Справа № 638/4587/16-ц
Провадження № 2/638/153/17
14 березня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого - судді Грищенко І.О.
при секретарі - Самогньозд О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини,
24.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначити способи його участі у вихованні малолітнього сина, місце та час спілкування наступним чином: 1) у п'ятницю щотижня забирати сина з місця його навчання після уроків, допомагати йому у виконанні домашніх завдань за місцем його проживання; в суботу та неділю проводити спільний відпочинок у відсутності відповідача за місцем його проживання або у місцях масового відпочинку до 17 години неділі, після чого відводити сина додому, за місцем його проживання; 2) надати для спілкування з сином другу половину канікулярних днів від загального числа днів, з проживанням сина за місцем його (ОСОБА_1М.) проживання, а також з можливістю виїзду з сином за межі м. Харкова для оздоровлення у відсутності відповідача; 3) проводити спільний відпочинок з сином у дні державних свят з 12:00 до 17:00 год., за відсутності відповідача, за місцем його проживання або у місцях масового відпочинку; 4) встановити побачення з сином з 14:00 год. До 18:00 год в день його народження (25 грудня) та день його ОСОБА_1М, народження (21 травня), за відсутності відповідача, за місцем його проживання або у місцях масового відпочинку.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 03.09.2005 року. Від шлюбу, 25.12.2007 року народився син ОСОБА_3. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.09.2013 року шлюб між ними розірвано. Син після розірвання шлюбу проживає з відповідачем., з якою він не домовився про порядок участі батька у вихованні та догляді за дитиною, через що вимушений звернутися з даним позовом до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, направив до суду представника ОСОБА_4, яку уповноважив представляти його інтереси в суді нотаріально посвідченою довіреністю.
Уповноважений представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить задовольнити, справу розглядати у її відсутність. В разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 17.01.2017 року та 14.03.2017 року не зявилася, що вказує на повторну поспіль неявку без поважних причин, оскільки про причину неявки не повідомила, про день та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представила. Представника, який би діяв від її імені, до суду не направила. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутністю, не надала.
Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Представник третьої особи Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради , в судове засідання не з'явився, продав письмову заяву, в якій частково підтримує позовні вимоги ОСОБА_1, просить справу розглядати без участі представника. До заяви додав висновок щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за яким управління вважає за доцільне встановити порядок участі ОСОБА_3 А,М. у вихованні малолітнього ОСОБА_3, визначивши час: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10:00 до 19:00, два тижні влітку та половина зимових канікул.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають частковому, виходячи з наступного.
Судовим розглядом справи встановлено, що позивач ОСОБА_1М, зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 03.09.2005 року.
Від шлюбу, 25.12.2007 року народився син ОСОБА_3, батьком якого в свідоцтві про народження серії І-ВЛ№321517 вказаний ОСОБА_1.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.09.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Син після розірвання шлюбу проживає з відповідачем, з якою позивач не може домовитися про порядок участі батька у вихованні та догляді за дитиною, оскільки відповідач чинить перешкоди. Позивач дуже любить свою дитину та бажає приймати участь у вихованні та спілкуванні з сином, для чого має позитивні характеристики, працевлаштований та має стабільний заробіток, сплачує аліменти на утримання сина, має належні житлові умови.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно з положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Нормами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв'язку.

Відповідності до вимог ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з положенням ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

В матеріалах справи наявні письмові докази, які вказують на те, що позивач ОСОБА_1 має позитивні характеристики з місця проживання та місця роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи та стабільний заробіток. Згідно даних акту обстеження умов проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, для виховання та розвитку дитини створено задовільні умови.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Отже, із системного тлумачення ч. ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ст. 7, 141, 159 Сімейного Кодексу України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд враховував дані висновку №670 від 18.11.2016 року, складеного Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому зазначено наступне.

За адресою проживання ОСОБА_1 для дитини створено належні умови для проживання або перебування. ОСОБА_1М, займає посаду водія у ФО-П Малихіна, має стабільну заробітну плату, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на наркологічному т психоневрологічному обліку не перебуває. Згідно з даними довідки, наданої адміністрацією Харківського ліцею №149, де навчається ОСОБА_3, його батько ОСОБА_1 надає матеріальну допомогу, цікавиться успіхами сина, підтримує зв'язок з класним керівником. Питання щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина додатково було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. За рекомендацією Комісії, Управління, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановлення порядку участі ОСОБА_1 А,М. у вихованні малолітнього ОСОБА_3, визначивши час: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10:00 до 19:00, два тижні влітку та половина зимових канікул.

Нормами ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач не надала суду доказів для спростування доводів позивача.

Враховуючи зазначене, а також малолітній вік дитини, виходячи з її інтересів, а також висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, обставин справи, зазначених вище та вимог закону, суд вважає за необхідне встановити час спілкування батька з дитиною: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10:00 до 19:00, два тижні влітку та половина зимових канікул.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 15, 59, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 112, 113, 141, 153, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні, шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 не чинити позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити наступний час спілкування батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 з сигом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: - перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10:00 до 19:00, два тижні влітку та половина зимових канікул.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1М, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі відмови судом 1 інстанції у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя І.О.Грищенко