У Х В А Л А

Іменем України

03.11.2017 Справа №607/24039/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.

за участю секретарів Зубко О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області посилаючись на те, що головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 16.08.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою припинено виконавче провадження ВП №43011692 з примусового виконання виконавчого листа №607/24039/13-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 14.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів за договором позики від 13.11.2012 року у розмірі 332109,15 грн. на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку із відсутністю у боржника коштів та майна, на які може бути звернуто стягнення. Вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця винесена з порушенням ст.ст.2,10,14,37 Закону України «Про виконавче провадження», є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем в ході виконавчого провадження не вжито всіх необхідних та достатніх заходів з метою виявлення майна та коштів боржника ОСОБА_3 за наявності інформації про те, що боржник користується рядом довіреностей як довіритель та повірений, що дає їй змогу приховувати своє майно, а також відомостей про те, що остання отримала від ТОВ «Марлов Навігейшн» в якості компенсації грошові кошти в сумі 100000 доларів США, а також взяла позику у сумі 30000 доларів США. Державним виконавцем не вчинено необхідних дій з метою ідентифікувати особу боржника, перевірити її паспорт та з»ясувати місце реєстрації. Незважаючи на те, що боржнику направлялись неодноразові вимоги про виконання рішення, державним виконавцем жодного разу не накладено штраф на ОСОБА_3 за невиконання зазначених вимог та всупереч вимог ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» не внесено відомості про неї до Єдиного реєстру боржників. Державним виконавцем не вчинено всіх необхідних дій до активного пошуку майна ОСОБА_3, з»ясування схем приховування нею своїх активів. Із врахуванням наведеного заявник просить скаргу задовольнити, скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 ВП №43011692 від 16.08.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов»язати Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відновити виконавче провадження ВП №43011692 з примусового виконання виконавчого листа №607/24039/13-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 14.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів за договором позики від 13.11.2012 року у розмірі 332109,15 грн.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав та просить її задовольнити, скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 від ВП №43011692 від 16.08.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу та поновити виконавче провадження. Також просить стягнути з суб»єкта оскарження судові витрати у справі у сумі 388,72 грн., пов»язані з явкою до суду.

Представник Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відносно скарги заперечила та просить у її задоволенні відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях на скаргу, посилаючись на те, що державним виконавцем було вжито всіх необхідних заходів з метою встановлення особи, з»ясування місця перебування боржника ОСОБА_3 та виявлення належних їй коштів та майна, на які може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості останньої перед ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження ВП №43011692. У зв»язку із тим, що вжиті заходи щодо виявлення коштів та майна боржника виявилися безрезультатними, державним виконавцем було прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу. Просить у задоволенні скарги відмовити, оскільки дії державного виконавця вчинені в межах Закону України «Про виконавче провадження» та не порушують права стягувача.

Суд проаналізувавши зміст заявленої скарги та її підстави, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає, що скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області(справа №607/24039/13-ц) від 17.03.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти за договором позики від 13.11.2012 року у розмірі 332109,15 грн. та 3654,00 грн. судового збору в користь держави.

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 13.04.2014 року відкрито виконавче провадження №43011692 з примусового виконання виконавчого листа № 607/24039/13-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 14.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів за договором позики від 13.11.2012 року у розмірі 332109,15 грн. та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 30.04.2014 року.

30.05.2014 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №43011692 до зведеного виконавчого провадження №43701650.

Відповідно до ч.1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії . Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження №43011692, в ході здійснення виконавчих дій державними виконавцями вживались необхідні заходи з метою встановлення місця перебування боржника ОСОБА_3, з»ясування її особи, а також виявлення майна та коштів боржника, на які можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу перед ОСОБА_1 за договором позики від 13.11.2012 року у розмірі 332109,15 грн.

Так, 06.05.2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої за вих. № 19/12751-07 направлено сторонам - до відому та в реєструючі органи - до виконання, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №44159011 від 07.05.2014 року та Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №56298489 від 07.05.2014 року, № 102306140 від 02.07.2015 року, Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців №102306584 від 02.07.2015 року, повідомленням ТзОВ «МБТІ» № 527/07-2 від 09.09.2015 року.

Державним виконавцем неодноразово направлялись запити в реєструючі органи з метою виявлення майна та коштів боржника, зокрема 24.04.2014 року, 07.05.2014 року, 01.09.2015 року, 24.03.2016 року, 30.03.2016 року,19.05.2016 року, 01.03.2017 року.

Згідно відповідей реєструючих органів, що надійшли до органу виконавчої служби на протязі 2014-2017 років, у ОСОБА_3 відсутні відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах, боржник не перебуває на обліку в Пенсійному фонді та не отримує пенсію, інформація про отримання нею інших доходів, працевлаштування за трудовою угодою чи цивільно-правовими договорами відсутня. За ОСОБА_3 не числиться зареєстрована сільськогосподарська техніка, технологічні транспортні засоби та автомобільний транспорт, вона не має зареєстрованого на праві приватної власності нерухомого майна.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3, які надійшли на адресу Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції 27.06.2014 року, остання зобов'язувалась сплатити борг перед ОСОБА_4 в термін до 20.07.2014 року.

31.10.2014 року державним виконавцем винесена постанова про примусовий привід боржника. У відібраних поясненнях від 12.11.2014 року ОСОБА_3 зобов»язалась погасити заборгованість до кінця поточного місяця.

04.03.2015 року державним виконавцем повторно вчинено запити в реєструючі органи з метою перевірки майнового стану боржника, однак отримана інформація підтвердила відсутність у боржника доходів та вкладів у банках та інших фінансових установах.

05.06.2015 року державним виконавцем направлено запит до ОСОБА_5 УМВС України в Тернопільській області, для отримання інформації щодо реєстрації проживання ОСОБА_3 та надіслано листа в Управління державної міграційної служби України з проханням встановити заборону видачі закордонного паспорта чи його дубліката ОСОБА_3

Відповідно до повідомлення ОСОБА_5 УМВС України в Тернопільській області від 18.06.2015 боржник ОСОБА_3 зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться.

Згідно повідомлення УДМС України в Тернопільській області №02/10926 від 06.07.2015 року ОСОБА_3 не документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно отриманої інформації на запити державного виконавця, станом на 05.06.2015 року у боржника доходи та банківські рахунки у боржника відсутні.

09.07.2015 року виходом державного виконавця за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_3, за адресою: м. Тернопіль, вул. Дружби, 9/68 встановлено, що на неодноразовий стукіт та дзвінки в двері квартири ніхто не відчиняє, що підтверджується актом державного виконавця.

17.08.2015 державним виконавцем було вчинено подання про розшук ОСОБА_3 та за вих.№ 32335/06-34/07 направлено у Тернопільський міськрайонним суд для розгляду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.08.2015 року оголошено розшук боржника ОСОБА_3 у зв»язку із чим державним виконавцем 18.09.2015 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

01.09.2015 року державним виконавцем направлено запит у ТзОВ «МБТІ» про наявність зареєстрованого за боржником нерухомого майна та інформації про те за ким зареєстрована квартира за адресою вул. Дружби, 9/68 у м. Тернополі за місцем проживання ОСОБА_3

Згідно повідомлення ТзОВ «МБТІ» від 09.09.2015 року ОСОБА_3 не має зареєстрованого нерухомого майна, а право власності на квартиру по вул. Дружби,9/68 у м. Тернополі зареєстроване за ОСОБА_6

02.03.2016 року працівниками ТВП ГУНП в Тернопільській області було здійснено привід боржника ОСОБА_3 у Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області, яка надала пояснення щодо несплати боргу через скрутне матеріальне становище та зобов'язалась виконати рішення суду в строк до 05.04.2016 року.

25.03.2016 державним виконавцем винесена вимога на примусове виконання зведеного виконавчого провадження № 43701650, яка була направлена сторонам та начальникові ТВП ГУНП в Тернопільській області для виконання 25.03.2016 року за вих.№ 10975.

06.04.2016 року державним виконавцем вчинено вихід по місцю проживання боржника ОСОБА_3, за адресою м. Тернопіль, вул. Дружби, 9/68 та встановлено, що на неодноразовий стукіт та дзвінки в двері квартири ніхто не відреагував, про що складено акт державного виконавця.

19.05.2016 року державним виконавцем направлено запит у ВРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції про встановлення фактів зміни прізвища, ім'я та по батькові боржника; запити в УДМСУ у Тернопільській області, щодо встановлення фактів видачі боржнику закордонного паспорту чи його дублікату, вчинено запит в Державну прикордонну службу України з метою встановлення фактів перетину державного кордону в період з 2015 по 2016 боржником, подано повторно запит в адресне бюро УДМСУ у Тернопільській області, з метою встановлення місця реєстрації боржника; запит у TOB "Марлов Навігейшен - Україна" про отримання боржником ОСОБА_3 грошової компенсації за загибель чоловіка у плаванні, на які отримано відповіді про відсутність відповідної інформації.

Відповідно до ч.2. ст. 90 Закону України «Про виконавче провадження» 19.05.2016 року державним виконавцем винесено подання про притягнення до кримінальної відповідальності боржника ОСОБА_3

Згідно відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 22.05.2016 року інформацію про наявність відкритих рахунків за ОСОБА_3 не може бути надано у зв»язку із розкриттям банківської таємниці.

Згідно відповіді TOB "Марлоу Навігейшн Україна" від 30.05.2016 року грошова компенсація за загибель чоловіка оплачена ОСОБА_3 в повному обсязі, однак суму отриманої боржником виплати не вказано.

Відповідно до відповіді Тернопільського міського відділу ДРАЦС від 06.06.2016 року актовий запис про зміну прізвища ОСОБА_3 відсутній.

21.07.2016 року державним виконавцем повторно винесено постанову про примусовий привід боржника.

29.07.2016 року державним виконавцем вчинено виклик боржника, згідно якого ОСОБА_3 з'явилась у Тернопільський районний ВДВС, відмовилась від дачі письмових пояснень з приводу погашення боргу перед ОСОБА_1 та повідомила, що борг оплатить в найближчий термін.

02.08.2016 року державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

21.09.2016 року державним виконавцем повторно винесено постанову про примусовий привід ОСОБА_3

04.11.2016 року державним виконавцем направлено запит на отримання інформації з єдиного реєстру довіреностей.

01.11.2016 року державним виконавцем повторно направлено запити в адресно-довідкове бюро ГУДМС, УДМС України в Тернопільській області про надання відомостей про місце реєстрації боржника, в Тернопільським міський відділ ДРАЦС про надання інформації встановлення факту зміни прізвища, ім'я та по батькові боржника.

Згідно отриманих відповідей ОСОБА_3 зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться, актовий запис про зміну прізвища ОСОБА_3 .

14.11.2016 року на адресу Тернопільського районного ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області надійшли скорочені витяги з Єдиного реєстру довіреностей надані Першою тернопільською державною нотаріальною конторою згідно яких вказано 12 записів, щодо видачі ОСОБА_3 довіреностей.

Згідно отриманих відповідей, що надійшли на запити державного виконавця від 01.03.2017 року у реєструючі органи, ОСОБА_3 не має відкритих рахунків в банках та банківських установах, доходу та пенсії не отримує, на обліку не перебуває, не має зареєстрованих технологічних та транспортних засобів.

01.03.2017 року та 20.06.2017 року державним виконавцем повторно вчинено виклик боржника, яка в телефонну режимі зобов»язалась оплатити борг на протязі тижня.

21.06.2017 року державним виконавцем винесено вимогу про примусове виконання рішення суду на 29.06.2017 о 14:30год. та постанову про залучення працівників правоохоронних органів.

Відповідно до акту державного виконавця від 29.06.2017 року виходом за місцем проживання боржника ОСОБА_3 за адресою:м. Тернопіль, вул. Дружби,9/68 встановлено, що здійснити перевірку майнового стану боржника не виявляється можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, зі слів сусідів встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає.

22.06.2017 року боржник надала державному виконавцю копію квитанції про часткову сплату боргу в сумі 3000,00 грн. в користь ОСОБА_7

23.06.2017 року державним виконавцем повторно вчинено запити в Адресно-довідкове бюро ГУДМС, УДМС України в Тернопільській області, а 29.06.2017 року запит до приватних нотаріусів м. Тернополя з метою витребування копії довіреностей в яких ОСОБА_3 є представником. Проте згідно отриманих відповідей від приватних нотаріусів послуга щодо витребування довіреностей є платною, а тому Тернопільський РВ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області як державний орган не вправі оплачувати вказані запити.

16.08.2017 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 винесено постанову ВП №43011692 про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме виконавчого листа № 607/24039/13-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 14.04.2014 року, на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону-ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняти чи вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали скарги та виконавчого провадження, суд приходить до переконання, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки судом встановлено, що державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій в рамках ВП № 43011692 в повній мірі дотримано вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та вжито всіх можливих законодавчо передбачених заходів, спрямованих на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів за договором позики від 13.11.2012 року у розмірі 332109,15 грн., а тому підстави для скасування постанови головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 ВП №43011692 від 16.08.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу та поновлення виконавчого провадження відсутні. Оскаржувана постанова прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, не порушує законні права та свободи заявника, яка вправі повторно предявити виконавчий документ до виконання в межах встановлених законом строків.

Суд не приймає до уваги посилання заявника на те, що державним виконавцем не вживалися заходи з метою ідентифікувати особу боржника, здійснити перевірку довіреностей на підставі яких діє ОСОБА_3, встановити факт отримання останньою грошової компенсації у сумі 100000 доларів США та позики у сумі 30000 доларів США, та не вчинялися дії щодо активного пошуку майна, оскільки дослідженими матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що державним виконавцем неодноразово направлялись запити з метою перевірки місця реєстрації боржника, фактів щодо зміни нею прізвища, видачі паспортів, наявності відкритих рахунків у банківських та інших фінансових установах, зареєстрованого за нею на праві власності майна, тобто вживалися всі необхідні заходи спрямовані на забезпечення виконання рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що державним виконавцем здійснювалась перевірка заяв ОСОБА_1 з приводу отримання та видачі ОСОБА_3 ряду довіреностей, однак даний факт не породжує для державного виконавця обов»язку з»ясовувати з якою метою такі довіреності були видані як в користь ОСОБА_3 так і нею безпосередньо, з урахуванням того факту, що за результатами запитів державного виконавця щодо наявності зареєстрованого за божником рухомого та нерухомого майна, а також коштів були отримані відповіді про відсутність у ОСОБА_3 як грошових коштів так і рухомого та нерухомого майна.

Також суд зазначає, що Єдиний реєстр боржників утворений відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, який набрав чинності з 05.10.2016 року та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження від 05.08.2016 року та є складовою частиною автоматизованої системи виконавчого провадження. Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників в автоматичному режимі одночасно із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Відтак державний виконавець позбавлений можливості внести відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників за виконавчими провадженнями, які відкриті до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII. Відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця накласти штраф на боржника в разі невиконання рішення про зобов»язання вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Закон не покладає на державного виконавця обов»язок накладення штрафу на боржника за несвоєчасне невиконання рішень, які не мають зобов»язального характеру, зокрема про стягнення коштів, а тому посилання заявника на неправомірність дій державного виконавця щодо невнесення відомостей про боржника ОСОБА_3 до Єдиного реєстру боржників та не накладення на неї штрафу за невиконання вимог державного виконавця є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18,37 Закону України «Про виконавче провадження»№ 1404-VIII від 02.06.2016 року, ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області -відмовити.

Копію ухвали направити особам, які брали участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_8