Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2017 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Білик Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду заявник мотивувала тим, що вона народилася у сім'ї, яка має польське походження. Її батьки, дід та баба за національністю є поляками. Проте, у свідоцтві про народження заявника національність її батьків вказана «українці». Бажаючи виправити зазначену неправильність у актах реєстрації цивільного стану, вона звернулася до Шаргородського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ Вінницької області, проте там їй роз'яснили про неможливість у внесенні змін до актових записів у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів. Факт національності для заявника має юридичне значення, оскільки вказує на її національну приналежність.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримали повністю, наполягали на їх задоволенні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що вони довгий час знають сім'ю ОСОБА_1 та переконливо ствердили, що вона, її батьки, дід та баба за національністю поляки. Заявник вільно володіє польською мовою, відвідує римо - католицьку церкву, святкує католицькі релігійні свята, її сім'я завжди дотримувалася польських звичаїв та обрядів.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що заява доведена та обґрунтована і її необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

В дусі поваги до свого історичного походження, відновлення своєї корінної польської приналежності для заявника має велике значення національність батиків та її справжня національність.

В радянський період, родина не мала змоги вільно та відкрито виражати своє походження та віросповідання, так як боялася політичних переслідувань, а щоб уникнути гонінь зі сторони влади приховували свою приналежність до польської національності. В зв'язку з чим, до документів матері та батька не були внесені актові записи про громадянство. На даний час родина заявниці підтримує дух польської національності віросповідуючи успадковану католицьку віру, живучи традиціями польської культури.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно ст. 10 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Юхимівка Шаргородського району Вінницької області. Її батьком є ОСОБА_6, матір'ю - ОСОБА_7. У свідоцтві про її народження національність батьків вказано «українці». Мати заявника ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_8.

Згідно даних книги прихожан католицької церкви Подільської губернії за 1916 рік у с. Деребчин до складу сім'ї подружжя ОСОБА_9 (польською мовою ім'я ОСОБА_9) та ОСОБА_13 входили діти ОСОБА_11 (польською - ОСОБА_11), ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_8 та ОСОБА_17. ОСОБА_8 є рідною бабусею ОСОБА_1. Згідно архівних довідок №07-54/5 та №07-55/5 від 10.02.2017 року, виданих державним архівом Вінницької області ОСОБА_11 був арештований за звинуваченням по ст.54-4, 54-6, 54-9, 54-11 КК УРСР та засуджений до розстрілу. Його батько ОСОБА_9 був заарештований за звинуваченням, передбаченим ст.54-10 ч.1 КК УРСР. Довідкою підтверджено, що до складу сім'ї ОСОБА_9 входили дружина ОСОБА_13, син ОСОБА_12, що співпадає із записами у книзі прихожан католицької церкви Подільської губернії за 1916 р. В обох довідках національність і ОСОБА_9 і ОСОБА_11 вказано - поляк. Оскільки репресовані батько та брат баби ОСОБА_8 були за національністю поляками і це документально підтверджено, відповідно такою ж була і національність самої ОСОБА_8. Окрім того, архівною довідкою №07-1273/7 від 28.03.2017 року підтверджено те, що народження ОСОБА_8 було зареєстровано в с. Деребчин по римсько-католицькій церкві Подільської губернії за 1906 р. і проведено хрещення. Родинні стосунки підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та шлюб заявника, а також про народження і шлюб її мами. Оскільки за тих часів не було суворого дотримання у веденні документації і особи з польським корінням не були зацікавленні в оприлюдненні своєї національності, відповідно, часто вдавались до зміни і прізвищ, і імен. Тому ім'я бабусі заявника вказували «ОСОБА_18».

З дитинства ОСОБА_1 дотримується польських традицій, сповідує римо-католицьке віросповідання, святкує всі католицькі свята, вивчала та володіє польською мовою.

В довідці Римо-Католицької церкви у с. Юхимівка Шаргородського району зазначається про те, що ОСОБА_1 належить до парафіян Римо-Католицької церкви.

Також, факт національності ОСОБА_1 підтвердили у судовому засіданні свідки.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Ці докази суд у відповідності із ст.ст. 58, 59 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Аналізуючи надані заявницею та досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності судом встановлено, що заявник, її батьки, дід та баба за національністю є поляками.

Згідно зі ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Керуючись ст. 256 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Юхимівка Шаргородського району Вінницької області, за національністю полька.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: