговується ЖЕК -2. На даний час у спірній квартирі зареєстровано троє осіб: позивач ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2 та донька позивача, що підтверджується довідкою ЖЕК-2 від 03.10.2016 року. Вже тривалий час більш ніж десять років, відповідачка ОСОБА_2, яка є онукою позивача- не проживає у зазначеній квартирі, оскільки проживає окремо в м. Дніпро. Відповідачка не сплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні квартири. Однак, для вчинення певних правочинів щодо квартири для забезпечення власних потреб, необхідно згода проживаючих в ній осіб. Відповідачка не проживає з позивачем та не допомагає їй вести господарство, тому її реєстрація за зазначеною адресою не дозволяє позивачу розпоряджатись квартирою на власний розсуд та значно обмежує її законні права.
Таким чином, оскільки відповідачка у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує рахунки за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, вона вважається такою, що втратила право користування даною квартирою. Просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 Зобов'язати відділ реєстрації Синельниківської міської ради Дніпропетровської області зняти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку в житлову приміщенні - квартири АДРЕСА_2.
До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_3 надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити не заперечував проти заочного розгляду справи.
У відкрите судове засідання відповідач не з'явилася з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Представник третьої особи: Відділ реєстрації Синельниківської міської ради, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.
Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення з відміткою про отримання , які є в матеріалах справи. Відповідно до абзаців 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
В матеріалах справи є договір купівлі - продажу від 25.04.2001 року ( АЕА №090948), яким підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3.
В матеріалах справи є довідка про склад сім'ї від 03.10.2016 року видана начальником СМКП «ЖЕК-2», а також акт №8 від 23.01.2017р., та акт №23 від 23.02.2017 р. з яких вбачається, що в квартирі за вказаною адресою зареєстровані - позивач - ОСОБА_1, дочка позивача ОСОБА_4, 1974 р.н., та онука позивача ОСОБА_2 1998 р.н., яка з 2014 року не проживає за вищезазначеною адресою.
Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
При цьому суд вважає необхідним зазначити, що оскільки право користування чи позбавлення права користування житлом пов'язано з правом відповідача на житло, наряду з вказаними нормами цивільного законодавства України, до виниклих правовідносин слід застосувати норми житлового законодавства України.
Згідно ч.2,3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
Реєстрацією відповідача в належній позивачу на праві власності квартирі порушуються її законні права та інтереси, оскільки вона несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 оскільки відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше одного року без поважної причини.
Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки зняття проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», тому в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 72, 156 ЖК України, ст.317, 319,405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Г. В. Бондаренко