Справа № 569/9201/16-ц

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позові, просить суд, дії ТОВ «Рівнетеплоенерго» по нарахуванню йому абонентської плати, без врахування наявних в нього пільг інваліда війни, та вимог щодо оплати таких рахунків визнати неправомірними, зобов`язати ТОВ «Рівнетеплоенерго» укласти з ним договір на теплопостачання у відповідності до вимог чинного законодавства з обов`язковим визначенням усіх істотних умов та стягнути з відповідача на його користь 5000,00 грн. в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду. Додатково пояснив суду, що в 2003 році ним була придбана квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має 100% пільгу на користування комунальними послугами. До 2006 року така пільга йому надавалась, заборгованості з сплати комунальних послуг у нього не було. На даний час, відповідач нараховує плату за послуги теплопостачання без укладеного з ним договору, як того вимагає закон та без врахування наявної у нього пільги. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності зазначив, що він отримав повідомлення про наявну у нього суму боргу та про наступне відключення його квартири від системи водовідведення та водопостачання з причин несплати боргу, яке надійшло йому в кінці 2015 року, раніше про нарахування йому плати за надання комунальних послуг він не знав та вказав, що відповідач продовжує порушувати його права і на даний час, і він не просить суд зробити йому перерахунок.
Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила суду, що з 06 січня 2006 року позивач перебував на обліку в Єдиному державному реєстрі осіб, які мають право на пільги як інвалід війни 3 групи за зареєстрованим місцем проживання, а пільги отримував за адресою АДРЕСА_2 . 31.03.2004 року він був знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , у зв`зку з чим УПСЗН виконавчого комітету Рівненської міської ради були надіслані листи до організацій надавачів комунальних послуг про необхідність зняття пільги за вищевказаною адресою. 21 січня 2011 року ОСОБА_1 був взятий на облік як інвалід 3 групи за адресою фактичного місця проживання АДРЕСА_2 . Вважає, позовні вимоги необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення затверджених ПКМУ №630 від 21.07.2005 року, саме споживач комунальних послуг, який має право на пільгу мав повідомити організації надавачів послуг про наявність у нього пільг.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що стверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 виданим Рівненським міськсоцзахистом 24.05.2007 року.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги зокрема 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю).
Як вказав позивач у судовому засіданні, у 2003 році він придбав квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 45,6 кв.м, у квартирі зареєстровано і проживають троє осіб, а тому він має право на 100% пільгу передбачену п.4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». З 2003 року по 2006 рік відповідач надавав йому вищевказану пільгу на теплопостачання, борги за несплату послуг теплопостачання у нього відсутні.
Як вбачається з відповіді ТОВ «Рівнетеплоенерго» №0405/4235/3267 від 17.12.2015 року пільгу «інваліда війни» по особовому рахунку позивача було знято на підставі листа Управління праці та соціального захисту населення №321 від 17.12.2006 року.
В додаткових поясненнях ТОВ «Рівнетеплоенерго» зазначено, що факт припинення надання пільг «Інваліда війни» позивачу мав місце 17 лютого 2006 року. ТОВ «Рівнетеплоенерго» розпочало обслуговувати житловий будинок позивача лише з 31.10.2009 року, що пов`язано з передачею Рівненською міською радою відповідної котельні на баланс підприємства. До цього послуги з централізованого теплопостачання надавала інша юридична особа КТП РМР «Комуненергія».
Як зазначено в письмових поясненнях Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради та підтверджено його представником у судовому засіданні, ОСОБА_1 перебував на обліку в Єдиному державному реєстрі осіб, які мають право на пільги (надалі ЄДАРП) як інвалід війни 3 групи за зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_3 ), а пільги отримував за адресою АДРЕСА_2 . Згідно даних відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ОСОБА_1 з 31.03.2004 року знятий з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_2 . У зв`язку з наданою інформацією Управлінням надіслано листи до організацій надавачів послуг, зокрема і до КТП «Комуненергія» №01/9-566 від 16.02.206 року про необхідність зняття пільги за вищевказаною адресою та проведення перерахунку за неправомірно надані пільги. Однак Постановою КМУ від 17.07.2009 року №729 «Про доповнення п.2 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» були внесені зміни до Постанови КМУ №117 від 29.01.2003 року, а саме передбачено, що до реєстру також включається інформація про фактичне місце проживання пільговика. Таким чином, за наявності таких змін законодавства ОСОБА_1 21.01.2011 року взятий на облік як інвалід 3 групи за адресою фактичного місця проживання АДРЕСА_2 . 29 грудня 2016 року Управління направило ТОВ «Рівнепеплоенерго» лист №09-5392, яким підтвердило, що ОСОБА_1 включений до ЄДАРП за адресою фактичного місця проживання АДРЕСА_2 .
У відповіді Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради №09-400 від 04.02.2011 року вказано, що з 2003 по 2005 року підприємствами надавачами послуг ОСОБА_1 надавалась пільга за адресою АДРЕСА_2 , відповідно відшкодування проводилось за цією адресою. З січня 2006 року позивач включений в реєстр пільговиків як інвалід війни за адресою АДРЕСА_3 . З січня 2006 року організації надавачі послуг у розрахунки на відшкодування за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не включають.
Відповідно до п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, (надалі Правила), у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником. У разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу.
Як зазначено у позовній заяві, заява про наявні у позивача пільги ним була подана після купівлі квартири за адресою АДРЕСА_2 , що не заперечується відповідачем, оскільки з 2003 по 2006 роки йому надавалася 100% пільга на комунальні послуги.
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. № 117 (надалі Постанова), до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільгивноситься така інформація про пільговиків - прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті) (далі - реєстраційний номер облікової картки платника податків), адреса зареєстрованого місця проживання (за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідно до пункту 4 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 76; Офіційний вісник України, 1997 р., число 39, с. 17; 2000 р., № 5, ст. 178), - адреса фактичного місця проживання), склад сім`ї, характеристика житла, реквізити паспорта громадянина України та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг, на які він має право, інформація про те, якими пільгами фактично користується.
Згідно п. 3 Постанови, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення (далі - уповноважені органи) організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги, і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей; вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги.
Як встановлено пунктом 10 Постанови, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".
Відповідно до п. 11 Постанови, уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.
Тому, саме уповноважений орган, яким є Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, зобов`язаний був встановити невідповідність між кількістю пільговиків та кількістю фактично наданих пільг та уточнити інформацію про факт надання чи ненадання пільг ОСОБА_1 за його фактичним місцем проживання.
Норми ст.256 ЦК України визначають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК України). Таким чином, позивач отримував пільги передбачені п. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за місцем фактичного проживання. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач повідомлений, що за адресою АДРЕСА_2 з січня 2006 року надання пільг на комунальні послуги йому припинено. Враховуючи те, що зі слів позивача він дізнався про наявність у нього заборгованості за надання послуг теплопостачання в грудні 2015 року із повідомлення відповідача, вимогу про перерахунок позивач не ставить, а позовна заява подана до Рівненського міського суду 21.07.2016 року, суд приходить до висновку, що позовна заява подана в межах строку позовної давності.
Щодо стягнення моральної шкоди, то Верховний суд України у правовій позиції в постанові від 09 листопада 2016 року по цивільній справі №6-1575цс16 роз`яснив, що спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Згідно зі статтею 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. У даній справі відсутній факт заподіяння шкоди продукцією небезпечною для життя і здоров`я людей.
За вищевикладених обставин, враховуючи те, що позивач має право на отримання пільг «Інваліда війни» за фактичним місцем проживання, а такі пільги йому за адресою фактичного місця проживання не надавалися, договір про надання послуг з теплопостачання відповідно до вимог п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення відповідач з ним не уклав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, в частині визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню позивачу абонентської плати, без врахування наявних в нього пільг інваліда війни, та вимог щодо оплати таких рахунків та зобов`язання відповідача укласти з позивачем договір на теплопостачання підлягають до задоволення повністю, в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. до задоволення не підлягають.
Згідно ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору в дохід держави.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, задоволити частково.
Дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» по нарахуванню ОСОБА_1 абонентської плати, без врахування наявних в нього пільг інваліда війни, та вимог щодо оплати таких рахунків визнати неправомірними.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» укласти з ОСОБА_1 договір на теплопостачання у відповідності до вимог чинного законодавства з обов`язковим визначенням усіх істотних умов.
В задоволенні інших позовних вимог позивача відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» 640 гривень 00 копійок судового збору в дохід держави.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.