Провадження № 2/522/4280/17
18 квітня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних із регламентною виплатою,-
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2016 року відкрито провадження по справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2016 року справу направлено до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.04.2014 року, по вул.. Дача Ковалевського в м. Одесі, з вини громадянина ОСОБА_2, який керував автомобілем «OPEL» з державним номерам знакам 966-39 ОА була скоєна дорожньо-транспортна пригода. (далі - ДТП)
Вина відповідача у скоєнні вищезазначеного ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2014 року (справа №520/5431/14-п).
В результаті зазначеного ДТП був пошкоджений «SKODA» з державним номерам знакам ВН 0081 СМ, що на момент ДТП належав ОСОБА_1 (а.с.8 зворот).
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Представник позивача, ОСОБА_3, не зявився, надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча була повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів та третьої особи, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних із регламентною виплатою підлягають задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив, що 25.04.2014 року, по вул.. Дача Ковалевського в м. Одесі, з вини громадянина ОСОБА_2, який керував автомобілем «OPEL» з державним номерним знаком 966-39 ОА була скоєна дорожньо-транспортна пригода. (далі - ДТП)
Вина відповідача у скоєнні вищезазначеного ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2014 року (справа №520/5431/14-п), за якою останнього визнано винним за ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
В результаті зазначеного ДТП був пошкоджений автомобіль«SKODA» з державним номерам знакам ВН 0081 СМ, що на момент ДТП належав ОСОБА_1 (а.с.8 зворот), та який звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування.
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Також позивачем було сплачено 940 гривень за проведення експертизи щодо встановлення розміру матеріальної шкоди (а.с.14).
Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином з урахування встановленої вини з боку відповідача у ДТП та здійснення виплати з боку позивача суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як зазначено в ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У той же час, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу встановлює, що за регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання.
Також в порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 88, ч.4 169,197, 208-209, 213-215, 218, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 1191 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних із регламентною виплатою - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд м ОСОБА_1 на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя : Домусчі Л.В.