Справа №585/3694/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Труханова Л. М.
Номер провадження 22-ц/788/1441/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про поділ майна подружжя та

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_6, про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И Л А:

14 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, уточнивши вимоги (а.с. 202), просив здійснити поділ спільного майна подружжя виділивши йому у власність: м'який куточок - 6500,00 грн., телевізор «LG 24» - 3199,00 грн., м'ясорубку «Zelmer» - 1300,00 грн., пилосос «Roventa» - 700,00 грн., пральну машину «LG» - 2580,00 грн., телевізор «LG 47» - 12800,00 грн., холодильник «Samsung» - 3500,00 грн., блендер «Philips» - 1000,00 грн., а всього на суму - 31579 грн., а також виділити у власність ОСОБА_4 душовий бокс - 3000,00грн., сантехніку та меблі для ванної кімнати - 4000,00 грн., стіл кухонний скляний та стільці - 3500,00 грн., шафу-купе - 5500,00 грн., корпусні меблі - 5500,00 грн., штору та карниз - 2500,00 грн., 3 люстри - 2000,00 грн., праску «Philips» - 1000,00 грн., дошку для прасування - 1300,00 грн., міксер «Zelmer» - 1000,00 грн., жалюзі - 1165,00 грн., цифрову камеру (фотоапарат) - 2400,00 грн., чайник «Braun» - 900,00 грн., мікрохвильову піч «Daewoo» - 400,00 грн., ноутбук - 4000,00 грн.,а всього на суму 38165 грн.

15 червня 2016 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що частина майна, яке ОСОБА_3 вважає спільним майном подружжя, належить йому, оскільки воно було придбано ним за власні кошти для своїх потреб та потреб своєї сім'ї. У зв'язку з цим просив визнати за ним право власності на холодильник «Samsung», вартістю 3500 грн., пральну машинку «LG», вартістю 2580 грн., душовий бокс, сантехніку, меблі у ванну кімнату, вартістю 6500 грн., стіл кухонний, стільці 4 шт., вартістю 3246 грн., шафу - купе, вартістю 5500 грн., м'який куток, вартістю 6500 грн., корпусні меблі, вартістю 5500 грн., штору та карниз, вартістю 2104 грн., телевізор «LG 24», вартістю 3199 грн., телевізор «LG 47», вартістю 13000 грн., люстру, вартістю 995 грн., жалюзі, вартістю 1165 грн.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2016 року залучено ОСОБА_5 до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 про поділ майна подружжя в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Поділено сумісно нажите майно, виділено в натурі ОСОБА_3 телевізор «LG 47», вартістю 12800 грн.

ОСОБА_4 виділено в натурі: м'який куток, вартістю 6463 грн., м'ясорубку «Zelmer», вартістю 777,90 грн., пилосос «Roventa», вартістю 770 грн., прасувальну дошку, вартістю 738,70 грн., міксер «Zelmer», вартістю 399,90 грн., цифрову камеру (фотоапарат), вартістю 2400 грн., а всього на загальну суму 11549,50 грн.

Різницю в вартості часток в сумі 625,25 грн. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн.

З урахуванням взаємних грошових вимог остаточно стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 381,65 грн.

В решті позову відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 жовтня 2017 року доповнене рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2017 року. ОСОБА_4 виділено в натурі: м'який куток, вартістю 6463 грн., м'ясорубку «Zelmer», вартістю 777,90 грн., пилосос «Roventa», вартістю 770 грн., прасувальну дошку, вартістю 738,70 грн., міксер «Zelmer», вартістю 399,90 грн., цифрову камеру (фотоапарат), вартістю 2400 грн., праску, вартістю 600 грн., а всього на загальну суму 12149,50 грн.

Різницю в вартості часток в сумі 325,25 грн. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4

З урахуванням взаємних грошових вимог остаточно стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 81,65 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

При цьому зазначає, що ОСОБА_5 не надав переконливих доказів, щодо придбання ним матеріальних цінностей, зокрема душового боксу, сантехніки, меблів для ванної кімнати, пральної машини, холодильника, стола кухонного та стільців, м'якого куточка, корпусних меблів, телевізора «LG 47», телевізора «LG 24», штор та карниза, люстри, жалюзі, шафи - купе. Вважає, що при ухваленні рішення суд безпідставно не врахував показання його свідків та взяв до уваги суперечливі та упереджені показання свідків іншої сторони.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та додаткове рішення не оскаржуються, а тому, відповідно до положень ст. 11, ч. 1 ст. 303 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядаються.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7, представника третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_8, які проти скарги заперечували, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як правильно встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, з 10 вересня 2005 року по 07 грудня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 19).

З договору заказу № 131224=3к=2СВ=70 вбачається, що у лютому 2014 року ОСОБА_3 придбав м'який куток за 6463 грн. (а.с.5).

Згідно з товарним чеком № 1/25 138 від 21 листопада 2014 року, ОСОБА_3 придбав телевізор «LG 47», вартістю 12800 грн. (а.с. 6). Оригінал договору та товарного чеку був наданий ОСОБА_3 та оглянутий в судовому засіданні судом першої інстанції.

Сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в суді першої інстанції визнали, що спірне майно: праска, прасувальна дошка, міксер, м'ясорубка, пилосос, фотоапарат, блендер, ноутбук, мікрохвильова піч, чайник було придбане ними в період сумісного проживання та є спільним майном подружжя.

Разом з тим, судом встановлено, що блендер, ноутбук, мікрохвильова піч та чайник за час спільного проживання, у зв'язку з тривалим часом експлуатації, втратили свою придатність до експлуатації. У зв'язку з цим суд вважав, що позовні вимоги ОСОБА_3 про розподіл цього майна задоволенню не підлягають. У своїй апеляційній скарзі відмову у розподілі блендера, ноутбука, мікрохвильової печі та чайника ОСОБА_3 не оскаржує.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про поділ телевізора «LG 24», пральної машини LG, холодильника «Samsung», душового боксу, сантехніки та меблів для ванної кімнати, кухонного столу та стільців, шафи-купе, корпусних меблів, штори та карнизу, 3 люстр, жалюзі, суд першої інстанції виходив з того, що це майно не є об'єктом права спільної сумісної власності сторін і воно не може бути поділено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 70 СК України, у разі поділу спільного майна подружжя їх частки визнаються рівними.

Відповідно до положень ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Як роз'яснено в пункті 23 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

З матеріалів справи вбачається, що письмові докази придбання частини майна, яке ОСОБА_3 вважає спільним майном подружжя, були надані третьою особою ОСОБА_5, їх оригінали були оглянуті в судовому засіданні судом першої інстанції.

Зокрема, ОСОБА_5 надав оригінал товарного чеку від 03 вересня 2013 року на придбання ним душового боксу за 3390 грн., сантехніки, меблів для ванної кімнати за 3210 грн., оригінали товарного та фіскального чеків від 17 та 18 вересня 2013 року на придбання стола кухонного за 1714 грн. та 4 стільців за 1532 грн. (а.с. 105), гарантійний талон на пральну машину LG F1096 з датою купівлі 04 серпня 2013 року (а.с. 104), оригінал товарного чеку від 21 листопада 2013 року на придбання корпусних меблів для кімнати за 5500 грн. та акт здачі корпусних меблів для кімнати від 21 листопада 2013 року, у якому замовником зазначений ОСОБА_5 (а.с. 135-136), оригінал фіскального чеку від 13 грудня 2014 року на придбання телевізора «LG 24» за 3199 грн. (а.с. 108), оригінали товарних чеків від 21 жовтня 2014 року, 20 грудня 2013 року на придбання штор, карниза, фурнітури за 2104 грн. 19 коп., люстри за 995 грн., жалюзі за 1165 грн. (а.с. 107), акт здачі-прийняття меблів - шафи-купе за 5500 грн. від 15 листопада 2013 року, у якому замовником вказаний ОСОБА_5 (а.с. 134).

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не надав переконливих доказів придбання цього майна, є безпідставними.

Щодо відмови суду першої інстанції у визнанні спільним майном подружжя холодильника «Samsung», то позивачем, всупереч вимогам ст. ст. 10 , 60 ЦПК України, не надані докази щодо часу придбання, вартості та джерела набуття цього майна. Надана позивачем інструкція з експлуатації холодильника (а.с. 83), не є допустимим доказом у розумінні ст. 59 ЦПК України, підтверджуючим, що він є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що законних підстав для визнання цього майна спільним сумісним майном подружжя немає.

М'який куточок, вартістю 6463 грн. та телевізор «LG 47», вартістю 12800 грн. були визнані судом спільним сумісним майном подружжя та поділені між сторонами, тому необґрунтованими є доводи скарги про недоведеність придбання їх ОСОБА_5

Суд не прийняв в якості доказів показання усіх свідків, тому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не врахував показання свідків ОСОБА_3 та взяв до уваги суперечливі та упереджені показання свідків іншої сторони.

Місцевий суд взяв до уваги тільки письмові докази, оригінали яких були оглянуті ним в судовому засіданні, надав їм належну оцінку в сукупності та навів мотиви прийняття цих доказів.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним і обгрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 липня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді -