Справа № 307/372/17
Провадження № 2/307/557/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що в шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у них народилася донька ОСОБА_4.

05.02.2010 р. шлюб між ними було розірвано.

Після припинення їхніх шлюбних відносин донька проживала та продовжує проживати разом з нею у будинку її батьків.

Спору про місце проживання дитини між ними не було.

Відповідач у супереч своїх батьківських обов'язків не спілкується з дитиною, не приймає участь у її вихованні, не сплачує аліментів та навіть не телефонує вже більше шести років.

У жовтні 2016 року дитині виповнилося дев'ять років, але вона не пам'ятає батька, не бачиться з ним та не згадує його.

Донька зростає у належних матеріальних умовах та оточена піклуванням близьких людей, які приймають активну участь у її добробуті, формуванні її особистості в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Надала суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у її відсутності, у зв'язку з виїздом за межі країни. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник органу опіки піклування через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні позивачки.

05.02.2010 р. шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Тячівського районного суду від 29.03.2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти у розмірі 600 грв. щомісяця.

Однак у відповідача станом на 01.11.2016 р. по виконавчому листу наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 48600 грв.

Довідками Солотвинської селищної ради № 1776 від 07.11.2016 р., № 1260 від 21.06.2016 р. та актом обстеження матеріально-побутових умов стверджено, що ОСОБА_4 разом з матір'ю проживає у будинку діда та баби. Відповідач з ними не проживає.

Відповідно довідки Солотвинської ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в 3-у класі. Батько дитини за час навчання батьківські збори не відвідував та навчанням доньки не цікавився.

Під час попереднього судового засідання були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які ствердили, що батько дитини ОСОБА_2 більше семи років участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає, не бачиться з донькою та не цікавиться її здоров'ям. ОСОБА_1 сама виховує дитину.

Частиною першою ст. 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Виходячи із приписів ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як зазначено в абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання своєї доньки ОСОБА_4 та не приймає ніякої участі у її вихованні, формуванні її свідомості, особистості та сприйнятті загальнолюдських цінностей.

Органом опіки та піклування Тячівської РДА надано висновок № 370 від 01.12.2016 р. про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Позивачка належними та допустимими доказами довела, що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що для захисту прав та інтересів малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 позов слід задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно нього.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 640 грв.

Тому, керуючись ст.ст. 10, 57-60, 197, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шістсот сорок гривень судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Гримут В.І.