МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________
Номер провадження №6/521/448/17
УХВАЛА

26 вересня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2017 року відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

В обґрунтування подання заявник послався на те, що на примусовому виконанні в Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження по виконанню наказу №916/3294/12-ц, виданого 13.05.2016 року Господарським судом Одеської області про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «РГМ» на користь ОМР грошових коштів.

Боржник, однак, від виконання рішення суду ухиляється.

Представник Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судовому засідання подання підтримав.

Представник ОМР в судовому засідання подання підтримав.

Інші учасники цивільного процесу в останнє судове засідання не зявились, повідомлені про розгляд подання в порядку статей 74,76 ЦПК України.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України суд розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши подання, доводи державного виконавця та стягувача, матеріали з виконавчого провадження, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Конституції України, ЦПК України обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Європейський суду з прав людини, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадяни України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є :

-дія неврегульованих зобовязань

-ухилення від виконання зобовязань, покладених на громадянина судовим рішенням.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Зазначене узгоджується із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5.

Як визначено Судовою практикою щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» Верховного Суду України від 01.02.2013 року ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків; на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Судом встановлено, що наказом Господарського суду Одеської області від 13.05.2016 року з ТОВ «РГМ» на користь ОМР стягнуті грошові кошти в розмірі 6 762 613, 35 грн.

Добровільно наказ суду боржником не виконаний.

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 10.06.2016 року відкрито виконавче провадження.

Боржник отримав постанову відділу 24.06.2016 року (поштове повідомлення №786).

Постанова державного виконавця боржником не оскаржена.

Державним виконавцем 20.01.2017 року, 02.03.2017 року,18.05.2017 року на адресу товариства направлялись виклики в яких розяснені обовязки боржника, визначені ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Цими викликами боржник зобовязаний сплатити борг за виконавчим документом, надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, повідомити про заходи, які вживаються з метою виконання судового рішення, про достовірні відомості о доходах, місце роботи, склад сім*ї, грошові кошти, майно, майнові права.

Вказаними викликами боржник також попереджений про відповідальність за невиконання законних вимог виконавця, умисне перешкоджання виконанню рішення чи інше порушення вимог закону про виконавче провадження.

Директору ТОВ «РГМ» достовірно відомо про зазначені виклики, у відповідь на них він просив відділ встановити нову дату виклику, пояснень не надавав.

В процесі виконання державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження перевірений майновий стан боржника, встановлена наявність рахунків у відділеннях різних банків, а також наявність майна, зареєстрованого за ТОВ «РГМ».

Постановами відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області накладені арешти на рахунки боржника.

Згідно наданої інформації банківських установ на залишку боржника не достатньо коштів для задоволення боргових зобовязань.

ТОВ «РГМ» 27.02.2017 року, тобто після відкриття виконавчого провадження, передав до статутного капіталу ТОВ «Побєда-макс» належний йому на праві власності обєкт нерухомого майна на суму 2 395 761, 8 грн.

14.07.2017 року постановою Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області накладено арешт на майно ТОВ «РГМ» - 0,054 частки будівель та споруд загальною площею 15 810,4 кв.м., які знаходять за адресою: м. Одеса, просп. Маршала Жукова,4.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 18.09.2017 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси по справі №520/10936/17 накладено арешт на спірне майно боржника.

12.09.2017 року відділом примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області спрямовано на адресу ОФ ДП «Сетам» заявку щодо реалізації майна божника.

06.10.2017 року на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_3 з вимогою припинення електронних торгів з реалізації арештованого майна, посилаючись на ухвалу суду про арешт майна ТОВ «РГМ».

При таких обставинах, суд вважає, що на час розгляду судом подання існують не врегульовані зобовязання, які відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» можуть бути підставою для тимчасового обмеження керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за кордон.

Окрім того, судом встановлений факт навмисного та свідомого ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Такий факт вже відбувся і є обєктивно наявним.

Враховуючи, що в процесі розгляду подання суду надані належні докази, як самого факту неврегульованого зобовязання, так і ухилення боржника від виконання рішення суду, подання Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ОСОБА_2 є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 293, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1) до погашення заборгованості за наказом №916/3294/12-ц, виданим 13.05.2016 року Господарським судом Одеської області.

Виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: С.В. Маркарова