Справа № 445/1688/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Притули І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, -

в с т а н о в и в :

в жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина з ОСОБА_2, покликаючись на те, що 18 травня 1998 року вона уклала шлюб із відповідачем. За час шлюбу у них народилось троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя у них не склалось, а тому їх шлюб було припинено. Старший син ОСОБА_3 на даний час є повнолітнім та навчається на 3-му курсі Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_5 на денній формі навчання. Відповідач коштів на утримання дітей, в тому числі старшого сина, не надає. Діти перебувають повністю на її забезпеченні, коштів на утримання дітей їй не вистачає. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить такі задовольнити. Додатково пояснила, що проживає з дітьми в орендованій квартирі. Старший син вчиться у м. Львові, теж проживає в орендованій квартирі разом з іншими студентами. За оренду квартири для сина вона сплачує по 800,00 грн. щомісячно, а також 200,00 грн. в якості оплати за комунальні послуги. Син інколи підробляє, однак, вказаних коштів йому вистачає лише на кишенькові потреби, стипендії він не отримує. Вона працює приватним підприємцем, про те її доходи не є великими. Самостійно орендувати квартиру та утримувати дітей у неї не має можливості.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що на даний час він проживає у м. Львові в квартирі, яку йому орендує сестра. Офіційно він не працевлаштований, про те має підробітки, зокрема, працює водієм екскаватора. Його середньомісячний дохід складає близько 5 000,00 грн. Він хворіє на гнійний парапроктит, а тому йому часто проводять хірургічні втручання, значну частину коштів змушений витрачати на своє лікування. Вказує, що син є дорослим, може самостійно заробляти, фінансово його забезпечувати він зараз не має можливості.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на таке.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-СГ №350124, ОСОБА_3 народився 02.07.1998 року, його батьками є сторони у справі.

ОСОБА_3 зареєстрований разом із своїми батьками та сестрами у будинку №44 по вул.. Філатова у м. Глиняни Золочівського району Львівської області. Власником будинку є відповідач ОСОБА_2, що вказано у довідці № 1182 від 26.09.2017 року, виданої Глинянською міською радою.

Позивач з дітьми фактично проживає за іншою адресою та орендує житло, чого сторони не заперечують.

Повнолітній син сторін ОСОБА_3 навчається на третьому курсі Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_5 на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету, термін навчання закінчується у липні 2019 року, що підтверджується довідкою №2 від 21.09.2017 року, виданою відповідним навчальним закладом.

З довідки № 2080/10/835 від 23.10.2017 року, виданої Золочівським відділенням Буської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, вбачається, що дохід позивача від здійснення підприємницької діяльності за 2016 рік становить 8 821,00 грн.

Відповідач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 18.06.2017 року по 27.06.2017 року з діагнозом гнійний парапроктит, що підтверджується відповідним лікарняним листком непрацездатності та випискою із медичної карти стаціонарного хворого.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 198, 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За приписами ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В судовому засіданні, судом встановлено, що ОСОБА_3 є повнолітнім та продовжує навчання до липня 2019 року. В звязку із навчанням на денній формі, він обєктивно позбавлений можливості працювати, щоб в повній мірі забезпечувати себе усім необхідним.

За переконанням суду, відповідач ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу сину, оскільки з його пояснень слідує, що він отримує в середньому 5000,00 грн. заробітної плати щомісячно, житло йому орендує сестра, при цьому інших непрацездатних членів сімї у нього на утриманні не має. Аліментів на користь позивача на утримання інших неповнолітніх дітей не сплачує, оскільки вона за їх отриманням не зверталась.

Норми ст. 182, 199, 200 СК України не передбачають мінімального розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 50% розміру прожиткового мінімуму, як про це просить позивач. Така норма стосується лише неповнолітніх дітей.

З врахуванням представлених сторонами доказів та їх пояснень, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання у розмірі 800,00 грн. щомісячно і до припинення навчання, тобто до липня 2019 року.

При цьому, позивачу слід розяснити, що у випадку продовження ОСОБА_3 навчання та потребування в з звязку з цим матеріальної допомоги, позивач та/або ОСОБА_3 не позбавлені можливості звертатись до суду із позовом про стягнення аліментів до досягнення сином 23-ьох річного віку.

Суд звертає увагу сторін, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки,п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

З врахуванням вищенаведеного та керуючись ст. 8, 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК України, 182, 191, 199, 200, 201 СК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 800,00 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2017 року і до 31 липня 2019 року.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6