Справа № 168/701/17
Провадження № 2/168/248/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань - Островерха Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування.

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_6. За життя спадкодавець заповіту не складав, вона та діти спадкодавця - відповідачі по справі, є спадкоємцями І черги за законом. Зазначає, що відповідачі, кожен зокрема, спадщину не приймали, позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали заяви, кожен зокрема, про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 визнали.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання нотаріусом спадкової справи № 50/2017, заведеної після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (аркуш справи 7). За життя ОСОБА_6 заповіту не складав, позивач є спадкоємцем І черги за законом (аркуш справи 42, 46). Позивач прийняла спадщину шляхом вступу в оперативне управління майном (аркуш справи 9). Відповідачі із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті батька, не заверталися, права на обов'язкову частку у спадщині не мають. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_6 немає.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 19).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Старовижівської селищної ради Волинської області від 19 вересня 2017 року № 2029 (аркуш справи 9) та витягу з по господарської книги НОМЕР_1 за 2017 рік Старовижівської селищної ради (аркуш справи 8), актом приймання в експлуатацію індивідуального житлового будинку (аркуш справи 18); будівельним паспортом на забудову земельної ділянки (аркуш справи 20); свідоцтвом на забудову садиби (аркуш справи 24); договорів про надання комунальних послуг (аркуш справи 25 - 30), підтверджується право спадкодавця ОСОБА_6 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Позивачем виготовлено Технічний паспорт на жилий будинок АДРЕСА_1 (аркуш справи 9 - 12).

Відповідачі позов визнають повністю, що підтверджується поданими до суду відповідними заявами (аркуш справи 47, 49, 50). Дані обставини, в силу вимог статті 174 ЦПК України, крім інших є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_6 (в силу вимог статей 549 ЦК УРСР), а тому у є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 що залишилося після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Керуючись статтями 524, 527, 529, 549 ЦК УРСР, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 10, 11, 60, 174, 197, 208, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук