Номер провадження 2/754/2320/17
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Базік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з під арешту

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ту обставину, що у 2009 році постановою судді Деснянського районного суду міста Києва його притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості руху у вигляді штрафу.

Постанова суду позивачем виконано, штраф сплачено в повному обсязі.

Нещодавно позивачу стало відомо про те, що державним виконавцем Оплєухіним А.М. у виконавчому провадженні № 14918687 накладено арешт на належний йому автомобіль НОМЕР_1.

Звернувшись до Деснянського районного відділу ДВС міста Києва із заявою про скасування арешту позивач отримав відповідь про те, що на виконанні у ВДВС виконавчі документи, боржником за якими є ОСОБА_1 відсутні та для вирішення питання щодо зняття арешту на автомобіль необхідно звернутися до суду.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд скасувати арешт, накладений державним виконавцем на належний йому транспортний засіб.

Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Деснянського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві також не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Приймаючи до уваги викладене, суд розглядає справу без участі сторін у справі.

Дослідивши докази, долучені до справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З відповіді на електронний запит, наданої позивачем вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль НОМЕР_2 (а.с. 9).

Відповідно зазначеної довідки постановою державного виконавця № 3 - 5765 від 20.07.2009 року ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва за виконавчим провадженням № 14918687 накладено арешт на автомобіль, що належить позивачу.

Позивач звернувся до Деснянського районного відділу ДВС міста Києва ГУ юстиції в місті Києві з запитом про надання інформації щодо руху виконавчих проваджень, боржником за якими є ОСОБА_1 та листом від 14.09.2016 року отримав відповідь про те, що при перевірці Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі документи, боржником у яких виступає позивач у відділі на виконанні не перебувають (а.с. 7).

Крім того, позивача повідомлено про те, що виконавче провадження про стягнення штрафу з ОСОБА_1 знищене за закінченням терміну його зберігання, встановленого законодавством.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Разом з тим, судом встановлено, що на даний час виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 на виконанні в ВДВС не перебувають, у зв'язку з чим позивач не має можливості отримати, а суд не може встановити наявність постанови про зняття арешту з майна.

Як наслідок, позивач не може реалізувати свої права щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним йому транспортним засобом.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. коли йому стало відомо про такі обставини.

Аналізуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з майна позивача, так як на виконанні в органах ДВС жодних виконавчих документів, боржником в яких виступає позивач, не перебуває, підстав для арешту зазначеного майна суду не наведено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,88, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Арешт, накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві № 1146/10 від 09.11.2009 року на автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 - зняти.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя