Справа №489/2428/17
Провадження №2з/489/40/17
УХВАЛА

іменем України

16 листопада 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

секретаря Настенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про встановлення батьківства, а саме просила встановити, що ОСОБА_2, який помер 26 липня 2013 року, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

19 травня 2017 року позивач збільшила позовні вимоги та просила суд визнати, що ОСОБА_2, який помер 26 липня 2013 року, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за останньою право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, що належить на праві спільної часткової власності відповідачам, в порядку ч. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України.

13 листопада 2017року позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру 18 про проспекту Миру будинок 19-в в місті Миколаєві, яка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову мають на меті забезпечити виконання судового рішення, якщо існує загроза неможливості чи створення перешкод для його виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пунктом 2 цієї ж статті встановлено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що однією з позовних вимог є визнання права власності на частку квартири 18 про проспекту Миру будинок 19-в в місті Миколаєві, в порядку спадкування за законом.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.11.2017року квартира 18 про проспекту Миру будинок 19-в в місті Миколаєві належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по ? частці за кожним.

Згідно вимог ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що невжиття заходів по забезпеченню позову може в наступному утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому, суд вважає, за необхідне задовольнити заяву позивача та накласти арешт на спірну квартиру.

Керуючись ст. ст. 3, 151, 152, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи по забезпеченню позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особа Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції про встановлення батьківства та визнання права власності на квартиру, шляхом накладення арешту на квартиру 18 про проспекту Миру будинок 19-в в місті Миколаєві, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності.

Заборонити укладати усі види угод, пов'язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати в Реєстраційну службу Миколаївського міського управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва