Номер провадження: 22-ц/785/5457/17
Номер справи місцевого суду: 523/274/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

05.01.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» (далі- Товариство) звернулось із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Товариством права власності на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано тим, що 13.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (далі-Банк) і відповідачкою ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 105 000 доларів США.

У забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором, між Банком і відповідачкою 13.06.2008 року укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідачка передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

12.12.2011 року Банк відступив Товариству, відповідно до договору факторингу №1 та договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, своє право вимоги за договорами між Банком та відповідачкою.

Посилаючись на те, що відповідачка порушила умови зобовязань і допустила заборгованість з повернення кредиту та процентів у розмірі 03 630 893,71 гривень, остаточно уточнивши вимоги 28.02.2017 року Товариство просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 441 336 гривень, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року позов задоволено частково: суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 13.06.2008 року у розмірі 03 630 893,71 гривень, звернув стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів із визначенням початкової вартості та пріоритетності вимог інших кредиторів в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

В апеляційній скарзі представник Товариства просить скасувати рішення суду від 26.04.2017 року, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом принципу диспозитивності цивільного судочинства і вихід судом за межі позовних вимог.

Представник Товариства у засіданні колегії суддів скаргу підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 у засідання колегії суддів не зявилась, сповіщалась про розгляд справи 26.10.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення апеляційного суду від 30.07.2017 року.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Товариство, остаточно уточнивши вимоги 28.02.2017 року, просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 441 336 гривень, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки (а.с.1-6,76-78).

Суд, задовольняючи позов частково, виходячи за межі позовних вимог, звернув стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів із визначенням початкової вартості та пріоритетності вимог інших кредиторів в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» (а.с.87,88).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (ст. 11 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, без згоди позивача Товариства, змінив підстави позову, чим порушив принцип диспозитивності цивільного процесу, що є неприпустимим.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не може залишатись без змін і підлягає скасуванню.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ч.1 ЦПК України).

Колегія суддів відмовляє у позові з таких підстав.

Між сторонами виникли правовідносини із зобовязань, які регулюються нормами ЦК України і Закону України «Про іпотеку».

Встановлено, що 13.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» і відповідачкою ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 105 000 доларів США (а.с.12-20).

У забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором, між Банком і відповідачкою 13.06.2008 року укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідачка передала в іпотеку спірну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.21-26).

12.12.2011 року Банк відступив Товариству, відповідно до договору факторингу №1 та договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, своє право вимоги за договорами між Банком й відповідачкою (а.с.12-25,55-66).

Іпотечний договір від 13.06.2008 року передбачає підстави для звернення стягнення, крім того, договір містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (розділи 4,5 а.с.23,24).

Так, іпотечний договір зазначає, що звернення стягнення може здійснюватись, у тому числі, на підставі позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку», При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки із застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку» (п.п. 4.2, 4.2.3, 4.5 іпотечного договору).

Сторони іпотечного договору від 13.06.2008 року досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке здійснюється, зокрема, шляхом отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (розділ 5, п.п.5.1,52.2.,а.с.24).

За змістом ст. 33 ч.3 Закону України Про іпотеку (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований ст. 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

Можливість виникнення права власності на підставі рішення суду ЦК України передбачена ст. ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Аналізуючи положення ст. ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України, Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту про задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу (правова позиція Верховного суду України від 22.03.2017 року у справі №6-2967цс16 і від 27.04.2017 року у справі №6-679цс17).

Зважаючи на те, що іпотечний договір від 13.06.2008 року містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (розділ 5), що є правовою підставою для реєстрації права власності за іпотекодержателем у позасудовому порядку, а саме: шляхом отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку», відсутні правові підстави для задоволення вимог Товариства на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи.

Оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи, відповідно до застережень про задоволення вимог іпотекодержателя іпотечного договору від 13.06.2008 року (розділ 5), у даному випадку, підлягають врегулюванню сторонами договору у позасудовому порядку, колегія суддів відмовляє у позові Товариству за необґрунтованістю вимог.

Приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів не відповідає вимогам закону, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з підстав, які викладені в мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року скасувати.

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» у позові до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу на користь третьої особи за ціною, що становить 441 336 гривень, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_3

ОСОБА_4