Провадження № 2/761/2259/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення всього майна боржника з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить звільнити з під арешту майно, належне померлому ОСОБА_3, накладений постановою АК № 206157 відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції від 16 липня 2004 року. Зазначає, що позивач є спадкоємцем померлого та 07.05.2004 р. Шевченківським районним судом м. Києва винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 177,50 грн. Відділом державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві 16.07.2004 р. було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду та накладено арешт на все майно боржника. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 помер. Спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину, а тому в неї є зобов»язання зареєструвати право власності на спадкове майно у відповідних органах. Подавши заяву про реєстрацію майна, позивач дізнався про наявність арешту та подала заяву про скасування арешту до ВДВС. 30.11.2011 року позивач отримав від ВДВС відповідь виконавчий лист повернуто без виконання та матеріали провадження знищено за закінченням строку зберігання, а тому задовольнити прохання щодо зняття арешту не має можливості. Таку саме відповідач позивач отримав і 09.09.2016 р. Зважаючи на викладене представник ОСОБА_1 і звернувся до суду з позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, просив задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що Шевченківським районним судом м. Києва 07.04.2004 р. видано виконавчий лист на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми у розмірі 177 грн. 50 коп. та ОСОБА_5 суми у розмірі 17 грн. 50 коп.

Як свідчать матеріали справи постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в межах примусового виконання рішення суду 16.07.2004 року винесено постанову про арешт майна боржника та накладено арешт на все майно ОСОБА_3.

Дана обставина підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна про арешти.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, що його видано 06.10.2010 р. Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 щодо майна якого відкрито спадкову справу ІНФОРМАЦІЯ_1 р. приватним нотаріусом ОСОБА_6

30.11.201 р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві позивачу надано інформацію, що виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва повернуто без виконання, виконавче провадження знищено за закінченням строку зберігання.

В подальшому, а саме 03.07.2012 р. за заявою спадкоємця ОСОБА_1 Шевченківським районним судом м. Києва виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 07.05.2004 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 177 грн. 50 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню.

Також, як свідчать матеріали справи, 09.09.2016 р. Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві позивачу надано повторну відповідь про те, що станом на день надання відповіді виконавчий документ, боржником за яким є ОСОБА_3 на примусове виконання до Відділу не надходив та у зв»язку із цим неможливо встановити причину накладення арешту на майно ОСОБА_3 Крім того, журнали реєстр рації вхідної кореспонденції та журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцем по 2012 рік знищені за закінченням терміну зберігання, відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як пояснив представник позивача наявність арешту на майно спадкодавця перешкоджає ОСОБА_1 зареєструвати право власності на спадкове майно, як це передбачено чинним законодавством України.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положеннями ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В свою чергу згідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

За приписами Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинна на момент звернення позивача до ВДВС з заявою про скасування арешту, виконавче провадження підлягає закінченню в разі, зокрема, визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та у разі закінчення виконавчого провадження, арешт накладений на майно боржника знімається.

Як встановлено в судовому засіданні виконавчий документ визнано Шевченківським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, проте і це підтверджується листами відповідача здійснити заходи по зняттю арешту з майна боржника не є можливим за умови знищення виконавчого провадження за збігом строку його зберігання.

За відповіддю Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 09.09.2016 р. перевіркою відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та програмного забезпечення АРМ «Державний виконавець» з»ясовано, що виконавчий документ, боржником за яким є ОСОБА_3 до Відділу станом на час надання відповіді до Відділу не надходив та на примусовому виконанні у Відділі не перебуває, у зв»язку із чим неможливо встановити причини накладення арешту на майна ОСОБА_3

05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» у зв»язку із чим втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Приписами ч. 3 ст. 2 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час проведення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

За положеннями ч. 1 п. 3,5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», що є чинним на момент розгляду справи, виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника, визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду , який його видав, арешт накладений на майно (кошти) боржника, знімається.

В свою чергу положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд України висловив наступну правову позицію у справі № 6-26цс13: вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Враховуючи те, що на даний час позивач, як спадкоємець ОСОБА_3, який прийняв спадщину і розумінні положень чинного законодавства України має право на захист своїх інтересів, не має можливості належним чином здійснити своє право на спадкове майно, а відповідач позбавлений можливості самостійно зняти арешт з майна у зв»язку із знищенням виконавчого провадження в межах якого такий арешт було накладено, суд вважає за можливе задовольнити його вимоги про звільнення майна з-під арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3,11,57,60,88,212-215,224-226 ЦПК України, ст. 317,328,391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту майно ОСОБА_3, накладеного 16 липня 2004 року постановою АК № 206157 відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: