Справа № 409/567/17
Пров. № 2/409/411/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Третяка О.Г.,

секретарі - Бушлі О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 27 червня 1999 року в селі Петрівка, Білокуракинського району помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), площею 8,81 умовних кадастрових гектар по колишньому КСП «Заріччя», право власності на яку належало померлому на підставі Сертифікату серії ЛГ № 0114067, виданого на підставі рішення Білокуракинської районної державної адміністрації від 20.01.1997р. за № 21, реєстраційний №343 від 21.05.1997 року. На момент смерті разом із померлим були зареєстровані та мешкали неповнолітні на той час позивач зі своїм рідним братом, а також їх матір, відповідачка по справі. Задовго до своєї смерті померлий неодноразово виказував волю на те, щоб у разі його смерті належну йому земельну частку (пай) було переоформлено на позивача. Про ці обставини та особисту останню волю знали усі інші спадкоємці, які не претендували та не претендують й зараз на спадкове майно. Прийнявши спадщину після смерті свого батька та досягнувши повнолітнього віку, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, постановою виконуючого обовязки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва йому було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ і спонукало позивача звернутися до суду з позовом, в якому він просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав повністю.

В судове засідання відповідачі не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позов визнали та просять суд його задовольнити.

Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне.

27 червня 1999 року в селі Петрівка, Білокуракинського району у віці 58 років помер ОСОБА_4, про що виконавчим комітетом Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району, Луганської області було зроблено відповідний актовий запис за № 27 та видано Свідоцтво серії І-ЕД № 491864. Відповідно до Свідоцтва про народження серії IV-ЕД № 320674 ОСОБА_1 є рідним сином померлого ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), площею 8,81 умовних кадастрових гектар по колишньому КСП «Заріччя», право власності на яку належало померлому ОСОБА_4 на підставі Сертифікату серії ЛГ № 0114067, виданого на підставі рішення Білокуракинської районної державної адміністрації від 20.01.1997р. за № 21, реєстраційний №343 від 21.05.1997 року. (а.с.). Оригінал Сертифікату було втрачено, про що позивачем було надано оголошення до газети «Життя Білокуракинщини» №№17-18 від 03.03.2017р. (а.с.). Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_4 відсутня.

Із дослідженої в судовому засіданні довідки виконкому Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району № 170 від 02.02.2017 року вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4, який помер 27.06.1999р. разом із ним були зареєстровані та проживали разом дружина ОСОБА_3 та діти: ОСОБА_1 й ОСОБА_2. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, до цивільних відносин, що виникли до набрання чинності ЦК України, тобто до 01 січня 2004 року, застосовуються положення законодавства, яке діяло на момент виникнення правовідносин.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК України (1963 р.) встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До способів набуття права власності відносяться юридичні факти, що базуються на правоприємстві, зокрема, спадкування.

Згідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що за таких підстав позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 529,548,549 ЦК України (1963р.), ст.328ЦК України, ст.ст.8,10,11,58,60,209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну частку (пай) площею 8,81 умовних кадастрових гектари по колишньому КСП «Заріччя», право власності на яку на підставі Сертифікату серії ЛГ № 0114067, виданого на підставі рішення Білокуракинської районної державної адміністрації від 20.01.1997р. за № 21, реєстраційний №343 від 21.05.1997 року належало померлому 27 червня 1999 року ОСОБА_4.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області ОСОБА_5