Справа № 452/2356/16 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/783/1068/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 до ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2016 року позов ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 задоволено частково.Стягнуто солідарно із ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2 у користь ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 6942 (шість тисяч дев'ятсот сорок дві) гривні грн. як відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.Стягнуто солідарно із ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2 у користь ОСОБА_5 551,2 (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 коп.) грн. сплаченого документально підтвердженого судового збору. У решті частини позову про стягнення моральної (нематеріальної) шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири відмовлено за недоведеністю.

Дане рішення оскаржили ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3

В своїй апеляційній скарзі просять рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог солідарних позивачів до солідарних відповідачів про стягнення з відповідачів 6942 грн. та 551,20 грн. судового збору та винести нове рішення, яким позивачам відмовити в задоволенні вказаної позовної вимоги. Рішення в частині відмови позивачам в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та 551,20 грн. залишити без змін. Вважають рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалено без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи та без належного дослідження тих доказів на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень. Зазначають, що твердження позивачів про те, що на момент та за декілька днів до забиття стояка центральної каналізаційної системи, позивачі у квартирі №9, що знаходиться на другому поверсі не проживали, не може бути взятий до уваги, оскільки в акті про залиття, не зазначено термін протягом якого в центральній каналізаційній системі накопичувались відходи, що стали причиною забиття. Також, до позовної заяви не долучено жодних документів, що б підтверджували той факт, що в квартирі №9 довгий час ніхто не проживає. Зазначають, що матеріальна шкода не підтверджена жодними доказами, а кошторис на ремонт квартири, поданий позивачами не міг бути взятий до уваги, оскільки такий складений у серпні 2016 року, тобто через чотири місяці після залиття, до кошторису не додано жодного дозвільного документу у ТзОВ «Самбірське ГРОД» на складання такого кошторису. Вважають, що по суті докази, які б підтверджували вину відповідачів у забитті стояка центральної каналізаційної системи та спричиненні шкоди позивачам - відсутні як і докази, що підтверджували б розмір заподіяної шкоди позивачам внаслідок залиття.

В судове засідання окрімпредставника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 решта осіб, що беруть участь у справі не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що інтереси згаданих сторін захищали представники.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, представника позивачів - в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції задовольняючи позов частково, виходив з того, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 19.11.1996 року, квартира в АДРЕСА_1 Самбірського району Львівської області на праві приватної спільної часткової власності належить позивачам: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_16, ОСОБА_9.Із акту про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання від 18.04.2016 року, складеного Новокалинівським ВУЖКГ, відомо, що 18.04.2016 року в будинку АДРЕСА_1 трапилось залиття, аварія, на системі центрального холодного водопостачання; на час огляду квартири №9 комісією ушкоджень центрального водопроводу і каналізаційної системи не виявлено; підлога ванної кімнати залита водою з фекаліями і відходами продуктів харчування; також залита ванна, унітаз та біде до верху, частина води вийшла в коридор квартири; при комісійному огляді встановлено, що причиною залиття є забиття центральної каналізації, яка є між першим та другим поверхами. Висновки та рекомендації комісії: попереджено власника квартири №11-ІІІ поверх, квартири №9-ІІ поверх про недопущення скидання в унітаз побутових відходів і продуктів відходів харчування.Згідно кошторису на ремонт квартири після затоплення в АДРЕСА_1 від 08/2016 року, складеного ТзОВ «Самбірська ГРОД», зведений кошторисний розрахунок на ремонт квартири після затоплення в АДРЕСА_1 становить 6942 грн.Відповідно до свідоцтва про права власності на нерухоме майно від 22.08.2004 року власниками квартири в м. Новий Калинів, пл. Авіації, 3/11 Самбірського району Львівської області є ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2. У судовому засіданні із пояснень позивачів та їх представника адвоката установлено, що 18.04.2016 року залиття їхньої квартири в АДРЕСА_1, відбулось із вини відповідачів, котрі проживають над їхньою квартирою поверхом вище у квартирі №11 даного будинку. Затоплення квартири з вини відповідачів відбулось не вперше; 31.12.2013 року внаслідок чищення риби в умивальнику та злиття луски в каналізацію відбулось затоплення кухні позивачів та магазину на першому поверсі. Через чергове недбале ставлення відповідачів - власників квартири №11 до санітарно-технічного обладнання квартири та їх халатність щодо обов'язків мешканців багатоповерхового будинку, призвели до спірного в даній справі наступного залиття квартири позивачів та заподіяння їм матеріальних збитків. Ремонт у квартирі ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 не проведений; його вартість становить 6942 грн. відповідно до кошторису від 01.08.2016 року проведеного ТзОВ «ГРОД».Ураховуючи надані суду стороною позивачів аргументи про залиття їх квартири 18 квітня 2016 року, що сталось у результаті дій відповідачів скиданням у каналізацію побутових відходів і відходів продуктів харчування; беручи до уваги позицію відповідачів, котрі не навели суду підстав для звільнення від доказування, що звуження каналізаційної труби між першим і другим поверхом взагалі сталося і, в тому є їх взаємна вина шляхом клопотання про призначення експертизи чи іншим чином; не спростовано показань свідків, що у квартирі позивачів перед залиттям майже три місяці ніхто не проживав і того, що коли пробили каналізаційну трубу, то мова йшла про наявні там сухофрукти; а головного ніким із відповідачів та свідком ОСОБА_14, котра фактично проживає із ними та дітьми, не спростовано фізичного явища і елементарної послідовної логіки, що всі нечистоти у квартирі ОСОБА_9 є наслідком використання каналізаційної системи саме родиною ОСОБА_14 у період із суботи 16.04.16р. до понеділка 18.04.16р. і, в тому числі води, що подавалась тоді періодично по встановлених годинах; - суд прийшов до переконання в необхідності задоволення позову ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 про стягнення із відповідачів ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2 6942 грн. як відшкодування матеріальної шкоди.У решті позову суд відмовив за недоведеністю. Стосовно заявлених моральних (немайнових) збитків позивачів, під час провадження в цивільній справі ними не доведено в повному обсязі заявленої позовної вимоги; не обґрунтовано які саме моральні страждання ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 понесли, які наслідки для них кожного настали в результаті залиття їх квартири, жодним чином цього суду особами не вмотивовано і не підтверджено. Тому суд у даному відмовляє за недоведеністю, що не позбавляє права позивачів на звернення із цим спором із інших підстав та посиланням на докази в обґрунтування такого.Розглядаючи все раніше наведене, суд прийшов до такого вирішення спору виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення сторін, свідків, подані ними суду матеріали. Тому суд прийшов до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідачів 6942 грн. матеріальної шкоди підлягає до задоволення, оскільки підтверджена наявними у матеріалах справи доказами; про стягнення моральної (немайнової) шкоди суд відмовляє за недоведеністю, відтак, позов ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Крім цього, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Крім цього, згідно змісту ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на наведене при вирішенні спору про стягнення шкоди суду слід встановити: 1. наявність заподіяної позивачу (позивачам) шкоди; 2. протиправність діяння відповідача (відповідачів); 3. наявність причинного зв'язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача (відповідачів).

При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, вірно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, - 18.04.2016 року мало місце залиття квартири позивачів, внаслідок чого позивачам як співвласникам квартири було заподіяно збитків у вигляді пошкодження належної їм на праві власності речі (її складових частин).

Конкретно, як вбачається із матеріалів справи (фотознімки квартири позивачів а.с. 50, копія технічного паспорту на квартиру позивачів а.с. 18 зв., кошторису на ремонт квартири позивачів після залиття ТзОВ «Самбірська ГРОД» а.с. 20-21, акт про залиття Новокалинівського «ВУЖКГ» від 18.04.2016 року а.с. 19) внаслідок залиття було пошкоджено, зокрема, підлогу у ванній кімнаті, коридорі позивачів, а також залито фекаліями та відходами продуктів харчування ванну, біде та унітаз. Внаслідок залиття у позивачів є необхідність здійснення ряду ремонтних робіт для відновлення належного стану їх квартири, розмір яких оцінено спеціалізованою організацією у 6942 грн.

Що стосується протиправності діяння відповідачів, а саме вчинення дій, що сприяли забиттю каналізаційного стояка будинку де проживають сторони (наповнення стояка відходами продуктів харчування, який для цього не призначений) та спричинили залиття, то, на думку колегії суддів, вказане підтверджується (як вірно вказано і судом першої інстанції): як згаданим актом про залиття, згідно якого причиною залиття є забиття центрального каналізаційного стояка між 1 і 2 поверхами; визнання одним із відповідачів факту скидання відходів продуктів харчування у сантехнічні прилади їх квартири, що знаходиться над квартирою позивачів незадовго до залиття; наявність на підлозі квартири позивачів після залиття відходів продуктів харчування (акт про залиття та фотознімки квартири); а також підтверджений поясненнями ряду свідків та не заперечений відповідачами (зокрема, і представником одного з них у судовому засіданні суду апеляційної інстанції) факт тривалого (близько трьох місяців) не проживання позивачів у квартирі до залиття та відповідно не використання ними сантехнічних приладів, що могло б бути причиною, яка аналогічно могла б сприяти забиттю каналізаційного стояка.

Вказаним підтверджено, також, і причинний зв'язок між протиправними діяннями відповідачів (наповнення каналізаційного стояка відходами продуктів харчування, який для цього не призначений) та спричиненою шкодою (пошкодженням квартири позивачів внаслідок залиття, що спричинене наповненням та забиттям каналізаційного стояка). Крім цього, заподіяння шкоди позивачів діями відповідачів додатково підтверджується і відсутністю неправомірних дій самих позивачів щодо наповнення каналізаційного стояка, а саме невикористання такого ними протягом тривалого періоду часу.

Заперечення у апеляційній скарзі з приводу причин залиття, факту заподіяння шкоди позивачам діями саме відповідачів, а також її розміру слід вважати голослівними.

Так, жодних доказів на спростування наданих позивачами та досліджених судом згаданих доказів, що підтверджують факт заподіяння шкоди, протиправність діяння відповідачів, як причину її виникнення та відповідно причинний зв'язок між шкодою та протиправними діяннями, - відповідачами не подано, більше того про такі не вказано та клопотань про витребування таких не заявлено ні у суді першої, ані у суді апеляційної інстанції.

Окремо, що стосується заперечення у апеляційній скарзі кошторису, необхідних для здійснення ремонтних робіт у квартирі позивачів, на думку колегії суддів, такі аналогічно слід вважати безпідставними, оскільки ТзОВ, яким видано такий кошторис згідно даних ЄДРПОУ дійсно є спеціалізованою організацією із здійснення будівельних та оздоблювальних робіт та знову ж доказів на спростування даних кошторису, у якому вказано про необхідність здійснення робіт щодо відновлення стану квартири позивачів ними не наведено про такі не вказано та клопотань про витребування таких не заявлено.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід вважати безпідставними, а саму скаргу - відхилити. Рішення ж суду першої інстанції, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра