Є.у.н.с.512/163/16-ц
Провадження №2/512/14/17
11 серпня 2017 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Бростовської Н.О.,
секретаря - Пустовіт С.П.,
представника позивача - Пастушок Л.М.,
представника Служби у справах дітей - Січкар Н.С.,
представника Центру соціальних служб - Рябецької О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області до ОСОБА_5, треті особи - Служба у справах дітей Савранської районної державної адміністрації Одеської області, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Савранської РДА і ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
15.03.2016р. Орган опіки та піклування Концебівської сільської ради звернувся до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_5, мотивуючи вимоги тим, що відповідач, яка е вже позбавленою батьківських прав відносно двох своїх малолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7, є матір'ю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно нього, а саме: часто залишає його без догляду в продовж тривалого часу, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не піклується про сина та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, у зв'язку з чим позивач просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_8 та стягнути на його утримання аліменти в розмірі 1/4 її заробітку (доходу).
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити ОСОБА_5 батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини.
Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Савранської РДА і Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Савранської РДА, а також ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не надала.
За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку третіх осіб, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані серед іншого виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Також в силу ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Як зазначено у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.4).
Також встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, з лютого 2016 року пішла з дому і до теперішнього часу не повернулася, з того часу з сином не спілкується і взагалі його життям не цікавиться (а.с.12, 13, 14); крім того, вона є позбавленою батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що свідчить про те, що відповідач не зробила для себе відповідних висновків і на шлях виправлення не стала.
Згідно висновку Органу опіки та піклування Концебівської сільської ради позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_8 є доцільним (а.с.13).
Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо утримання і виховання свого малолітнього сина ОСОБА_8. Її вина полягає у тому, що вона, в порушення вимог ст.ст.150, 180 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо утримання, виховання та розвитку дитини, не піклується про нього, не спілкується з ним, не проявляє щодо дитини щонайменшої батьківської турботи, не забезпечує йому необхідного медичного догляду, а тому суд дійшов висновку, що виходячи з інтересів дитини ОСОБА_5 слід позбавити батьківських прав.
Разом з тим, як встановлено ч.ч.2, 3 ст.166 СК України та ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
В силу ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).
Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в редакції Закону України №2037-VIII від 17.05.2017р.).
Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 цього Кодексу).
З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі однієї чверті її заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_8 також підлягають задоволенню.
Керуючись ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ч.ч.2, 3 ст.166, ст.180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ст.183, ч.1 ст.191 СК України, ч.ч.1, 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.4 ст.169, ч.3 ст.208, ст.ст.209, 212-215, ч.1 ст.224, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд
Позов - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку с.Липлянщина, Народицького району, Житомирської області, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, останнє відоме місце проживання якої є АДРЕСА_2, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_8, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Концеба, Савранського району, Одеської області (актовий запис про народження №161 від 11.11.2014р. згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області 11.11.2014р.), за ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Суд роз'яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Суд також роз'яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України).
Стягувати щомісячно, починаючи з 15.03.2016р., з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, останнє відоме місце проживання якої є АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, який проживає за адресою АДРЕСА_2, аліменти в розмірі однієї чверті її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, по день його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5..
В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Суд роз'яснює, що згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина (фізична особа у віці від 14 до 18 років) має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Суд також роз'яснює, що відповідно до ч.8 ст.181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
За змістом ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (ч.1 ст.196 СК України).
Відповідно до ч.6 ст.164 СК України копію цього рішення після набрання ним законної сили надіслати Савранському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Савранського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (ст.228 ЦПК України).
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо таку заяву не було подано. У разі подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду цієї заяви Савранським районним судом Одеської області (ч.1 ст.223, ст.233 ЦПК України).
СУДДЯ (підпис)
Суддя Савранського районного
суду Одеської області Бростовська Н.О.