Справа № 219/8534/16-ц
Провадження № 2/219/147/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2017

08.02.2017року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_5, про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом про визнання заповіту недійсним, в якому вказувала, що 27.04.2000 року померла її мати ОСОБА_6

27.12.2007 року батьком позивачки ОСОБА_7 було складено заповіт на користь її (позивачки ) та її брата ОСОБА_8

28.12.2007 року її батько ОСОБА_7 уклав шлюб з відповідачкою по справі ОСОБА_2

18.07.2009 року її брат ОСОБА_8 помер. Третя особа по справі ОСОБА_5 син померлого брата ОСОБА_8 та її племінник.

25.02.2016 року помер її батько ОСОБА_7

22.08.2016 року вона звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька, але її повідомили, що 13.11.2013 року її батько склав заповіт, яким все майно, яке залишилося після його смерті розпорядився залишити відповідачці по справі.

Вважала, що волевиявлення її батька не було вільним і не відповідало його волі, з підстав впливу та тиску на нього відповідачки та на підставі ч.2 ст. 1257 ЦК України просила суд, визнати недійсним заповіт від 13.11.2013 року, складений її батьком ОСОБА_7 , померлим 25.02.2016 року на користь відповідачки ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1, діючий на підставі довіреності підтримав позовні вимоги ОСОБА_4 з підстав викладених у позові та суду пояснював, що відповідачкою ОСОБА_2 здійснювався психологічний тиск на померлого ОСОБА_7, який на його (представника) думку полягав у тому, що відповідач могла погрожувати ОСОБА_7, який був людиною похилого віку, що у разі, якщо ОСОБА_7 не складе заповіт на її користь, вона не буде доглядати за ним. Крім того, звертав увагу суду на те, що під час допиту свідків у судовому засіданні з»ясувалося, що заповіт був складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а саме: свідки не зачитували в голос заповіт, перед тим, як його підписати; особа, яка посвідчувала заповіт не мала підтвердження про фізичні вади у спадкодавця, у зв»язку з чим, останній не міг самостійно підписувати заповіт; повноваження особи, яка посвідчувала заповіт не були підтвердженні - тобто недійсність заповіту необхідно визнати ще й за ч.1 ст. 1257 ЦК України. Однак, звертатися з заявою про зміну підстав позову, він не може, оскільки, відповідно до вимог ЦПК України, справу вже розглядається по суті.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснювала, що з померлим ОСОБА_7 вона знаходилася у шлюбі 8 років та 1,5 роки проживала з ним разом до укладення шлюбу. Позивач по справі була проти шлюбу її батька ОСОБА_7 з нею ( ОСОБА_2П.). ніякої допомоги від позивачки не було, останні 3 роки ОСОБА_7 хворів, алеж ніхто не допомагав, ні позивач, ні її племінник третя особа по справі. Померлий ОСОБА_7, був при пам»яті та все розумів, ніякого тиску на нього при складанні заповіту ніхто не здійснював. Таке рішення він прийняв самостійно, оскільки нікого рідних, крім неї, поруч з ОСОБА_7 нікого не було. Вона його доглядала одна. Позивач навіть не приїхала на поховання батька. Просила в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив відмовити в позові, вказуючи на недоведеність підстав останнього, а саме того, що волевиявлення ОСОБА_7 не було вільним. Також просив суд не брати до уваги пояснення представника позивача щодо інших підстав позову, про які останній повідомив в судовому засіданні.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, або про повідомлення причин неявки Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_5

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши докази, встановив наступне:

Свідок ОСОБА_9 суду пояснювала, що померлого ОСОБА_7 вона знала з 1969 року, коли вона переїхала до с.Орехова-Васильовка Артемівського району Донецької області. Їй відомо, що у померлого від першого шлюбу було двоє дітей донька та син. Перша дружина і син померли, а донька поїхала з села та за батьком не доглядала. Відповідач ОСОБА_2 була його друга дружина. Також їй відомо зі слів померлого ОСОБА_7, що останній вирішив залишити спадщину саме своїй другій дружині ОСОБА_2, оскільки він (ОСОБА_7О.) нікому не потрібен, крім неї, донька та онук до нього не ходять, а ОСОБА_2 його «догодує». Ніякого тиску на ОСОБА_7 ніхто не здійснював, таке рішення ОСОБА_7 прийняв самостійно. З приводу складання заповіту пояснила, що вона на прохання секретаря сільради ОСОБА_10 була запрошена додому до ОСОБА_7 та ОСОБА_2 для того, щоб ОСОБА_7 склав заповіт. Особисто підписати заповіт ОСОБА_7 не міг, оскільки він був людиною похилого віку та у нього тремтіли руки. На запитання ОСОБА_10, чи довіряє ОСОБА_7 підписати заповіт їй від його імені, ОСОБА_7 сказав, що довіряє і вона поставила підпис у заповіті замість ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_11 суду пояснювала, що вона сусідка відповідачки та її запросили бути свідком при складанні заповіту у 2013 році до будинку, де жили ОСОБА_7 та ОСОБА_2 Померлий ОСОБА_7 пояснював, що оскільки за ним донька та онук не доглядає та нікому він не потрібен, все своє майно він бажає заповісти своїй дружині ОСОБА_2 Вважала, що ОСОБА_7 знаходився в здравому розумі, ніхто на нього не тиснув.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснювала, що вона також була свідком при складанні заповіту ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 та їй відомо, зі слів самого ОСОБА_7, що він бажав залишити своє спадкове майно саме ОСОБА_2, оскільки тільки вона його доглядала.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснювала, що відповідач по справі її мати. Їй відомо, що померлий ОСОБА_7 задовго до своєї смерті бажав скласти заповіт на користь мами, оскільки іншим родичам він був не потрібен. При складанні заповіту вона не була присутня. До самої смерті ОСОБА_7 був адекватним, дієздатним.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснював, що він працює завідуючим амбулаторією та сімейним лікарем районного центру ПМСД та йому відомо, що ОСОБА_7 знаходився на обліку в амбулаторії, завідуючим якої він є. Ніякими важкими хворобами ОСОБА_7 не хворів, всі хвороби наявні у нього пов»язані були з його віком дідусь був ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснювала, що у 2013 році вона займала посаду секретаря Миньківської сільської ради Артемівського району Донецької області. 13.11.2013 року нею був посвідчений заповіт ОСОБА_7 на користь його дружини - ОСОБА_2 Приблизно за 2-3 дні до цього до теї зателефонував особисто ОСОБА_7 і скзав, що він бажає скласти новий заповіт, але оскільки він хворіє, просив прийти до нього додому.Вона спитала, чи зможе він самостійно підписати заповіт, на що ОСОБА_15 сказав, що не зможе. Вона роз»яснила ОСОБА_7, що у такому разі необхідна присутність двох свідків та рукоприкладчика. Вона підготувала проект заповіту, після того як особисто поспілкувалася з ОСОБА_7, який пояснив, чому саме він бажає заповісти своє майно саме дружіні : «Вона за мною доглядає, більш я нікому не потрібен». Вона підготувала проект заповіту та приїхала додому ОСОБА_7 там вже були свідки та рукоприкладчик. Вона поспілкувалася з дідусем, впевнилася, що останній був адекватний, однак хвилювався. У нього тремтіли руки. Вона запропонувала йому прочитати текст заповіту, дідусь сказав, що не зможе, тоді на прохання ОСОБА_7 текст зачитала вголос свідок ОСОБА_9, вона роз»яснювала ОСОБА_7 значення статтей ЦК України. Після цього ОСОБА_7 і.О. вголос підтвердив, що заповіт відповідає його волі, заповіт прочитали свідки та на прохання ОСОБА_7 заповіт підписала ОСОБА_9,. А потім свідки. Вона посвідчила заповіт і внесла у відповідний реєстр. Про те,що попередній заповіт скасовується ОСОБА_7 знав.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснювала, що вона працює поштаркою у с.Миньоківка та приносила пенсію додому ОСОБА_7 Бували такі випадки, що дідусь самостійно ставив підпис, інколи за нього це робила дружина ОСОБА_2, оскльки ОСОБА_7 міг відпочивати після уколу, або йму було погано та у нього тремтіли руки. З приводу заповіту їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснювала, що вона працює завідуючою ФАП с.Орехово-Васильовка Артемівського району Донецької області. Стан здоров»я ОСОБА_7 відповідав його віку дідусю було за 80 років, у нього тремтіли руки, були шкіряні захворювання обличчя та подразнення очей. Психичний стан був нормальний, дідусь був адекватний, нормальний.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснювала, що вона є матір»ю третьої особи по справі ОСОБА_5 Їй відомо було про те, що ОСОБА_7 її свекрсклав у 200 році заповіт на користь її померлого чоловіка та його сестру позивача по справі. До смерті свекрухи до 2000 року вона спілкувалася з ОСОБА_7 З 2010 року вона взагалі не бачила ОСОБА_7 Її син ОСОБА_5 спілкувався з дідом до 2009 року приблизно раз на місяць. Позивач по справі ОСОБА_4 проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2 та відвідувала батька приблизно один раз на рік. Про те, як часто її син та позивач спілкувався з ОСОБА_7 їй відомо зі слів жителів села.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком записано ОСОБА_7

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_19 уклал шлюб з ОСОБА_20, 09.04.1983 року та після укладення шлюбу прізвище дружини вказано ОСОБА_20.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком записано ОСОБА_8

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла 27.04.2000 року.

Згідно заповіту від 27.12.2007 року, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті, зробив таке розпорядження, земельну ділянку, що належить йому на підставі Державного акту на право власності, площею 3,6842 га,заповів сину ОСОБА_8 ? частину жилого будинку із спорудами та забудовами та ? частину земельної ділянки, що належать йому на праві приватної власності та розташовані за адресою с.Орехово-Василівка по вул..Чкалова №63 Артемівського району Донецької області, заповів дочці ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5, останній помер 18.07.2009 року.

Згідно алфавітної книги реєстрації заповітів по виконкому Міньковської сільради під № 16 вказно прізвище спадкодавця ОСОБА_7 дата 13.11.2013 рік, номер по реєстру 92.

Згідно журналу реєстації нотаріальних дій 2012-2013 року Міньківської сільської ради за №92 13.11.2013 року, вказано, що ОСОБА_7 вчинив нотаріальну дію у присутності свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заповіт підписала ОСОБА_9

Заповітом від 13.11.2013 року складеному в с.Миньківка Артемівського району Донецької області ОСОБА_7, розуміючи значення своїх дій, добровільно, без будь-якого насильства, примусу, як фізичного так і морального, гна випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: жилий будинок та все його майно, де б воно не було і з чого б вого не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, він заповідає ОСОБА_2 Заповіт складено у присутності свідків залуської Р.Ф. та ОСОБА_11 та прочитано заповідачу вголос, зі слів заповідача записано вірно. У зв»язку із похилим віком ОСОБА_7 за його дорученням цей документ підписала ОСОБА_21

Згідно довідки виконавчого комітету Міньківської сільської ради 28.12.2007 року ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис №9 та після реєстрації шлюбу прізвище дружини вказано ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер 25.02.2016 року в с.Орехово-Василівка Бахмутського району Донецької області.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 27.12.2007 року склав заповіт на користь своїх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_4 28.12.2007 року він одружився з відповідачкою по справі ОСОБА_2 і 13.11.2013 року склав новий заповіт, яким все своє майно залишив ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При подачі позовної заяви підставами своїх вимог позивачем було вказано ч.2 ст. 1257 ЦК України, а саме, що волевиявлення спадкодавця при складенні заповіту 13.11.2013 року на користь ОСОБА_2, не було вільним і не відповідало його волі, з підстав впливу та тиску на нього відповідачки.

В судовому засіданні представник позивача підтримував позовну заяву саме з вказаних підстав, але після допиту свідків вважав, що фактично заповіт необхідно визнати недійсним з підстав того, що його було складено з порушенням вимог щодо форми та посвідчення.

Ч.2 статті 31 ЦПК України встановлено, що до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Оскільки до початку розгляду судом даної справи по суті, стороною позивача не було подано ніяких заяв щодо зміни підстав позову, суд не може приймати до уваги пояснення представника позивача щодо вказівки станнім на інші підстави позову, ніж ті, що були заявленні при подачі позовної заяви та на початку судового засідання.

Ч.1 ст. 231 ЦК України, встановлено, що правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, які були присутні при складанні заповіту 13.11.2013 року вказали, що волевиявлення спадкодавця ОСОБА_7 було вільним, ніякого тиску на нього ні з боку відповідача ні від інших осіб не було, заповіт було складено ОСОБА_7, який знаходився у здравому розумі, добровільно та за його особистим бажанням.

Ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні стороною позивача не було надано жодного доказу на підтвердження підстав свого позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови в даному позові.

Керуючись ст.ст.60,208,212, 214, 215 ЦПК України, ст.231, ч.2 ст.1257 ЦК України, суд-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_5, про визнання заповіту недійсним, відмовити.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення винесено суддею одноособово в нарадчий кімнаті.

Суддя Н.М.Погрібна