Справа № 2/325/219/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст складено 27 грудня 2017 року)

18 грудня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Васильцової Г.А., секретарі: Міняйло А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, 3- ті особи: Орган опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею. Позивач неодноразово змінював позовні вимоги, та з урахуванням останніх змін просить: зобовязати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановлений для спілкування та виховання час; встановити наступні спосіб і порядок участі у вихованні та спілкуванні між батьком та сином без присутності матері, а саме: а) визначити дні побачень 2 (два) рази на місяць: у вихідні дні (з 09 години суботи до 20 години неділі) за місцем проживання батька; б) один тиждень (з 09 години понеділка до 20 години у неділю) на шкільні осінні, весінні, зимові канікули за місцем проживання батька; в) в літній період протягом одного місяця перебування дитини за місцем проживання батька, з можливістю виїзду в оздоровчі курортні зони.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою, з якою він перебував у шлюбі, який на цей час розірваний, вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з матірю. З часу розірвання шлюбу відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, рідко надає йому можливість бачити ОСОБА_3, брати на прогулянки, відмовляє в зустрічах із сином, чим чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною. Він, як батько дитини, любить свого сина, бажає приймати участь у його вихованні. Через неприязні стосунки добровільно домовитися про побачення з дитиною він не має можливості, бо з відповідачкою є непорозуміння з цього приводу. Крім того, відповідачка не дозволяє залишати сина з ночівлею за місцем проживання його родини, де створені всі необхідні умови для виховання та розвитку сина. У квітні 2016 року відповідачка просила надати дозвіл на виїзд сина до Росії, отримавши дозвіл, вона виїхала туди та вийшла заміж, повернулася вона з дитиною лише на початку березня 2017 року. У лютому 2017 року він звертався до служби у справах дітей Приазовської райдержадміністрації з заявою про вирішення питання порядку участі у вихованні дитини, де порадили йому звернутися до суду. З березня 2017 року відповідачка з сином мешкає за місцем реєстрації. 28 березня 2017 року він повторно звернувся до органу опіки та піклування, та з відповідачкою була проведена профілактична бесіда, однак до позитивного наслідку це не призвело. За таких обставин він звернувся до суду та просить задовольнити його позовні вимоги.

Письмових заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.

Позивач та її представник в судове засідання, призначене на 18.12.2017 року не зявилися, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у їх відсутність та що підтримують заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні 14.06.2017 року позивач підтримав заявлені вимоги та пояснив, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною; він як батько дитини бажає з ним бачитись, йому дають можливість бачитися з дитиною лише у вечері, бо вдень він працює, на ніч дитину йому не залишають, так як цьому перешкоджає відповідачка та її батьки. Він мешкає разом з дружиною та її дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та Микитою, ІНФОРМАЦІЯ_4, у будинку, де створені сприятливі умови для перебування його сина. Дійсно він має заборгованість по сплаті за аліментами, яка виникла тоді, коли відповідачка отримавши дозвіл на виїзд дитини за кордон, виїхала до Росії. Він не знав куди необхідно було сплачувати аліменти. ОСОБА_2 разом з сином були відсутні на території України з кінця серпня 2016 року по березень 2017 року. Він бажає спілкуватись із сином, залишати його на ніч у себе вдома, де дитина буде спати у кімнаті разом із ним, а його дружина на цей час буде спати у кімнаті із своїми дітей. Крім того, ОСОБА_3 бажає залишатися на ніч, проте ОСОБА_2 забороняє. Так, він працює з 08-00 години до 17-00 години з понеділка по суботу. Вихідний день неділя. Коли буде працювати, ОСОБА_3 буде перебувати у бабусі, або він буде брати вихідні для того, щоб побути з сином. На канікули сина буде брати відпустку. З дітьми його дружини ОСОБА_3 знайшов спільну мову, разом граються.

Представник позивача у судовому засіданні 14.06.2017 року позовні вимоги позивача підтримала та просила позов задовольнити, пояснюючи тим, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином, не дає можливості ночувати дитині у батька. Дитині вже більше 3 років, а тому вона може перебувати без матері. Після розлучення сторін обома батьками створені нові родини, що і є підставою для перешкоджання у спілкуванні з дитиною. Батько спілкується з дитиною лише у денний час. На цей час відповідачка вийшла заміж в РФ, при цьому надаючи їй дозвіл на виїзд дитини за кордон, позивач не знав, що вона залишиться разом із дитиною на території Росії. При виїзді за кордон відповідача казала, що їде до родичів, але вийшла там заміж. Батько дитини та сама дитина на території України проживають у різних районах, відстань тривала, возити дитину туди-сюди недоречно. За місцем проживання батька створені всі умови для того щоб дитина залишалася у батька на декілька днів. Дитина також прагне до спілкування.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомленою про дату розгляду справи. У судовому засіданні 14.06.2017 року позовні вимоги визнала частково, зазначила, що вона не проти того, щоб батько бачився з сином, дзвонив йому та приїжджав. Вважає можливим побачення батька з сином на вихідних з 9 ранку до 7 вечора, проте щоб дитина ночувала вдома; та у будні дні - в денний час. Просила визначити дні побачень у вихідні в суботу або в неділю з 9 години ранку до 19-00 години. Заперечувала проти залишення дитини на ніч у батька. На канікулах осінніх, весінніх вважає можливим перебування сина у батька 3 дні, і з нею 3 дні. Проте, без залишення дитини у батька на ніч. У літній період 2 неділі без ночівлі. Обґрунтовує відповідач свої заперечення тим, що раніше вона разом з сином мешкала разом з позивачем у його будинку, де у їхнього сина ОСОБА_5 була своя кімната, в якій зараз живе інший хлопчик, син другої дружини позивача. Зазначає, що дитина не розуміє, чому в його кімнаті живе інший хлопчик, який грається його іграшками. Крім того, дитина за своїм станом здоровя не може залишатися на ніч, бо за ним треба слідкувати вночі. До теперішнього часу дитина взагалі не розуміє, що відбулося, чому вони не мешкають разом з батьком. Відповідач фактично вигнав її із сином з будинку бо знайшов іншу. Крім того нинішня дружина ОСОБА_1 не знайшла спільну мову з її сином, а іі сина Микиту дитина не сприймає. ЇЇ син взагалі дуже важко сходиться з людьми. До спеціаліста з приводу психічного та емоційного стану свого сина вона не зверталась. Крім того, зазвичай вона саме є ініціатором побачень батька з сином, оскільки дитина дуже сумує за батьком.

Представник відповідачки в судове засідання, призначене на 18.12.2017 року не зявилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та що заперечують проти задоволення позову в частині ночівлі дитини у батька та перебування дитини у батька протягом тривалого часу на шкільних канікулах та літній період /а.с. 154/.

Представник 3-ї особи - Орган опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації в судове засідання, призначене на 18.12.2017 року не зявився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у їх відсутність та що позовні вимоги позивача визнають частково, задоволення позовних вимог залишають на розгляд суду /а.с. 41, 84/. У судовому засіданні, призначеному 05.10.2017 року, представник пояснив, що батько разом з матірю мають рівні права для спілкування з дитиною, а тому матір не може чинити перешкоди у спілкуванні сина ОСОБА_5 з позивачем.

Представник 3-ї особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради у судове засідання, призначене на 18.12.2017 року не зявився, повідомлявся належним чином, проте в матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутності їх представника, просить прийняти рішення на підставі наявних у справі документів, враховуючи інтереси малолітньої дитини /а.с. 39/.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та установлено судом, сторони перебували у шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с. 6/, який був розірваний судом, що підтверджується копією рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року /а.с. 9/.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 7/.

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю. З батька ОСОБА_1 за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 25 березня 2016 року /а.с. 10/ на користь ОСОБА_2 відповідачки по справі були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заборгованість позивача по сплаті аліментів станом на 01.10.2017 року складає 5822,99 гривень (а.с. 138).

Проте сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні сина та визначити час їх зустрічей та спілкування. Між ними існують конфліктні відносини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

На неодноразові пропозиції суду спитати думку дитини, позивач та відповідач категорично заперечували, обґрунтовуючи свої заперечення психічним станом дитини та не бажанням її травмувати.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними права батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»).

Відповідно до частин 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч.1 ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У відповідності до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (чч.1, 2ст.159 СК України).

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації від 27.04.2017 року № 4 /а.с. 42/, щодо встановлення місця та часу зустрічей ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, опікунська рада ухвалила: зустрічі батька з сином повинні відбуватися на момент перебування дитини за місцем реєстрації матері: Приазовський район, с. Строганівка, вул.. Балановського, 54: щотижнево у суботу з 09 години до неділі 20 години; кожні шкільні канікули протягом тижня; влітку без обмеження часу з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, з можливістю виїзду на оздоровчі курортні зони, якщо це не буде наносити шкоди здоровю дитині, за згодою матері.

Витягом з протоколу органу опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації від 24.10.2017 року № 12 /а.с. 134/ опікунською радою було уточнений попередній висновок органу опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації від 27.04.2017 року № 4 та пункт 1 був викладений в наступній редакції: зустрічі батька з сином повинні відбуватися за власним місцем проживання батька на момент перебування дитини за місцем реєстрації матері: Приазовський район, с. Строганівка, вул.. Балановського, 54 з обовязковим наданням тижневого терміну для акліматизації дитини».

У процесі розгляду справи, сторони зі своїми адвокатами, не змогли дійти єдиної згоди, щодо регламенту побачення ОСОБА_1 з дитиною, хоча судом неодноразово пропонувалось сторонам вирішити питання, щодо графіку побачень позивача з дитиною на їхній власний розсуд.

Так, позивач зі своїм представником наполягали на залишення дитини на ніч за місцем проживання батька, де згідно акту обстеження умов проживання /а.с. 14/ створені всі необхідні умови для перебування дитини ОСОБА_3, 22.112.2010 року народження.

Зазначений факт також підтвердили: свідок ОСОБА_6, яка в судовому засіданні 05.10.2017 року пояснила що дійсно ОСОБА_3 сумує за батьком, та і вона як бабуся сумує за дитиною. ОСОБА_5 бажає приходити та перебувати у батька, залишатися на ніч. ОСОБА_2 не чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, але категорично заперечує проти ночівлі дитини і у неї, і у батька;

- свідок ОСОБА_4, яка в судовому засіданні 05.10.2017 року пояснила, що вона в теперішній час одружена з позивачем, батьком ОСОБА_5 та разом з дітьми (донькою та сином) проживає у будинку чоловіка. В будинку створені всі необхідні умови для перебування сина чоловіка ОСОБА_3, є всі необхідні речі. ЇЇ син потоваришував з ОСОБА_3. Чоловік намагається під час перебування у них свого сина ОСОБА_5 не залишати його самого. Весь час перебуває з ним. ОСОБА_5 є дитиною слухняною. Жодних проблем з ним немає, ні в день, ні в ночі. Коли його матір забирає від них, то дитина їде неохоче. Сама вона не заперечує проти відвідувань ОСОБА_3, а навпаки бажає, щоб батько спілкувався з дитиною, дзвонив йому, сплачував аліменти. Проте, матір ОСОБА_5 перешкоджає батькові у спілкуванні з їхнім сином ОСОБА_5.

В свою чергу, відповідачка та її представник зазначають, що не заперечують проти побачень та спілкування батька з сином, при цьому проти залишення дитини на ніч у будинку батька, та перебування дитини такий тривалий строк на шкільних канікулах та літній період.

Свої заперечення мотивують тим, що дитина за своїм станом здоровя не може залишатися на ніч у батька, та постійно потребує відповідного нагляду.

Вказаний факт підтвердив свідок ОСОБА_7, яка в судовому засіданні 11.08.2017 року пояснила, що вона як бабуся ОСОБА_3 та матір відповідачки, дуже переймається своїм онуком. ОСОБА_5 ще маленький та за станом здоровя потребує індивідуального нагляду. Коли батьки ОСОБА_5 розлучились, дитина дуже страждала. У дитини в будинку батька була своя кімната, іграшки, і все це він втратив водночас. Дитині вже повних 6 років, але вночі його необхідно будити до туалету, бо в нього є деякі проблеми, які виникли після розлучення батьків. Дійсно, дитина сумує за батьком, бажає спілкуватися з ним. Ніхто не заперечує проти спілкування батька із сином, але без залишення дитину у батька на ніч.

Згідно наданого витягу з амбулаторної картки /а.с. 98/ ОСОБА_3 страждає неврозним енурезом, хронічним тонзилітом (частими ангінами), множинні доброякісні меланоми по тілу. Дитині протипоказані стреси, перебування на сонці в літній час. Необхідно спостереження, обстеження та лікування у невролога, лору, консультація онкодерматолога.

Визначаючи спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні між батьком та сином, дослідивши докази, пояснення сторін та свідків, суд враховує ритм та порядок життя ОСОБА_1, який є приватним підприємцем та працює з понеділка по суботу з 8 години до 17 годин (про що він зазначив в судовому засіданні), що суд враховує приймаючи рішення по справі та визначаючи дні та часи побачень батька із сином. Щодо наявності у дитини низки захворювань, зокрема неврозного енурезу, що підтверджується витягом із амбулаторної картки, та необхідністю у звязку з цим будити дитину вночі, про що зазначала мати та бабуся дитини, то на думку суду дитина, у якої наявні зазначені захворювання не має таких особливих потреб та не потребує такого особливого догляду, додаткових навичок та спеціальних знань з боку батька, якими він не володіє, тому це не є перешкодою для залишення дитини на ніч у батька. Крім того, враховуючи що у ОСОБА_3 наявні множинні доброякісні меланоми по тілу, та що дитині протипоказано перебування на сонці в літній час та рекомендовано консультація онкодерматолога, суд вважає, що виїзд дитини з батьком в оздоровчі курортні зони в літній період часу, можливий лише за згодою матері та відсутністю медичних протипоказань.

Таким чином суд, виходячи з встановлених обставин справи, з урахуванням інтересів дитини, рівності прав та обов'язків батьків, враховуючи, що зустрічі дитини з батьком не повинні носити формальний характер, бути достатніми за часом для спілкування батька з сином, те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку та способу спілкування батька з дитиною, вважає визначити такий графік побачень ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3, який сприятиме налагодженню відносин батька і дитини та відповідає інтересам останньої.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, 3- ті особи: Орган опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановлений для спілкування та виховання час.

Встановити наступні спосіб і порядок участі у вихованні та спілкуванні між батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності матері ОСОБА_2, а саме:

а) визначити дні побачень 2 (два) рази на місяць: у вихідні дні (з 19 години суботи до 20 години неділі) за місцем проживання батька ОСОБА_1;

б) визначити дні побачень три дні на тиждень (з 09 години понеділка до 20 години середи) під час шкільних осінніх, весінніх та зимових канікул за місцем проживання батька ОСОБА_1;

в) визначити дні побачень в літній період протягом тижня щомісячно (з 09 години понеділка до 20 години неділі), з можливістю виїзду дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в оздоровчі курортні зони (за згодою матері - ОСОБА_2);

г) в інший будь-який період за згодою матері ОСОБА_2.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: