АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8.11.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20.09. 2017 р.

в справі за скаргою ОСОБА_1

на дії державного виконавця

зацікавлена особа : Шевченківський РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві, старший державний

виконавець - Мілоцький Олег Леонідович, боржник - ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,

перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарнцького районного суду м. Києва від 20.09.2017 р. - відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, зацікавлена особа : Шевченківський РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві, старший державний виконавець - Мілоцький О.Л., боржник ОСОБА_3

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_1 просить цю ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі по суті позовних вимог, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом 11.03.2016 р. ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 49984293 на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/8406/15 від 20.10.2015 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь своєї матері - інваліда 1 групи аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з 30.04.2015 р. і довічно, оскільки, боржник працює у Шевченківському районі м. Києва.

20.04.2017 р. старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мілоцьким О.Л. винесено постанову про передачу виконавчого провадження для подальшого виконання за місцем реєстрації проживання боржника до Дарницького РВДВС м. Києва.

Як зазначено у вказаній постанові, згідно відповідей ПФУ та ДФС України боржник пенсію не отримує, рахунків у банківських установах не має, місця отримання доходу боржником не виявлено, тому керуючись ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист було відправлено до Дарницького РВ ДВС м.Києва.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що 02.08.2017 р. вказаний в/лист був повернутий до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві для виконання до матеріалів виконавчого провадження ВП №49984293.

Згідно ст.385 ЦПК України передбачено що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Постановлюючи дану ухвалу суд виходив з того, що скаржником пропущено строк на оскарження постанови державного виконавця від 20.04.2017 р., а також те, що станом на час розгляду скарги в суді виконавчий документ був уже повернутий до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва.

Так, оскаржувану постанову скаржниця отримала 03.05.2017 р., про що зазначено у її скарзі та підтверджено представником скаржника у судовому засіданні; зі скаргою до суду ОСОБА_1 в особі свого представника звернулася лише 05.07.2017 р.; клопотання про поновлення пропущеного строку не заявляла, натомість представник скаржника зазначила про те, що не вважає строк на звернення зі скаргою пропущеним, оскільки з моменту отримання оскаржуваної постанови до часу звернення зі скаргою до суду, ОСОБА_1 оскаржувала дії державного виконавця в іншому порядку, а саме до Начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

Проте, із такими висновками суду повністю погодитися не можна із таких підстав.

Судом не були належним чином перевірені доводи представника щодо пропуску строку.

Так, обґрунтовуючи апеляцію представник скаржниці посилався зокрема на те, що виконавчий лист № 753/8406/15 від 20.10.2015 р., виданий Дарницьким районним судом м.Києва було незаконно передано до Дарницького РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві, що стягнення не проводяться.

Також зазначала, що під час розгляду справи в суді першої інстанції представник скаржника заявляла клопотання про поновлення строку, що зафіксовано в журналі судового засідання від 20.09.2017 р., зазначаючи поважність причини пропуску строку, посилалася, зокрема на те, що ОСОБА_1 хворіла, що підтверджується медичною довідкою, що є в матеріалах справи, а також на оскарження нею дій державного виконавця до вищестоящої посадової особи, проте, суд першої інстанції на ці обставини належної уваги не звернув.

В судове засідання апеляційної інстанції також надала довідку на підтвердження хвороби скаржника.

Крім того, зазначала, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом та відсутнє клопотання про його поновлення, то така скарга суддею одноособово залишається без розгляду та повертається заявникові, при цьому роз»яснивши заявникові право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Так, згідно листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», - при вирішенні судом питання, на якій стадії процесу слід залишити скаргу без розгляду, необхідно керуватися такими обставинами.

Якщо оскаржуються дії чи рішення з чітко визначеним строком оскарження, наприклад, з моменту одержання певної копії постанови державного виконавця, або зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, на нашу думку, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 11, 72 ЦПК щодо диспозитивності цивільного судочинства. При цьому заявнику роз'яснюється його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку.

Якщо зі скарги чітко не вбачається, чи пропущений строк звернення до суду, то суд має два варіанти процесуальних дій: залишити скаргу без руху та запропонувати заявнику усунути недолік скарги й зазначити з посиланням на відповідні докази дату, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи. Суд у судовому розгляді може з'ясувати зазначене питання з відповідним рішенням: залишити скаргу без розгляду у зв'язку з пропущенням строку на оскарження та відсутність клопотання про його поновлення або розглянути скаргу по суті, якщо буде встановлено, що строк не пропущено.

У разі якщо подано клопотання про поновлення строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, то у будь-якому випадку це клопотання вирішується в судовому засіданні відповідно до вимог статті 73 ЦПК.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, то суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Такі доводи апеляції є слушними.

Суд першої інстанції належним чином вимог закону не дотримав, не перевірив доводи сторони скаржника щодо пропуску строку та можливості його поновлення, не перевірив доводи щодо хвороби скаржника, на підтвердження чого представник надала відповідні довідки.

За таких обставин судова колегія вважає, що ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною і обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, а питання передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1- задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20.09.2017 р. - скасувати і передати питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :