Єдиний унікальний номер 229/3127/17 Номер провадження 22-ц/775/1773/2017
Головуючий 1 інстанції Рогозіна С.О.
Категорія 9 Доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Біляєвої О.М., Папоян В.В.,

за участю секретаря Глушка С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 31 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 31 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності повернуто позивачеві для подання до належного суду.

З вказаною ухвалою не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки судом порушені норми процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що подано позов про відшкодування шкоди у звязку із скоєнням злочину, підсудність якого згідно із ч.3 ст. 110 ЦПК України визначена як альтернативна, позов може бути предявлено за місцем завдання шкоди, при цьому місце скоєння злочину встановлено матеріалами кримінального провадження в с.Піски Ясинуватського району Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання апеляційної інстанції не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, який діє на підставі договору, в судовому засіданні просили апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, надали суду клопотання, згідно якого зазначили, що не зможуть прибути до апеляційного суду, при цьому у звязку із знаходженням представника позивача у відпустці з 15 по 27 листопада 2017 року просили розгляд справи в зазначений період не призначати.

Згідно із ч. 1 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що з метою дотримання процесуальних строків, розгляд справи належить проводити у відсутність позивача та його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 28 серпня 2017 року ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою м.Донецьк, б.Шевченко, б. 40, кв. 48, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 136, кв. 12, звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 34, кв. 65, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності (а.с.1-4).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 31 серпня 2017 року позов повернуто позивачеві для подання до належного суду (а.с.6).

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, посилаючись на ч. 3 ст. 110 ЦПК України, доказів на підтвердження факту вчинення злочину і встановлення місця вчинення цього злочину не надав, а таким доказом має бути рішення суду про встановлення цих фактів, ухвалене за наслідками розгляду відповідного кримінального провадження. Тому підсудність справи повинна визначатись за загальним правилом.

За загальним правилом цивільно-процесуального закону позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування (ст.109 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди.

При цьому в статті 110 ЦПК України наведено вичерпний перелік позовів, для яких установлена підсудність справ за вибором позивача і який розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з позовної заяви позивач звернувся з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Тобто, із матеріалів справи не вбачається, що вимоги позивача стосуються шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції правил альтернативної підсудності в ухвалі про повернення позивачеві для подання до належного суду, а саме вимог ч. 3 ст. 110 ЦПК України, яка передбачає, що позови про відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди, є необґрунтованими, адже позивачем не заявлено вимог щодо відшкодування шкоди.

Посилання суду на ненадання позивачем доказів на підтвердження факту вчинення злочину і встановлення місця вчинення цього злочину є помилковим, проте на правильність висновків суду про непідсудність цього позову Дружківському міському суду не впливає.

Апеляційна скарга не містить посилань на ті обставини, з якими процесуальне законодавство повязує скасування ухвали суду першої інстанції внаслідок порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Кішкіна

Судді О.М.Біляєва

ОСОБА_5