Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Горохівське АТП-10764» про стягнення заборгованості із заробітної плати та зобов'язання видати довідку про заробітну плату за роботу у зоні відчуження, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Волинської області від 13 липня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Горохівське АТП-10764» (далі - ПАТ «Горохівське АТП-10764») про стягнення заборгованості із заробітної плати та зобов'язання видати довідку про заробітну плату за роботу у зоні відчуження, який обґрунтував тим, що він з 1987 року працював в Горохівському АТП-10764, яке в подальшому було реорганізоване в ПАТ «Горохівське АТП-10764», водієм всіх марок автобусів.

У період з 12 квітня по 12 травня 1988 року на підставі наказу Горохівського АТП-10764 був відряджений на роботу в зону відчуження з метою ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Зазначає, що відповідачем в порушення норм чинного на той час законодавства не нарахована позивачу заробітну плату за час його перебування у відрядженні у вказаний період. Позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, управлінням Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області нараховується та виплачується пенсія. Однією з підстав нарахування позивачу пенсії є довідка ПАТ «Горохівське АТП-10764» про розмір заробітної плати у зоні відчуження. Вважає, що розмір отримуваної ним пенсії є значно заниженим. З приводу виданої відповідачем недостовірної довідки позивач неодноразово звертався зі скаргами до органів прокуратури, однак ПАТ «Горохівське АТП-10764» не видає йому достовірну довідку, мотивуючи це тим, що необхідні первинні документи про відрядження на роботу у зону відчуження, у нього відсутні. Позивач вважає, що відмова ПАТ «Горохівське АТП-10764» у видачі вищевказаної довідки є неправомірною. Також позивач стверджує, що після повернення з відрядження у 1988 році він передав Горохівському АТП-10764 довідку про заробітну плату, яку йому було надано начальником колони Київського АТП, та на підставі якої останньому були виплачені кошти в бухгалтерії Горохівського АТП. Крім цього, до кінця місяця всім працівникам, які перебували у такому відрядженні, були проведені доплати на підставі документів, які надіслало Київське АТП. Однак, нарахувати та виплатити позивачу середньомісячну заробітну плату за вищевказаний період відповідач відмовляється, хоча згідно ст.121 КЗпП України за відрядженими працівниками протягом усього часу відрядження зберігалося місце роботи, посада і середній заробіток.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд зобов'язати відповідача нарахувати йому середньомісячну заробітну плату за період його відрядження у зону відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 12 квітня по 12 травня 1988 року, провести нарахування компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із затримкою термінів її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари та послуги, стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату та нараховану компенсацію втрат частини заробітної плати у зв'язку із затримкою її виплати, а також зобов'язати відповідача видати йому довідку встановленого зразка про середньомісячну заробітну плату.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 06 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Горохівське АТП-10764» нарахувати ОСОБА_4 середньомісячну заробітну плату за період його відрядження у зону відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 12 квітня по 12 травня 1988 року.

Зобов'язано ПАТ «Горохівське АТП-10764» видати ОСОБА_4 довідку встановленого зразка, необхідну для подачі до органу Пенсійного фонду України, про розмір отриманої заробітної плати за період роботи з 12 квітня по 12 травня 1988 року в зоні відчуження за дні виконання такої роботи, в тому числі із зазначенням збереженої середньомісячної заробітної плати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 13 липня 2016 року рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06 червня 2016 року в частині задоволення позову скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що відповідно до наказів № 44 та № 137, виданих Горохівським АТП-10764 та трудової книжки серії НОМЕР_1, заведеної 23 січня 1984 року на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач з 24 березня 1987 року по 06 лютого 1988 року та з 11 квітня по 01 грудня 1988 року працював водієм всіх марок автобусів у Горохівському АТП-10764. Із довідки № 1 від 01 лютого 1999 року, виданої ВАТ «Горохівське АТП-10764» вбачається, що ОСОБА_4 дійсно перебував в зоні ЧАЕС і його заробітна плата за 1988 рік становила: червень місяць - 335,75 карб., липень місяць - 719,11 карб., а всього - 1 054,86 карб.

Наказом Міністерства автомобільного транспорту УРСР від 27 серпня 1987 року на виконання розпорядження Міністерства автомобільного транспорту УРСР № 8/76 від 20 серпня 1987 року було наказано відрядити в м. Чорнобиль Київської області кваліфікованих водіїв автобусів, механіків, фельдшера, робітників, в тому числі і 2 водіїв автобусів із Горохівського АТП-10764, наказом № 47-ок Київського державного виробничого об'єднання автомобільного транспорту Автотранспортного підприємства 33027 за підписом директора АТП 33027 було наказано водіїв, робітників, спеціалістів і службовців, відряджених для роботи в м. Чорнобиль тимчасово прийняти на роботу в 5 Чорнобильську колону з 12 квітня 1988 року по 12 травня 1988 року, в тому числі і 4-х водіїв Горохівського АТП-10764, серед яких був і позивач ОСОБА_4

Наказом Міністерства соціальної політики України №644 від 12 жовтня 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2012 року, затверджено форми довідки про заробітну плату працівників в зоні відчуження в період з 1986 по 1990 роки.

Підставою для внесення до довідок про заробітну плату даних про кількість днів роботи у зоні відчуження, номеру зони, де проводилися такі роботи, кратність оплати праці, про нараховану та виплачену заробітну плату, є первинні документи. Такі первинні документи у ПАТ «Горохівське АТП 10764» відсутні.

Апеляційним судом встановлено, що у відповідача ПАТ «Горохівське АТП-10764» відсутні первинні документи щодо відрядження позивача з Горохівського АТП-10764 в означений період на роботу в зону відчуження та нарахування йому за цей період заробітної плати.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки покладення судом обов'язку на ПАТ «Горохівське АТП-10764» нарахувати ОСОБА_4 середньомісячну заробітну плату за період його відрядження у зону відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 12 квітня по 12 травня 1988 року та видати ОСОБА_4 довідку встановленого зразка, необхідну для подачі до органу Пенсійного фонду України, про розмір отриманої заробітної плати за період роботи з 12 квітня по 12 травня 1988 року в зоні відчуження за дні виконання такої роботи, в тому числі із зазначенням збереженої середньомісячної заробітної плати, є таким, що не ґрунтується на зазначених вимогах законодавства та не відповідає встановленим обставинам справи.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
Г.І. Мостова