Справа № 760/7124/17
Провадження №2/760/3909/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Продан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача грошові кошти за договором, а саме суму основного боргу в розмірі 306 114,98 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 18.05.2016 року між ним та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено договір №18/05/16-1, предметом якого є зобов'язання Продавця розробити, виготовити, провести монтажні роботи та передати у власність Покупця меблі, а покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, кількість, асортимент, матеріали та технічні характеристики товару, що поставляється, визначаються в Додатках до Договору, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Зазначає, що 18.05.2016 року між ним та відповідачем було укладено Додаток №1 до Договору №18/05/16-1 від 18.05.2016 року, згідно якого Продавець зобов'язаний поставити Покупцю: стіл робочий, полицю, дзеркало дитяче, троє дверей, дві тумби при ліжку в дитячу, ліжко, шафу для одягу дитячу, гардероб кімната, стінові панелі, дві тумби при ліжку, комод, шафу в вітальню, стіл, дзеркало, тумба ТВ, шафа, кухня, загальною вартістю 25 815 доларів США 50 центів.

18.05.2016 року відповідач здійснив позивачу попередню оплату згідно з Додатком №1 до Договору, в гривнях по курсу у відповідності до п. 2.4 Договору, в розмірі 15 000 доларів США.

07.06.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаток №2 до Договору №18/05/16-1 від 18.05.2016 року, згідно якого Продавець зобов'язаний поставити Покупцю: двоє дверей та 81 метр погонний плінтуса, загальною вартістю 2079 доларів США 40 центів.

07.06.2016 року відповідач здійснив позивачу попередню оплату за Додатком №2 до Договору, в гривнях по курсу у відповідності до п. 2.4 Договору, в розмірі 1500 доларів США.

Таким чином, як вказує позивач, він зобов'язаний був поставити відповідачу меблів на загальну суму 27 894,90 доларів США, а відповідач оплатив позивачу 16 500,00 доларів США.

Згідно п. 5.5 Договору, фактом поставки товару - є підписана Покупцем видаткова накладна Продавця.

На підставі Видаткової накладної №1 від 24.06.2016 року, позивач поставив відповідачу меблі за Додатком №1 до Договору, а відповідно до видаткової накладної №2 від 13.07.2016 року - за Додатком №2 до Договору.

Як зазначає позивач, відповідач відмовився від підписання видаткової накладної, і по першій, і по другій поставці. Незважаючи на це, ще 13.07.2016 року позивач повністю виконав свої зобов'язання по Договору перед відповідачем, а останній не провів остаточних розрахунків перед Продавцем.

Враховуючи вищевикладене, борг відповідача перед позивачем складає різницю між вартістю поставлених меблів та коштами, які були оплачені при підписанні відповідних додатків до Договору, і становить: 27 894,90 доларів США - 16 500,00 доларів США=11 394,9 доларів США.

Станом на 24.02.2017 року курс долара США по відношенню до гривні, відповідно до інформації із сайту, становить 26,864209 грн. за 1 долар США.

Таким чином, станом на 24.02.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем по Договору становить: 11 394,9 доларів США*26,864209 грн.=306 114,98 гривень.

Оскільки відповідач в порушення положень Договору поставки та вимог законодавства добровільно не виконав своїх зобов'язань, не вчинив ніяких дій щодо сплати боргу в добровільному порядку, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Також, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір.

Позивач в судове засідання не з'явився. Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява, у якій представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі та участі позивача. Зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки, заперечень на позов від відповідача до суду не надходило.

Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 18 травня 2016 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено договір №18/05/16-1, предметом якого є зобов'язання Продавця розробити, виготовити, провести монтажні роботи та передати у власність Покупця меблі, а покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору (а.с.а.с. 17-20).

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, кількість, асортимент, матеріали та технічні характеристики товару, що поставляється, визначаються в Додатках до Договору, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що ціни за даним договором зазначені в доларах США.

Підставою для визначення цін в іноземній валюті є те, що фурнітура, плити, щити та інші необхідні для виготовлення матеріали закупаються в гривнях по курсу долара США, а тому в договорі передбачена відповідна валютна умова.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що оплата є такою, що відбулася, з моменту надходження відповідних коштів на поточний рахунок Продавця в повному обсязі або вносилася в касу, про що видається касовий ордер, на протязі трьох робочих днів від дати підписання Додатку до даного Договору. Оплата проводиться в гривнях по комерційному курсу на день оплати, за основу беруться дані з відкритого джерела www.kurs.com.ua. Курс валюти та сума до оплати обов'язково погоджується з Продавцем, офіційним листом, факсимільна або електронна копія якого має силу оригіналу.

Встановлено, що 18 травня 2016 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено Додаток №1 до Договору №18/05/16-1 від 18.05.2016 року, згідно якого Продавець зобов'язаний поставити Покупцю: стіл робочий, полицю, дзеркало дитяче, троє дверей, дві тумби при ліжку в дитячу, ліжко, шафу для одягу дитячу, гардероб кімната, стінові панелі, дві тумби при ліжку, комод, шафу в вітальню, стіл, дзеркало, тумба ТВ, шафа, кухня, загальною вартістю 25 815 доларів США 50 центів (а.с.а.с. 21-32).

З даних квитанції №052081 вбачається, що 18 травня 2016 року відповідач здійснив позивачу попередню оплату згідно з Додатком №1 до Договору, в гривнях по курсу у відповідності до п. 2.4 Договору, в розмірі 15 000 доларів США (а.с. 35).

07 червня 2016 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено Додаток №2 до Договору №18/05/16-1 від 18.05.2016 року, згідно якого Продавець зобов'язаний поставити Покупцю: двоє дверей та 81 метр погонний плінтуса, загальною вартістю 2079 доларів США 40 центів (а.с.а.с. 33-34).

З даних квитанції № 052080 вбачається, що 07.06.2016 року відповідач здійснив позивачу попередню оплату за Додатком №2 до Договору, в гривнях по курсу у відповідності до п. 2.4 Договору, в розмірі 1500 доларів США (а.с. 35).

Таким чином, позивач зобов'язаний був поставити відповідачу меблів на загальну суму 27 894,90 доларів США, а відповідач оплатив позивачу 16 500,00 доларів США, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 5.4 Договору, Товар повинен бути повністю поставлений та змонтований Покупцеві за 25 робочих днів, рахуючи від першого робочого дня отримання Продавцем попередньої оплати Покупця в повному обсязі, підписання креслень (що мають бути підготовлені Продавцем не більше ніж за два робочі дні після отримання попередньої оплати), Додатку до Договору, в якому визначається: найменування, кількість, вартість, матеріали та технічні характеристики товару, що поставляється.

Згідно п. 5.5 Договору, фактом поставки товару - є підписана Покупцем видаткова накладна Продавця.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі Видаткової накладної №1 від 24.06.2016 року, позивач поставив відповідачу меблі за Додатком №1 до Договору, а відповідно до видаткової накладної №2 від 13.07.2016 року - за Додатком №2 до Договору (а.с.а.с. 36, 37).

Позивач посилається на те, що відповідач відмовився від підписання видаткової накладної, і по першій, і по другій поставці. Незважаючи на це, ще 13.07.2016 року позивач повністю виконав свої зобов'язання по Договору перед відповідачем, а останній не провів остаточних розрахунків перед Продавцем.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями частини першої статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч. 1-3 ст. 692 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України встановлює, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

З висновку начальника Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 07.11.2016 року вбачається, що 07.11.2016 року позивач звернувся з заявою до Бориспільського ВП в Київській області про те, що 18.05.2016 року між ФОП «ОСОБА_3» та ОСОБА_2 була укладена угода на поставку меблів, яку останній станом на теперішній час у повному обсязі не виконав, чим порушив умови договору.

В ході перевірки по заяві гр. ОСОБА_1 встановлено, що гр. ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю, на що має ФОП «ОСОБА_3». 18.05.2016 року між ФОП «ОСОБА_3» та ОСОБА_2 була укладена угода на виготовлення та на поставку меблів за адресою: АДРЕСА_1. ФОП «ОСОБА_3» виконав умови договору в повному обсязі та в зазначений час. Однак, гр. ОСОБА_2, отримавши замовлені меблі не розрахувався з ФОП «ОСОБА_3».

Працівниками Бориспільського ВП були неодноразово здійснені виїзди за місцем проживання та роботи гр. ОСОБА_2, останній від надання будь-яких пояснень відмовився, не заперечуючи, при цьому, що замовлені ним меблі він отримав (а.с. 38).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання за договором відповідачем не виконані.

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що виконання зобов'язань за договором порушено відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 3061,16 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 526, 610-612, 614, 625, 629, 655, 691 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 суму боргу за договором в розмірі 306 114 (триста шість тисяч сто чотирнадцять) гривень 98 копійок та 3061 (три тисячі шістдесят одну) грн. 16 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.І. Кізюн