Справа № 738/2273/16-ц Провадження № 22-ц/795/782/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Слісар А. В. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області про визнання недійсним рішення Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області від 22 квітня 2016 року «Про внесення змін до рішення Березнянської селищної ради Менського району «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки для надання в оренду» від 19.06.2015 ,

- третя особа Менська районна спілка споживчих товариств,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення Менського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення винесено з порушенням норм матеріального права, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи. Так, апелянтом зверталась увага суду, що на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідача (станом на 22.04.2016) ч.1 ст.134 ЗК України не зазнала жодних змін. Судом першої інстанції безпідставно не враховані та не застосовані норми матеріального права, на які апелянт посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, зокрема статті 124, 134 Земельного кодексу України. Також судом не враховано, що в силу закону, земельна ділянка з приводу якої прийнято рішення відповідача, не є сформованою, а тому відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України рішення про надання її в користування повинно прийматися на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а не технічної документації. З цього приводу апелянтом надавалась копія листа від 04.11.2016 за підписом начальника відділу Держгеокадастру у Менському районі. Виходячи з приписів норм статей 25, 50 Закону України «Про землеустрій», у разі формування нової земельної ділянки, її надання у користування здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з державної та комунальної власності, а не на підставі технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки. На думку апелянта, своїм рішенням відповідач створив нерівні умови та не забезпечив рівних можливостей набуття в користування земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, і в захисті його прав на землю; фактично збільшив розмір земельної ділянки третьої особи в два рази та позбавив апелянта реалізації права набуття земельної ділянки у користування в розмірі (площею) та конфігурації про які він неодноразово заявляв впродовж декількох років. Суд не звернув увагу на ту обставину, що рішення відповідачем прийнято з порушенням діючого законодавства поза конкурсом, без проведення аукціону, без розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, яка не вважається сформованою.

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, надавши письмові заперечення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено що 29.09.2004 ОСОБА_5 придбав у Березнянського споживчого товариства (особи яка не бере участі у справі) приміщення магазину площею 149,6 кв.м. по вул. Горлатова, 4 в смт. Березна Менського району Чернігівської області, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.13). Даним договором купівлі-продажу розмір земельної ділянки, який переходить у власність або користування ОСОБА_5 не визначено. В матеріалах справи відсутні дані щодо умов користування земельною ділянкою по вул. Горлатова, 4 в смт. Березна попереднім власником обєкту нерухомості - Березнянським споживчим товариством.

25.06.2007 ОСОБА_5 звернувся до голови виконкому Березнянської селищної ради із заявою, в якій просив дати згоду для розробки проектної документації на земельну ділянку орієнтовною площею 0,1 га, що знаходиться за адресою вул. Горлатова, 4 смт Березна, Менського району для передачі в оренду із подальшим викупом (а.с.51).

Рішенням 9 сесії 5 скликання Березнянської селищної ради Менського району від 13.07.2007 (а.с.50) ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення проектно-технічної документації на земельну ділянку несільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 0,04 га, де розміщена нежитлова будівля, яка належить йому на праві приватної власності, що знаходиться в смт Березна, вул. Горлатова, 4, щодо передачі в оренду з правом викупу.

За словами позивача він в даний час використовує дану земельну ділянку для обслуговування належного йому обєкта нерухомості.

Поряд з вказаною вище земельною ділянкою знаходиться інша земельна ділянка, відносно якої 19 червня 2015 року на засіданні 31 сесії 6 скликання Березнянською селищною радою прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки для надання в оренду, згідно якого було надано дозвіл Менській райспоживспілці на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки для розміщення та обслуговування ресторану «Білі берези» за адресою: смт.Березна, пл.Революції, 4, орієнтовною площею 0,1020 га для надання в оренду земельної ділянки.

Рішенням Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області від 22 квітня 2016 року «Про внесення змін до рішення Березнянської селищної ради Менського району «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки для надання в оренду» від 19.06.2015 року внесені зміни, де замінено вираз «орієнтовною площею 0,1020 га» на «орієнтовною площею 0,21 га».

Позивач вважає, що останнім рішенням Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області від 22 квітня 2016 року порушені його права, оскільки він раніше претендував на частину земельної ділянки, яка увійшла до складу земельної ділянки відносно якої Менській райспоживспілці наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою. Крім того, враховуючи місце розташування належних йому на праві власності приміщень магазину по вул. Горлатова,4 та по вул. Горлатова,2, він фактично позбавляється можливості безперешкодного та вільного проходу, проїзду до зазначених обєктів, здійснення вантажно-розвантажувальних робіт.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів порушення його прав щодо володіння, користування чи розпорядження належної йому земельної ділянки на якій розміщений його магазин та будь якої іншої належної йому земельної ділянки. Крім того, доводи позивача про порушення його прав на земельну ділянку по вул. Горлатова, 2 в смт Березна, Менського району на якій знаходиться будівля площею 24,7 кв.м., яка, як стверджує позивач, належить йому на праві власності є необґрунтованими, в звязку з тим, що позивачем не надано суду доказів права власності на зазначену будівлю та доказів прав на земельну ділянку за вказаною адресою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з даними висновками суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Березнянської селищної ради Менського району від 18.04.1997 №34 за Комбінатом громадського харчування (правонаступником якого є третя особа) була закріплена земельна ділянка площею 4000 м2 (а.с.66-67). Цей розмір земельної ділянки зазначений і в технічній документації по грошовій оцінці земель селища Березна Менського району (а.с.70-71).

Відповідно до Акту введення в експлуатацію від 05.03.1983 (а.с.68-69), реконструйовано їдальню на 50 міст з трансформаторною підстанцією, мережею зовнішньої каналізації, пожежним резервуаром на 100 м3, мережі тепло забезпечення, мережі зовнішнього водопроводу, вигребу на 100 м3 та благоустрою території, яка належала Менській райспоживспілці та розташована на землях Березнянської селищної ради площею 0,237 га.

Як пояснили в судовому засіданні представник відповідача та представник третьої особи, на спірній земельній ділянці до цього часу знаходяться (окрім ресторану) пожежний резервуар, каналізаційна яма та асфальтне покриття, які належали та належать третій особі. Наявність цієї інфраструктури позивач не оспорював.

Вказане вище спростовує доводи апелянта щодо реалізації прав на спірну земельну ділянку на земельних торгах, оскільки земельна ділянка не є вільною.

При перегляді даної справи, судом було встановлено, що в межі земельної ділянки для розміщення та обслуговування ресторану «Білі берези» не входить земельна ділянка, де розташований магазин позивача площею 149,6 кв.м. та земельна ділянка для обслуговування магазину за адресою: смт.Березна, вул.Горлатова, 4.

Звертаючись з позовом, позивач послався на п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України. Проте ця норма не може бути застосована з огляду на положення частини другої цієї статті, яка передбачає право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як було встановлено, позивач не є ані власником, ані землекористувачем спірної земельної ділянки.

На порушення ст. 60 ЦПК України позивачем не було надано доказів порушення вказаним рішенням його прав, як власника обєкта нерухомості по вул. Горлатова,4 в смт Березна Менського району.

Крім того слід зазначити, що само по собі рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки для надання в оренду, не є підставою для набуття особою, якій наданий такий дозвіл, права оренди, оскільки виникнення такого права, відповідно до ст.124 ЗК України, потребує відповідного рішення компетентного органу про передачу в оренду та укладення відповідного договору, який підлягає державній реєстрації.

За змістом ст. 3 ЦПК України захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи інтерес .

Як вказувалося вище, позивачем не доведено факту порушень його прав відповідачем.

Доводи апеляційної скарги, що земельна ділянка, з приводу якої прийнято рішення відповідачем, не є сформованою, не впливає на правильність судового рішення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: