Справа № 305/40/17
Провадження по справі № 2/305/321/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого - судді Тулик І.І.

за участі секретаря - Шемота М.І.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Рахівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Позивачка у поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на частину спірної земельної ділянки, одна з яких межує із земельною ділянкою відповідачів і складає площу 0,0087 га за адресою вул. Буркут, 31 в м. Рахів, проводити на них будівельні роботи чи відчужувати їх до закінчення розгляду справи по суті.

В обгрунтування заяви зазначає, що частина земельної ділянки ще з 1986 року перебувала у користуванні її батьків та не була від них вилучена, це право користування перейшло до неї разом із переходом права власності на житловий будинок, тому нею оскаржується рішення органу місцевого самоврядування про передачу відповідачам земельної ділянки у спільну сумісну власність. На підставі оскаржуваного рішення відповідачі до вирішення справи і ухвалення судового рішення можуть виготовити документи про право власності на оспорюваний розмір земельної ділянки, забудувати її чи відчужити третім особам, що може призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши зміст правовідносин та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови ПВСУ № 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається з позовної заяви спір між сторонами виник із земельних правовідносин, де позивачем оскаржується правомірність набуття відповідачами права на отримання у власність земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

За змістом вимог ст. ст. 151-153 ЦПК України у вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з врахуванням наявності, в тому числі, зв'язку між конкретним видом заходів забезпечення позову і предметом відповідної позовної вимоги, а також ймовірності настання обставин, зазначених у статті 151 ЦПК України.

Обрані позивачем способи забезпечення позову - накладення арешту на майно, належне відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та забороною вчинення певних дій не відповідають заявленим позовним вимогам тобто не є співмірними.

Зокрема, арешт накладається на майно, належне відповідачеві і знаходиться в нього або в інших осіб. В даному випадку майном є земельна ділянка без присвоєння їй відповідного земельного кадастрового номера. З матеріалів справи не вбачається, що частина земельної ділянки, на яку вимагається накласти арешт, належить відповідачам, натомість оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування їм лише надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щордо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яке не створює правовий статус власників.

Також не вказано коло осіб, щодо яких вимагається заборона вчинення певних дій - проведення будівельних робіт та спробів відчуження.

Враховуючи, що відповідачі, не являються власниками спірної земельної ділянки, не вказано кадастровий номер земельної ділянки та коло осіб, яким заборонено вчиняти дії, суд вважає, що вимога про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та забороною вчинення певних дій є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 151-153 Цивільного-процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області через Рахівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.