Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор Рітейл Трейд» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заборгованості по заробітній платі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор Рітейл Трейд» (далі - ТОВ «Амстор Рітейл Трейд») про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 02 березня 2015 року вона працювала на посаді інженера по охороні праці в ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» і 19 серпня 2015 року її було звільнено за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. Проте, з таким формулюванням свого звільнення вона не згодна, оскільки керівництво відповідача змусило її написати заяву про звільнення за власним бажанням, не попередивши всіх за два місяці про можливе звільнення, а створивши такі умови праці, щоб працівники звільнялися за власним бажанням.

Вважаючи дії відповідача такими, що порушують її право на працю, просила суд визнати її звільнення незаконним, зобов'язати відповідача поновити її на роботі або застосувати ст. 240-1 КЗпП України, стягнути з ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 31 763,76 грн, а також стягнути середній заробіток за відпрацьовані дні в серпні 2015 року в розмірі 2 828,20 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2016 року в задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2016 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2016 року в частині вирішення позову про стягнення заборгованості по заробітній платі скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково.

Стягнуто із ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі в сумі 1 643 гривні 06 копійок з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті.

Рішення місцевого суду в частині вирішення позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Рішення суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог стягнення заборгованості по заробітній платі сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи, що заявником оскаржується рішення суду апеляційної інстанції тільки в частині позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то колегія суддів вважає за недоцільне виходити за межі касаційної скарги та переглядати рішення суду апеляційної інстанції в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02 березня 2015 року ОСОБА_4 працювала на посаді інженера з охорони праці ТОВ «Амстор Рітейл Трейд».

19 серпня 2015 року ОСОБА_4 подала заяву про її звільнення з 19 серпня 2015 року і на підставі наказу керуючого магазином ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» № 1247-к від 19 серпня 2015 року позивача було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 19 серпня 2015 року. У той же день ОСОБА_4 була видана трудова книжка.

Залишаючи без змін рішення місцевого суду про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача на підставі статті 38 КЗпП України за власним бажанням відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи ОСОБА_4 про те, що адміністрація відповідача примусила її написати заяву про звільнення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи недопустимо.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
Г.І. Мостова