Справа № 463/3301/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/4794/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 його представника - ОСОБА_3

представника органу опіки та піклування Личаківської

районної адміністрації - Лотоцької О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Ількевича Леоніда Леонідовича та його представника ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 20.06.2017 року позов ОСОБА_1. задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, з матір'ю - ОСОБА_1. за адресою: АДРЕСА_1

В задоволенні позовної вимоги позивача ОСОБА_1. про визначення місця проживання її другого сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, з нею за адресою: АДРЕСА_1, - відмовлено.

Стягнуто з Ількевича Л.Л. в користь ОСОБА_1. 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Рішення суду оскаржили відповідач ОСОБА_2. та його представник - ОСОБА_3., просять рішення скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянти обґрунтовують тим, що після розірвання шлюбу у червні 2015 року, діти проживали разом з батьком, він самостійно виховував дітей, забезпечував їх необхідним одягом та харчуванням, створив їм належні умови для навчання та розвитку. Вважають, що наведені вище обставини підтверджуються й висновком органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.01.2016 року, відповідно до якого доцільним визначено місце проживання дітей з батьком за адресою: АДРЕСА_2, однак, цей висновок не був врахований судом при вирішенні даного спору. Зазначають, що позивачеві було встановлено графік побачень з дітьми, однак, вона його не виконувала і матеріальної допомоги дітям не надавала, що також підтверджується доказами, які їхня сторона надала в обґрунтування своїх заперечень, але суд не дав їм належної правової оцінки. Звертають увагу, що оскаржуваним рішенням суд розлучив дітей, не врахувавши думку 15-річного ОСОБА_5, який бажає жити не лише разом з батьком, а й зі своїм молодшим братом. Крім того, зазначають, що суд не вжив достатніх заходів для проведення допитів членів нової сім'ї позивача, не перевірив їх ставлення до спільного проживання з дітьми позивача та не врахував, що, віддаючи позивачеві дитину, останній прийдеться проживати з новим чоловіком позивача та новими родичами. Вважають висновок органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.05.2017 року щодо доцільності проживання малолітнього ОСОБА_4. разом з позивачем за місцем її проживання недостатньо обґрунтованим й таким, що суперечить інтересам дитини. Також зазначають, що бажання позивача проживати лише з її молодшим сином свідчить про особу позивача, яка, нехтуючи своїми материнськими обов'язками, фактично відмовилась від свого старшого сина ОСОБА_5 Крім того, вважають, що місце проживання старшого сина сторін залишилось не визначеним.

В судове засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради не з'явився, однак, до суду надійшло письмове пояснення на заперечення апеляційної скарги з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника названого органу опіки та піклування, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у відсутності представника третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення позивача та представника органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 06.09.2001 року до 18.06.2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 18.06.2015 року за позовом ОСОБА_1. (а.с.11).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, та ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (а.с.12,13).

Після розірвання шлюбу, відповідно до висновку органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.01.2016 року (а.с.44-45), діти залишились проживати з батьком - відповідачем ОСОБА_2., оскільки мати на той час проживала в Центрі інтегральної опіки для жінок, які опинились у кризових ситуаціях, іншого житла для проживання з дітьми не мала, а у батька за адресою місця його проживання по АДРЕСА_1 були створені належні умови для виховання, розвитку та проживання дітей.

20.12.2016 року ОСОБА_1. уклала шлюб з ОСОБА_6, змінивши прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.61).

Позивач ОСОБА_1 проживає разом з новим чоловіком в належній йому на праві власності двохкімнатній квартирі житловою площею 21,6 кв.м., загальною площею 29,6 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с.83,84).

Окрім них, у вказаній квартирі проживає баба чоловіка позивача - ОСОБА_7

Позивач працевлаштована, окрім цього, щомісячно отримує пенсію по інвалідності (3-я група) та страхові виплати по втраті професійної працездатності, які їй призначені по життєво, за місцем роботи характеризується позитивно, шкідливих звичок немає (а.с.78, 82, 85).

Інші члени її сім'ї також мають самостійний дохід (а.с.79-81).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.05.2017 року, наданого на вимогу суду в даній справі (а.с.90-93), визнано за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, разом з матір'ю за її місцем проживання по АДРЕСА_1, з урахуванням того, що обставини істотно змінились: мати має постійне місце проживання, стабільний дохід, в квартирі створені всі необхідні та належні умови для проживання матері з дитиною.

При цьому, органом опіки та піклування враховано, що малолітній ОСОБА_4 виявляє прихильність до матері, у нього склались добрі відносини з новим чоловіком позивача, який не заперечує, щоб дитина проживала разом з ними.

З наданих апеляційному суду письмових доказів встановлено, що на даний момент дитина навчається в середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №50 м.Львова за місцем проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч.2 ст.160 СК).

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч.3 ст.160 СК).

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Отже, з урахуванням наведених вище норм матеріального права та встановлених обставин у справі, а саме: що мати має постійне місце проживання, самостійний дохід, вона створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини, бажає піклуватись про дитину, сама дитина виявляє прихильність до матері, що підтверджується письмовими доказами в справі, окрім того, в судовому засіданні у суді першої інстанції малолітній ОСОБА_4 підтвердив, що хоче бути з мамою, - колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визначення місця проживання малолітнього саме з матір'ю, оскільки це сприятиме якнайкращому забезпеченні інтересів дитини, зростанні дитини в турботі та материнській любові, що згідно висновків психологів та педагогів є необхідним для дитини при тій негативній ситуації, яка склалась в його сім'ї між батьками.

Крім того, колегією суддів враховується, що в цій справі не встановлено виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір'ю.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4. з матір'ю та відсутність правових підстав, передбачених вказаними нормами матеріального права, для розлучення дитини зі своєю матір'ю.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про незаконне розлучення оскаржуваним рішенням суду дітей сторін, оскільки старший син позивача та відповідача, якому виповнилось п'ятнадцять років, виявив бажання проживати разом з батьком, що в повній мірі відповідає наведеній вище нормі ч.3 ст.160 СК України, яку суд правильно застосував при вирішенні даної справи.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Ількевича Леоніда Леонідовича та його представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.