Справа № 574/674/17
Провадження № 2/574/394/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

у складі головуючого: судді Бабічевої Л.П.

при секретарі Божок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Буринь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Успенської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

24.10.2017 року позивачка подала до суду уточнену позовну заяву до відповдіача Успенської сільської ради Буринського району про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що 02 квітня 1997 року в с.Успенка Буринського району Сумської області померла ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельну частку (пай), розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Успенської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 020582, зареєстрованого 02.04.1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 904.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_3, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але юридично не оформив і помер 10 грудня 2012 року.

Після смерті ОСОБА_3 також відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної земельної частки (паю), яка належала ОСОБА_2.

При житті ОСОБА_3 склав заповіт від 27.10.2008 року, що був посвідчений секретарем Успенської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все своє майно і взагалі все те, що йому належатиме за законом на день його смерті, заповів позивачці.

Позивачка, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем.

Нещодавно позивачка звернулася до нотаріуса з питанням оформлення спадщини на вищевказане майно - земельну частку (пай), але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - земельну частку (пай) був втрачений.

Оригінал сертифікату був втрачений за невідомих позивачці обставин.

Позивачка з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) у землі, розташованої на території Успенської сільської ради Буринського району Сумської області, розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 020582, зареєстрованого 02 квітня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 904.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує ( а.с. 76).

Представник відповідача - Успенської сільської ради Буринського району Сумської області у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю ( а.с. 59).

Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 квітня 1997 року в с.Успенка Буринського району Сумської області померла у віці 68 років ОСОБА_2 (а.с.12).

ОСОБА_2 з 07.03.1981 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 ( а.с. 11).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Буринським відділом Держгеокадастру було видано довідку від 24.10.2017 року про те, що дійсно ОСОБА_2, яка померла 02.04.1997 року, було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 020582, який зареєстровано 02.04.1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 904 (а.с. 82).

З листа відділу Держгеокадастру у Буринському районі № 172/146-17 від 24.10.2017 р. вбачається, що ОСОБА_2 не отримувала державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії СМ № 020582 ( а.с. 68).

З Додатку до Державного акту на право постійного користування землею Серії СМ №000009, виданого колгоспу «ім. Леніна» 11.07.1995 року, вбачається, що ОСОБА_2, яка проживала в с.Успенка, внесена під № 904 до списку громадян - членів даного колгоспу ( а.с. 72-80).

Згідно довідки Успенської сільської ради Буринського району від 11.10.2017 року № 364, ОСОБА_2 постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, була членом колгоспу ім.Леніна та внесена до списку власників земельних часток ( паїв) ( а.с. 69).

Позивачка з приводу втрати сертифікату на земельну частку ( пай) серії СМ № 020582 зробила оголошення в газеті ( а.с. 14).

Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, відповідно до вищевказаного Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2, будучи членом КСП, була включений до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю серії Серії СМ № 000009, виданого колгоспу «ім. Леніна» 11.07.1995 року, реалізувала своє право на земельну частку (пай), площею 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Успенської сільської ради, отримавши сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ № 020582 ( а.с. 68-69, 72-80, 82).

Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд доходить висновку, що право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 2,78 га в умовних кадастрових гектарах на території Успенсько сільської ради було посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії СМ № 020582.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв чоловік останньої - ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР (1963 року), являючись спадкоємцем першої черги за законом, але юридично не оформив спадкових прав, що підтверджується довідкою Успенської сільської ради Буринського району від 30.05.2017 року №155 (а.с. 13).

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК Української PCP (1963 року), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.529 ЦК Української PCP (1963 року) чоловік померлої є спадкоємцем першої черги за законом.

10 грудня 2012 року в с.Успенка Буринського району Сумської області помер ОСОБА_3 (а.с. 44).

При житті ОСОБА_3 склав заповіт від 27.10.1998 року, що був посвідчений секретарем Успенської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все своє майно, яке йому належатиме за законом на день його смерті, заповів позивачці ОСОБА_1 (а.с. 10, 44 зворот).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить і право на вищевказану земельну частку (пай). Позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї ( а.с. 49 зворот ).

З копії спадкової справи №397/2016 після смерті 10.12.2012 року ОСОБА_3 вбачається, що позивачка 3 серпня 2016 року звернулась до приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3. На частину спадкового майна позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.05.2015 року ( а.с. 42-57).

З листа приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 20.10.2017 року № 1309/01-16 вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну часку (пай), оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував би право померлої 02.04.1997 року ОСОБА_2 на земельну частку ( пай), спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_3, який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав ( а.с. 81).

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не має, що підтверджується копією спадкової справи №397/2016, листом нотаріуса Буринського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 18.07.2017 року № 822/01-09 та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину) ( а.с. 38-57 ).

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права на спадкове майно в судовому порядку.

Таким чином, наявні правові підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 529, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1218, 1268, 1270 ЦК України,

п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,

ст.ст. 10, 11, 57- 60, 174, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Успенської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка розташована на території Успенської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 020582, зареєстрованого 02 квітня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 904, в порядку спадкування за заповітом після смерті 10 грудня 2012 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Сумської області через Буринський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.П. Бабічева