Справа № 344/2656/17
Провадження № 4-с/344/58/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1,

за участю представника заявника ОСОБА_2, державного виконавця Стельмаха С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу Івано-Франківського міського Центру дозвілля дітей та юнацтва за місцем проживання на дії головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 щодо визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанов про повернення виконавчого документу по справі №344/12636/2015, -

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківський міський Центр дозвілля дітей та юнацтва за місцем проживання звернувся в суд з даною скаргою, просив вимоги скарги задовольнити з підстав викладених в скарзі.

Представник скаржника підтримав вимоги скаржника, просив їх задовольнити.

Суб'єкт оскарження заперечив доводи скарги, вказуючи на те, що його дії відповідають вимогам законодавства.

Заслухавши пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу дій та рішення при примусовому виконанні судового рішення за виконавчим листом №344/12636/2015 виданого Івано-Франківським міським судом.

Судом встановлено, що 22.06.2016р. Івано-Франківським міським судом був виданий виконавчий лист №344/12636/2015 про стягнення з ОСОБА_4 на користь Івано-Франківського міського центру дозвілля дітей та юнацтва в сумі 139639грн., та судових витрат в сумі 1396.39грн..

На підставі виконавчого листа було відкрито ВП №52029017 та №52029058.

Згідно постанови головного державного виконавця міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 27.12.2016р. виконавчий лист №344/12636/2015 про стягнення з ОСОБА_4 на користь Івано-Франківського міського центру дозвілля дітей та юнацтва в сумі 139639грн., та судових витрат в сумі 1396.39грн., було повернуто на підставі ч.2 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (поновлення строку подачі апеляційної скарги та відкриття провадження апеляційним судом від 22.11.2016р.).

Як стверджує скаржник, тільки 17.02.2017р. поштовим звязком ним було отримано оскаржувані постанови, тому слід поновити строк оскарження їх до суду. Також, оскаржуючи дії та рішення представника ДВС, скаржник вказує на те, що підстав для винесення постанов були відсутні, так як на час їх винесення 27.12.2016р. була вже ухвала Апеляційного суду від14.12.2016р. про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін заочного рішення суду першої інстанції від 12.04.2016р.

Щодо цього слід зазначити.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (від 21 квітня 1999 року №606-XIV зі змінами і доповненнями), діючого до 05.10.2016р., виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Аналогічно вихначення даному поняттю містить і ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII, чинного з 05.10.2016р.

Виконавчі дії є різними як за попередньо чинним законом, так і новоприйнятим, як от відкриття виконавчого провадження, повернення виконавчого листа тощо. Кожна дія є окремою дією, яка розпочинається і закінчується представником ДВС.

Також, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за N 1302/29432, визначено порядок вчинення таких дій.

Як слідує з вимог ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 21.12.2016 р. N 1798-VIII), виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

При розгляді даної скарги суд мав також зясувати коли поступило до органу ДВС процесуальне рішення ухвала від 22.11.2016р. та чи був розгляд апеляційним судом провадження у даній справі на час постановлення оскаржуваних постанов ДВС.

На зясування цих обставин, представник ДВС зазначив суду, що не може вказати коли саме подана була боржником заява про повернення виконавчого листа разом з долученою до заяви ухвалою апеляційного суду від 22.11.2016р., оскільки відмітки (вхідного номеру чи іншого запису) про надання такої заяви, на самій заяві не було проставлено, як також і не навів обставини перешкод для зясування розгляду чи не розгляду апеляційним судом апеляційної скарги боржника на час винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов. При цьому, як вірно доводив скаржник, оприлюднен остаточне рішення, а саме ухвала про залишення без змін рішення суду першої інстанції, була в реєстрі 19.12.2016р., тобто до винесення постанов, що є предметом оскарження у даній справі. Разом з тим, Реєстр судових рішень є загальнодоступним, і при вчиненні кожної виконавчої дії, посадова особа ДВС зобовязана переконатись чи не відпали обставини які були підставою винесення постанов про повернення виконавчого документу. Тому, в період з 22.11.2016р. по 14.12.2016р. така постанова державного виконавця могла була бути прийнята за ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», а після зазначеної дати прийняття процесуального рішення апеляційним судом із внесенням такого до Реєстру, постанови підлягають скасуванню.

Разом з тим, для перевірення обґрунтованості доводів скарги про те, що органом ДВС здійснено усіх необхідних дій передбачених законом для ефективного та своєчасного здійснення заходів примусового виконання рішення суду, субєкт оскарження таких доказів не надав, доводів скарги щодо цього також не спростував.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції з 05.10.2016р.).

Так, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Це ж право регулюється відповідно до статей 383, 384 ЦПК України

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Завданнями державної виконавчої служби є примусове виконання рішень, своєчасне, повне і неупереджене його виконання.

Тому, вимоги скарги: скасувати постанову про повернення виконавчого документу від 27.12.2016 року (ВП № 52029017) та постанову про повернення виконавчого документу від 27.12.2016 року (ВП № 52029058), які були винесені головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, суд вважає доведеним та не спростованим належними доказами зі сторони субєкта оскарження.

Решта вимог скарги, є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку, що дані вимоги скарги є такими, що підлягають до задоволення частково.

На підставі наведеного, відповідно до Закону України „Про виконавче провадження, ст. ст. 60, 209-210, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити строк на оскарження постанов про повернення виконавчого документу від 27.12.2016 року.

Скаргу Івано-Франківського міського Центру дозвілля дітей та юнацтва за місцем проживання задовольнити частково.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документу від 27.12.2016 року (ВП № 52029017) та Постанову про повернення виконавчого документу від 27.12.2016 року (ВП № 52029058), які були винесені головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Польська М.В.