Справа № 397/912/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2017 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Отян О.В.,

при секретарі - Рум»янцевій О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ Держгеокадастру у Олександрівському районі Кіровоградської області та Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про визнання пункту договору оренди земельної ділянки недійсним та встановлення строку дії договору ,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом з подальшими уточненнями про визнання недійсним п.9 договору № 301 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н», зареєстрованого у Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 02654 від 20.04.2012 року в частині «починаючи з дати його державної реєстрації» та визначити кінцевий термін дії договору оренди земельної ділянки 03.12.2017 рік.

Підставою є те, що за домовленістю між сторонами договір було укладено на 10 років. Дія договорів закінчується 03.12.2017 року. Після проведення його державної реєстрації позивачу примірника договору не надано. Від відповідача отримав інформацію, що строк дії договору до 2022 року, так як він був зареєстрований у 2012 році. Ознайомившись з копією договору, що був отриманий у відділі Держгеокадастру Олександрівського району, встановив, що п.9 був змінений - замість «договір укладено на 10 років. Дія договору закінчується 03.12.2017 року» зазначено «договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації». Відповідач одноособово у 2009 році перед реєстрацією договорів підмінив 1-й аркуш (бланк) договору, таким чином внісши в нього бажані для себе виправлення в строк дії договору.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що твердження позивача про те, що 1-ий аркуш договорів був замінений є безпідставним та необґрунтованим. Заміна 1-го аркуша договору не проводилася. При укладанні договору сторони дійшли згоди щодо його істотних умов, у тому числі строку договору оренди та початок його перебігу. Хоч оспорюваний договір був підписаний у 2007 році, але орендодавець знав, що дія попереднього договору від 2004 року закінчується лише наприкінці 2009 року. Крім того, згідно журналу реєстрації договорів, власники земельних ділянок після державної реєстрації своєчасно отримали свої примірники договорів у січні-лютому 2011 року. Просить застосувати сплив строку позовної давності. Умови договору виконуються, власник земельної ділянки своєчасно отримує орендну плату.

Представники третіх осіб зі сторони відповідача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду, а тому суд вважає за можливе провести слухання справа без їх участі (а.с.18, 111).

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий №:02:000:0117, площею 5,30 га, розташованої на території Родниківської сільської ради Олександрівського району, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 №430933 від 25.05.2003 року (а.с.7).

03.12.2007 року між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» укладено договір №301 оренди земельної ділянки, зареєстрованого відділом Держкомзему у Олександрівському районі за №02654 від 20.04.2012 року (а.с.5-6, 66-67).

Згідно п.п.9,43 вказаного договору - договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації після підписання сторонами.

На звороті 1-го аркуша внизу є текст з інформацією щодо його друку - « Друк «Імекс-ЛТД», м.Кіровоград , вул.Декабристів,29, тел.(0522)32-17-05,22-79-30 ЗН 6331-09» .

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 03.12.2007 року( зворот а.с.6) орендодавець передає, а керівник ТОВ «Агроконтракт-Н» приймає земельну ділянку №117, розташовану на території Родниківської сільської ради терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі договору оренди №301 від 03.12.2007 року.

При візуальному огляді оригіналу договору з актом встановлено, що рукописний текст заповнений різним почерком та кольором пасти.

Згідно висновку експерта №1074/1075/17-27 судово-технічної експертизи документів від 29.11.2017 року (а.с.77-84) :

п.1. Друковані тексти 2-х аркушів договору №301 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Агроконтракт-Н» надруковані на двох різних друкарських машинах :

-лицевої та зворотної сторін 1-го аркуша договору надруковані на різографі - друкарській машині, робота якої базується на використанні способу трафаретного друку;

-лицевої та зворотної сторін 2-го аркуша договору надруковані на друкарській машині, робота якої базується на використанні способу офсетного друку.

п.2. Рукописні записи (тексти) 2-х аркушів зазначеного договору виконані 2-ма різними кульковими ручками та однією капілярною ручкою ( на 1-му аркуші - кульковою та капілярною, на 2-му аркуші іншою кульковою ручкою);

п.3. Слідів заміни 1-го аркуша, шляхом заміни посвідчувального підпису «пронумеровано, прошнуровано та закріплено печаткою» (відривання, переклеювання) та повторного перешивання аркушів вказаного договору, не встановлено.

п.4. Замінювався 1-ий аркуш, а після того аркуші прошивалися стрічкою білого кольору й скріплювались паперовою біркою з друкованим текстом «Прошнуровано і закріплено печаткою ___ листів», підписом та відтиском круглої печатки ТОВ «АГРОКОНТРАКТ-Н».

Згідно журналу реєстрації договорів оренди земельних ділянок ТОВ «Агроконтракт-Н» по Родниківському відділенню 2010 рік ( а.с.44-45) у графі «№ договору п/п» під №301, що співпадає з номером оспорюваного договору зазначено прізвище ОСОБА_3,№ ділянки, її площу, та у графі підпис від його імені міститься підпис.

Однак, вказаний журнал має назву реєстрації договорів оренди, а не їх видачі; нумерація запису у ньому здійснювалася відповідно номера договору, що підтверджує, що це саме є журналом реєстрації договорів, а не їх отримання; у журналі відсутні графи з інформацією за що стоїть підпис від імені позивача та дата проставлення підпису.

Згідно договору №16/р оренди земельної ділянки від 23.11.2004 року, зареєстрованого в Олександрівському відділенні КРФ ДП «ЦДЗК» від 01.12.2004 року за №1189 (а.с.46-47) ОСОБА_3 раніше надавав відповідачу в оренду цю ж земельну ділянку зі строком дії 5 років з моменту державної реєстрації договору.

Згідно відомостей про виплату орендної плати за землю ТОВ «Агроконтракт-Н» за 2013-2016 роки ОСОБА_3 було отримано : 2013 рік 11886,34 грн., 2014 рік 11886,34 грн., 2016 рік 16945,17 грн. (а.с.48-55).

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин, що виникають внаслідок укладання правочинів, у тому числі договору оренди земельної ділянки та земельних правовідносин щодо захисту прав на землю, та вважає за необхідне керуватися главою 16 ЦК України «Правочини», ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно ч.ч.1,3 ст.215, ч.ч.3,5 ст.203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) наступних вимог:волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі . Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст.16 Закону «Про оренду землі» - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Виходячи з викладеного , суд приходить до наступного висновку.

03.12.2007 року між ОСОБА_3 та відповідачем укладено договір №301 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, зареєстрований у відділом Держкомзему у Олександрівському районі за №02654 від 20.04.2012 року, кадастровий № :02:000:0117, площею 5,30 га, розташованої на території Родниківської сільської ради Олександрівського району, належної позивачу ОСОБА_3, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 №430933 від 25.05.2003 року.

Представник позивача зазначає підставою визнання пункту 9 вказаного договору недійсним відсутність волевиявлення позивача, оскільки відповідач самовільно змінив його умови, замінивши 1-у сторінку договору, яка першопочатково містила інший зміст.

Вказане підтверджує і висновок експерта №1074/1075/17-27 судово-технічної експертизи документів від 29.11.2017 року, де зазначено, що друковані тексти 2-х аркушів договору №301 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Агроконтракт-Н» надруковані на двох різних друкарських машинах: 1-а - на різографі - друкарській машині, робота якої базується на використанні способу трафаретного друку ; а 2-а - на друкарській машині, робота якої базується на використанні способу офсетного друку. Замінювався 1-ий аркуш, а після того аркуші прошивалися стрічкою білого кольору й скріплювались паперовою біркою з друкованим текстом «Прошнуровано і закріплено печаткою ___ листів», підписом та відтиском круглої печатки ТОВ «АГРОКОНТРАКТ-Н».

А тому, у судовому засіданні було доведено, що відповідачем після підписання оспорюваного договору позивачем перед його направленням для проведення державної реєстрації було замінено 1-й аркуш без повідомлення та його згоди, чим було порушено його права як власника земельної ділянки щодо вільного розпорядження нею.

На даний час встановити який вигляд мав 1-й аркуш до його заміни на момент підписання сторонами договору оренди земельної ділянки , не представляється можливим.

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Оскільки відповідно до ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому суд приходить до висновку про відсутності вільного волевиявлення позивача на укладення договору на вказаних у ньому умовах та невідповідність його внутрішній волі.

Правочин, який має дефект волі і волевиявлення його учасника, порушує суб'єктивні права останнього (право власності, право свободи договору), а тому порушене право підлягає захисту у спосіб вказаний у передбачений законом, ст.ст.215, 216 ЦК України, спосіб.

Встановлені судом обставини спростовують презумпцію правомірності правочину, встановлену ст. 204 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача та вважає за необхідне частково задовольнити позов. А саме, визнати недійсним пункт 9 в частині «починаючи з дати його державної реєстрації» наведеного оспорюваного договору, так як даний пункт договорів в такій редакції, викладений за відсутності волевиявлення орендодавця.

Відповідно до уточненого позову , додатковою позовною вимогою позивач просить визначити кінцевий термін дії договору оренди земельної ділянки 03.12.2017 рік.

Суд приходить до висновку , що вказана позовна вимога не може бути задоволеною з наступних обґрунтувань.

Так, підставою вказаної вимоги позивач зазначає те , що з виконанням рішенням по аналогічним справам , де прохальна частина позовної заяви викладена аналогічно до даної, виникли проблема з виконанням рішення суду. Державний реєстратор , вносить відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , але інформацію про реєстрацію іншого речового права залишає , пояснюючи це тим , що в рішенні суду конкретно не зазначений кінцевий термін договору оренди , тому є незрозумілим для тих , хто зобовязаний до закону його виконувати , так як допускає кілька варіантів тлумачення рішення суду. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено , що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним , ясним , чітким.

Однак , відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд не може взяти до уваги доводи представника позивача про невиконання рішень суду по справі за аналогічними позовами, оскільки доказів зазначеного суду надано не було. До того ж , стороні позивача необхідно доводити порушення прав позивача конкретно щодо даної справи , а не інших аналогічних , учасником яких позивач не являється.

А тому , суд приходить до висновку , що стороною позивача не доведено порушення права позивача, що викликає потребу у визначенні строку дії договору оренди землі, відповідно у задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що позивачем був пропущений строк позовної давності, оскільки жодного документу, який містить дату отримання позивачем його примірника договору після державної реєстрації суду надано не було. Строк позовної давності необхідно рахувати з часу отримання позивачем примірника оспорюваного договору, тобто з 27.06.2017 року (а.с.9).

У даному випадку позивач обєктивно не міг бути проінформований про заміну аркушу договору оренди його земельної ділянки , а тому саме з часу обізнаності позивача і необхідно рахувати перебіг строку позовної давності.

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень.

Суд приходить до висновку , що вказана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так , цивільний позов був поданий до суду за дії попереднього ЦПК України , який з 15.12.2017 року втратив чинність.

Згідно ч.3 п.2 ст.79 ЦПК України (діяв до 15.12.2017 року) - до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України (діяв до 15.12.2017 року) до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України (діяв до 15.12.2017 року) - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тобто , на час звернення до суду з позовом позивач мав право при винесенні рішення суду на відшкодування правової допомоги .

Однак , з 15.12.2017 року діє новий ЦПК України, положення ч.1, п.1 ч.2 ст. 133 , ч.1 ст. 137 якого до судових витрат відносять лише витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Представники позивача адвокатами не являються.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України ( діє з 15.12.2017 року) - провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно п.9 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України ( діє з 15.12.2017 року) - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник відповідача заперечує щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу , посилаючись на наведені вище обставини.

А тому, враховуючи викладене , вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України - судові витрати,що складаються з судового збору , понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Так , оскільки позовна вимога щодо визнання недійсним пункту договору підлягає задоволенню , то сплачений , відповідно до Закону України «Про судовий збір» , судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Однак , позивачем було сплачено розмір судового збору у більшому розмірі ,ніж встановлено наведеним Законом , а саме - 673 грн. 00 коп. , замість - 640 грн.00 коп.

Тому , стягненню з відповідача на користь позивача підлягає розмір судового збору , що встановлений наведеним Законом, у розмірі 640 грн. 00 коп.

Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути ? частину ( відповідно до задоволених позовних вимог :1 - підлягає задоволенню, 2- відмові) розміру вартості проведення експертизи , що становить 1485 грн. 60 коп.( а.с.123). А загалом, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 125 грн. 60 коп.

У задоволенні позовної вимоги щодо встановлення строку дії договору необхідно відмовити . Позивач при її заявленні не сплатив судовий збір , тому при винесенні рішення не сплачений судовий збір підлягає стягненню з позивача на користь держави у розмірі 640 грн.00 коп. - 33 грн. 00 коп. ( розмір зайво сплаченого судового збору за 1-ю вимогою) = 607 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12,13, 265 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити частково позов ОСОБА_3.

Визнати недійсним пункт 9 в частині «починаючи з дати його державної реєстрації» договору №301 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року , укладеного між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н», зареєстрованого у Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за №02654 від 20.04.2012 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» судові витрати у розмірі 2 125 гривень 60 копійок на користь ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 607 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення через Олександрівський районний суд до апеляційного суду Кіровоградської області.

Повний текст рішення складений 05.01.2018 року .

Позивач: ОСОБА_3, місце проживання: 27343, с.Родниківка Олександрівського району Кіровоградської області.

Представник позивача: ОСОБА_1 , місце проживання : 25006, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: товариств з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н», місце знаходження: 25011, вул.Генерала Родимцева ,89, м.Кропивницький , КОД .

Представник відповідача: ОСОБА_2,місце проживання : 27608, с.Черняхівка Кіровоградського району ,пров.Будьонного,13, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Треті особи : відділ Держгеокадастру у Олександрівському районі Кіровоградської області , код ЄДРПОУ 3976763 ,місцезнаходження : 27300, вул.Островського,1г,смт.Олександрівка Кіровоградської області;

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, код ЄДРПОУ 3976763,місцезнаходження : 25030, вул.Академіка Корольова,26, м.Кропивницький.

Суддя : (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення набуло законної сили "___" _______ 2018 року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі №397/912/17.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4