"17" листопада 2017 р.

Справа № 642/5855/17
Провадження № 2-о/642/228/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Скляренко С.О.

за участю секретаря Антоненко Н.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті., -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року представник заявника ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: с.Пилявка Старосинявського району Хмельницької області, помер 07 жовтня 2015 року, місце смерті: Україна, Луганська область, місто Брянка.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3, який помер 07.10.2015 у м. Брянка Луганської області, яка є зоною проведення АТО. Після смерті заявниці було видано лікарське свідоцтво про смерть № 113 від 08.10.2015 року та свідоцтво про смерть серії 1-ЕД №436813 від 09.10.2015 року. З письмовою заявою про видачу свідоцтва про смерть чоловіка встановленого зразка на контрольованій території, заявник не звертався до зацікавленої особи, т.я. лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть засвідчено печаткою, але на території якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що відразу є підставою за для відмови у державної реєстрації факту смерті, та видачі відповідного свідоцтва про смерть. Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно для здійснення реєстрації цього факту в органах РАЦС України та отримання свідоцтва про смерть, для отримання матеріальної допомоги на поховання та оформлення спадщини.

В судове засідання заявник та його представник не зявилися, надавши заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, зазначивши, що заяву підтримують у повному обсязі, просять її задовольнити..

Зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про дату та час слухання справи також повідомлений був належним чином, в судове засідання представник не зявився, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с. Пилявка Старосинявського району Хмельницької області, який є чоловіком заявниці ОСОБА_4, мешкав на тимчасово окупованій території України, за адресою: АДРЕСА_1.

07 жовтня 2015 року ОСОБА_3 помер у м. Брянка Луганської області, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 113 від 08.10.2015 року та свідоцтво про смерть серії 1-ЕД № 436813 від 09.10.2015 року. Причина смерті хронічна недостатність кровообігу III ступеню, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, атеросклероз судин головного мозку III ступеню.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакціїнаказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256- 259 ЦПК України, ст. ст.. 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті. задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: с.Пилявка Старосинявського району Хмельницької області, помер 07 жовтня 2015 року, місце смерті: Україна, Луганська область, місто Брянка.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення .

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.О. Скляренко